Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-22 00:00:00

Позивач КП «Печерськжитло» звернулось до суду і просить стягнути з [PERSON] борг за утримання будинку, при будинкової території та комунальні послуги в сумі 1 785,54гр. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач проживає в приватній квартирі, користується усіма комунальними послугами, однак відмовляється сплачувати витрати за них та приймати участь в утриманні будинку та прибудинковій території. Крім того відповідач не сплачує суму боргу визначену договором про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги за №1078. Отже позивач просить стягнути всю суму боргу, яка виникла внаслідок не сплати відповідачем поточних платежів та боргу за договором. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду , в судове засідання не з»явилась, своїх заперечень по суті спору не подала. За згодою представника позивача судом проведено заочний розгляд справи. Вислухавши представника позивача Єланську О.І. , вивчивши письмові докази по справі, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.п.17,35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями , затвердженими постановою КМ України від 08.01.1992р. №572 наймачі, власники кварти багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Під час судового розгляду встановлено, що обслуговування будинку [ADDRESS] здійснює КП УЖГ «Печерськжитло» в особі структурного підрозділу ЖЕО-605. Відповідач проживає в квартирі [NUMBER] вказаного будинку. 24 січня 2007 року між сторонами укладено договір №1078 про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги, відповідно до якого позивач надав відповідачу розстрочку у погашені заборгованості з квартирної плати та плати за комунальні послуги , що утворились станом на 01.12.2006р. на суму 1 305,20гр. Так, відповідно до умов договору розстрочка надана відповідачу строком до 2011 року. За період 2006 та 2007рр. відповідач повинен був сплатити відповідно 21,75гр. і 261гр. Згідно наданих позивачем розрахунків відповідачем за період з грудня 2006 року по січень 2008 року сплачено 1 051,43гр. з нарахованих 1 531,77гр. Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. В даному випадку між сторонами існують договірні відносини, відповідно до яких сума заборгованості в розмірі 1 305,20гр. розстрочена строком до 2011 р. Позивач вимогу про розірвання договору не заявляє, отже суд находить вимоги про стягнення всієї суми боргу за цим договором необґрунтованими. Таким чином стягненню підлягає та частина поточних платежів, яка не сплачена відповідачем за період з грудня 2006 року по січень 2008 року включно. А саме з нарахованих 1 531,77гр. сплачено 1 051,43гр. , за відрахуванням суми 281,75гр. , що сплачена за договором реструктуризації (відповідно 21,75гр. і 261гр. ). Отже стягненню підлягає 762,09гр. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог , а відповідачеві -пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. За таких обставин судові витрати понесені позивачем підлягають частковому відшкодуванню з урахуванням задоволеної частини позовних вимог , що складає 40,50гр. На підставі викладеного та

Outcome: partial