overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

[PERSON] подала позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивувала тим , що з 22.06.2000 року перебуває в шлюбі з відповідачем по справі , від спільного подружнього життя народився син-[PERSON], [INFO]. Угоди про добровільну сплату аліментів з відповідачем не досягнуто , просила стягувати з нього аліменти на утримання сина в твердому грошовому розмірі по 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка зменшила позовні вимоги , просила стягувати з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина в мінімальному розмірі. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав у зміненому вигляді та пояснив, що відповідач [PERSON]. за вироком Івано-Франківського міського суду засуджений до 1,5 року позбавлення волі, а тому не спроможний надавати матеріальне забезпечення своїй дитині у більшому розмірі. Просив суд стягнення аліментів проводити з відповідача в мінімальному розмірі. Заслухавши позивачку, представника відповідача, дослідивши її матеріальне становище , враховуючи те , що відповідач відбуває покарання за вироком суду в установі ВІ -304/199 м.Івано-Франківська, однак зобов»язаний в силу вимог сімейного законодавства та норм християнської моралі виховувати та матеріально забезпечувати свою неповнолітню дитину до досягнення повноліття, та виходячи з принципу рівності прав та обов”язків обох батьків щодо їх неповнолітніх дітей , які зобов”язані забезпечити дітям половину прожиткового мінімуму для підтримання їх нормального фізичного розвитку ,придбання продуктів харчуванння та предметів першої необхідності , суд вважає з врахуванням усіх обставин справи та долучених письмових доказів ,що позов підлягає до задоволення , розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини слід визначити в твердому грошовому розмірі по 204 грн. щомісячно з моменту звернення позивачки до суду та проводити до досягнення дитиною повноліття. Правове обгрунтування висновків суду : Законом України „Про бюджет на 2008 рік „ з 01 січня 2008 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 664 грн. Відповідно до змісту ст 182 ч.2 "...мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим від 30% прожиткового мінімуму, визначеного для відповідної вікової категорії дітей" . Визначений судом розмір аліментів 204 грн. в місяць становить 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. З відповідача слід стягнути витрати, пов”язані з розглядом справи : 51 грн. держмита в дохід місцевого бюджету та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в суді. На підставі ст.181ч.5,182 ч.2 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на дітей. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 1987 року вона уклала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу є діти, син - [PERSON], [INFO], донька - [PERSON], [INFO]. Відповідач відмовляється в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. У відповідача дітей більше немає. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач з позовом згоден. Вислухавши пояснення позивача, оголосивши і вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки грунтується вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, підтверджений дослідженими матеріалами справи, з яких спливає, що відповідач має неповнолітніх дітей - сина : [PERSON], [INFO], доньку - [PERSON], [INFO], на утримання яких матеріальної допомоги не надає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

[PERSON]. звернулася з позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги наступним : З 1987 року вона знаходиться у шлюбі з відповідачем. Сумісне проживання та ведення сумісного господарства зупинено. Сім'я фактично распалася. Позивач на примирення не згоден, підтримавши заявлені вимоги. Відповідач з позовом згоден. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, тому що обґрунтовані положеннями ст.ст. 104, 110 Сімейного Кодексу України, підтверджені дослідженими матеріалами справи, з яких виходить, що сторони припинили сумісне проживання, ведення сумісного господарства, на примирення не згодні, тому шлюб між ними необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на дитину. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 1998 року вона уклала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу є дитина, син - [PERSON], [INFO]. Відповідач відмовляється в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. У відповідача дітей більше немає. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, тому суд розглядає справу на підставі ст. 224 ЦПК України - заочно. Вислухавши пояснення позивача, оголосивши і вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки грунтується вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, підтверджений дослідженими матеріалами справи, з яких спливає, що відповідач має неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], на утримання якого матеріальної допомоги не надає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

[PERSON]. звернувся в суд із зазначеним позовом, вказавши, що з відповідачкою перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.01.2005р. Від шлюбу мають дитину-[PERSON], [INFO]. 30 березня 2008р шлюбні відносини вони з відповідачкою припинили. Причиною припинення шлюбу вказав неможливість сумісного проживання із-за різності характерів. Також вказав, що спору про спільне майно, про місце проживання, утримання та виховання дитини немає. Просив суд задовольнити позов. Сторони в судове засідання не з'явилися, надавши суду заяви з проханням розглянути справу в їх відсутності. Позивач на позові наполягає, а відповідачка позов визнала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов задовольнити з таких підстав. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про одруження та про народження, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі відділом рацс Докучаєвського міського управління юстиції Донецької області 08.01.2005р., актовий запис №5, і є батьками [PERSON], [INFO]. 30.03.2007р шлюбні відносини сторони припинили з причини, як зазначив позивач і не заперечила відповідачка, неможливість сумісного проживання із-за різності характерів. На примирення з відповідачкою позивач не згоден, а відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечила. Відповідно до ст. ст. 104,110, 112 СК України, шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи із наведеного, суд вважає вимоги позивачки обгрунтованими, оскільки збереження шлюбу сторін при обставинах, встановлених судом, суперечило б інтересам останньої. Виходячи із викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

