Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-30 00:00:00

13 березня 2008 року [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до Довжицької сільської ради Маневицького району Волинської області, ВАТ „Державний ощадний банк України” про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтували тим, що їх покійній матері [PERSON] за життя на праві приватної власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] та грошові вклади в Маневицькому відділенні ВАТ „Ощадбанк” на рахунках [NUMBER], [NUMBER]. Спадщину після її смерті своєчасно прийняли вони, [PERSON], [PERSON], фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, оскільки постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Також спадкоємцем за законом на дане спадкове майно є дочка спадкодавця - [PERSON], однак вона відмовилась від належної їй частки спадщини на користь позивачів. До складу спадщини входить усе вказане вище майно, на яке позивачі не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність на будинковолодіння правовстановлюючих документів і позасудовим порядком вирішити це питання неможливо. Посилаючись на зазначені обставини, просили суд визнати за ними в рівних частках кожному право власності на будинковолодіння по [ADDRESS] та грошові вклади, які належали їх покійній матері [PERSON] Позивач, представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у поданій до суду заяві, пояснила, що вони з братом [PERSON], як спадкоємці за законом, після смерті матері [PERSON] прийняли спадщину, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, оскільки постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Через відсутність правовстановлюючих документів вони не можуть оформити своїх спадкових прав, а тому просять суд визнати за ними в рівних частках кожному право власності на спадкове майно, яке належало їх матері [PERSON] Представники відповідачів Ткачук І.Г., Прокопчук М.П. позовні вимоги визнали повністю, не заперечують проти визнання за позивачами права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS], грошові вклади, що належали [PERSON], в рівних частках кожному. Будь-якого спору щодо даного майна немає. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до повного задоволення. Згідно ч. 2 ст. 12 Закону України „Про власність” від 7.02.1991 року громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1228 ч. 2 ЦК України передбачено, що право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Той факт, що покійна [PERSON] була власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] та грошових вкладів у Маневицькому відділенні ВАТ „Ощадбанк”, крім визнання цієї обставини сторонами, підтверджується дослідженими судом витягом з погосподарської книги № 4 за 2008 рік, технічним паспортом на дане будинковолодіння, експертним висновком про відповідність житлового будинку діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам; ощадними книжками, відповідно до яких на ім'я [PERSON] оформлені вклади на рахунках [NUMBER], [NUMBER]. Родинні відносини позивачів з [PERSON], як дітей і матері, підтверджуються свідоцтвами про народження [NUMBER] від 10 квітня 1962 року, [NUMBER] від 28 вересня 1974 року та свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 21 листопада 1987 року, які оглядались в судовому засіданні. Довідкою № 452 від 4 березня 2008 року, виданою Довжицькою сільською радою Маневицького району Волинської області, яка досліджувалась судом, підтверджується факт прийняття позивачами спадкового майна після смерті [PERSON] Разом з тим, із заяви, посвідченої Довжицькою сільською радою 28 листопада 2007 року за № 323, встановлено, що інша спадкоємиця - дочка спадкодавця [PERSON] відмовилась від належної їй частки спадщини на користь позивачів. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачі [PERSON], [PERSON], являючись спадкоємцями за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS], грошові вклади [PERSON], фактично набули на них право власності. На даний час право власності на це майно ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на вказане будинковолодіння та грошові вклади за [PERSON], [PERSON] в рівних частках кожному.

Outcome: approved