У квітні 2008 року позивачка [PERSON]. звернулася до суду із зазначеним позовом. В позовній заяві вказує, що [INFO] померла [PERSON] Після її смерті залишилось спадкове майно , яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться в [ADDRESS]. Вона є спадкоємцем за заповітом. Однак, оформити у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину не має можливості , оскільки відсутні правовстановлюючий документ на будинок з господарськими будівлями і первинна реєстрація права власності. Позивач прохала суд визнати за нею в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими будівлями. В судове засідання позивачка [PERSON]. не з'явилася. Від неї надійшла заява про те, що вона позов підтримує та просить справу розглянути у її відсутність. Представник відповідача Кобеляцької міської ради позов визнав повністю. Суд вважає можливим постановити рішення про задоволення позову в попередньому судовому засіданні, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається , що [INFO] померла [PERSON].( а.с.11). Позивач є спадкоємцем за заповітом на все майно померлої ( а.с.10). Судом встановлено, що померлій [PERSON].належав на праві власності житловий будинок з господарськими побудовами в [ADDRESS] що підтверджується договором ( а.с.13-16), однак свідоцтво про право власності та первинна реєстрація права власності відсутні. Оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом, то за нею необхідно визнати право власності в порядку спадкування на житловий будинок. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказавши, що причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач проживає окремо від сім”ї. В судовому засіданні позивачка підтримала свій позов вказавши, що шлюб носить формальний характер, оскільки відповідач протягом двох років проживає окремо від сім”ї та не підтримує шлюбних відносин з нею. В судове засідання відповідач не з”явився хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши представлені докази, прийшов до висновку що позов слід задовольнити. З свідоцтва про шлюб (а.с. 04) вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 22 лютого 2000 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 22. З свідоцтва про народження (а.с.05) вбачається, що у шлюбі [INFO] народилася дочка [PERSON]. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи те, що сторони на протязі двох років не підтримують шлюбних стосунків, суд приходить до висновку, що шлюб носить формальний характер, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

Тернопільське ОКПТМ “Тернопільтеплокомуненерго” пред”явило позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію. Позивач посилається на те, що забезпечує квартиру, належну відповідачу, площею 33.5 кв.м. теплоенергією, за що остання повинна вносити щомісячно відповідну плату. Проте, починаючи з грудня 2003 року відповідачка не вносить плату за теплоенергію, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 01.03.08 р. в сумі 4080.25 грн., добровільно яку погасити не хоче. В судовому засіданні представник позивача Дембіцька С.М. підтримала позовні вимоги та просила стягнути з відповідачки 4080.25 грн. боргу. Відповідачка в судове засідання не з”явилася, однак належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст.ст. 67, 68 ЖК України наймач (власник) житлового приміщення за надані комунальні послуги зобов”язаний щомісячно вносити відповідну плату за затвердженими у встановленому порядку тарифами. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем 04.12.2003 року укладено договір про надання послуг з центрального опалення та гарячого водопостачання квартири [ADDRESS] загальною площею 33.5 кв.м., що стверджується договором від 04.12.2003 року (а.с.6). 04.12.2003 року між сторонами укладено договір №52 про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги, що утворилася станом на 01.12.2003р. на суму 1723.19 грн. з 01.12.2003р. до 1.12.2008р. Відповідачка заборгувала позивачу за надані комунальні послуги за період з 01.01.2004р. по 01.03.08р. 4080.25 грн., що стверджується розрахунком заборгованості (а.с.4). На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON]., в якому вказує, що перебуває у шлюбі з відповідачем зареєстрованому 20.02.1993 року, Дніпровським відділом РАГС м.Херсона, актовий запис № 103. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] Сімейне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини припинені,спільне господарство не ведеться.Шлюб ности формальний характер. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]., зареєстрований 20.02.1993р. У судовому засіданні позивачка позов підтримала за підставами в ньому зазначеними. Відповідач у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст.110, 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається у судовому порядку на вимогу одного з подружжя, якщо подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя. Судом встановлено, що позивачка з відповідачем уклали шлюб 20.02.1993 року, зареєстрований Дніпровським відділом РАГС м.Херсона, актовий запис № 103. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] З пояснень позивачки вбачається, що шлюбні стосунки фактично припинені з приводу різних поглядів на життя, шлюб носить формальний характер, почуття любові та поваги втрачені. Враховуючи вищенаведене, суд знаходить необхідним позов задовольнити, оскільки сумісне сімейне життя і продовження шлюбу за таких обставин не можливо. Витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому посилається на ті обставини, що він з 20.11.2002р. являється членом садівничого товариства „Шляховик”. Згідно протоколу №5 від 08.07.2001р., рішення правління товариства „Шляховик” йому була виділена земельна ділянка площею 0,055га для ведення садівництва та забудови садового будинку. На сьогоднішній день він збудував садовий житловий будинок площею 117.3 кв.м., альтанку загальною площею 42.2 кв.м., сарай площею 30.8 кв.м., огорожу №1, №2, мощення №1. Даний будинок він збудував згідно проекту, не порушуючи встановлених будівельних норм, однак в експлуатацію будинок не введений, відповідно він не одержав свідоцтво про право власності. Оскільки будинок не зданий до експлуатації то в технічному паспорті на будинок він значиться, як самовільне будівництво. Просить в судовому порядку визнати за ним право власності на новостворене майно: на садовий житловий будинок літ.”А” площею 117.3 кв.м., альтанку загальною площею 42.2 кв.м., сарай площею 30.8 кв.м., огорожу №1, №2, мощення №1, розташованих за адресою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов, просить його задовольнити у повному обсязі. Відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] та надав до суду заяву про розгляд справи без участі відповідача. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступного. Відповідно до ст..376 ЦК України, житловий будинок, будівля, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ст..331 ЦК України, право власності на нову річ, яку створила особа набувається останньою, при цьому право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Судом встановлено, що позивач являється членом садівничого товариства „Шляховик” з 2002 року. Згідно довідки голови правління СТ”Шляховик”, [PERSON] 20.11.2002р., рішенням правління товариства, протокол №5, була виділена земельна ділянка площею 0,05га , яка знаходиться на[ADDRESS] для будівництва дачного будинку та ведення садівничого господарства. В 2006 році позивач на виділеній йому земельній ділянці збудував садовий житловий будинок, згідно представленого проекту. Вказаний житловий будинок на даний час знаходиться в експлуатації у [PERSON] та його сім'ї. Згідно технічного паспорту на будинок, виконаного ХДБТІ, вищезазначені будівлі значаться, як самовільне будівництво, оскільки не здані в експлуатацію. Оскільки вказаний садовий житловий будинок [PERSON] збудував з додержанням будівельних, санітарних, технічних та протипожежних норм на земельній ділянці, яка була йому виділена під будівництво будинку, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на новостворене майно, оскільки це буде відповідати інтересам власника, не порушуючи права та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

Заявник [PERSON], зацікавлена особа: Державна нотаріальна контора в Якимівському районі звернулися до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи тим, що 28 липня 2001 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження.[INFO]її чоловік помер в графстві Тіпперарі, Гренжмоклер, Трапп. Однак в свідоцтві про факт смерті вказано, що помер [PERSON], але не вказано по - батькові. Для оформлення спадщини заявниця звернулася до Державної нотаріальної контори Якимівського району, однак свідоцтво про факт смерті не доводить того, що [PERSON] помер, та їй було запропоновано звернутися до суду. Таким чином заявниця просить встановити, що [PERSON], помер[INFO]в графстві Тіпперарі, Гренжмоклер, Трапп. В судовому засіданні заявник доводи заяви підтримала та просила її задовільнити та пояснила, що її чоловік помер іншій країні - Ірландії, та в свідоцтві про факт смерті зазначено прізвище та ім.”я померлого буз зазначення його по батькові. Також в цьому свідоцтві не вказується дата народження померлого, а тільки вказано його вік. Свідоцтво про смерть її чоловіка було перекладено з англійської на українську мови та завірено гербовою печаткою Посольства України в Ірландії, інших документів у неї не має і де їх взяти, вона не знає, тому звернулася з заявою до суду для подальшого оформлення документів для оформлення спадщини. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву, в якій просить розглянути дану справу без його участі оскільки не може бути присутньою в судовому засіданні в зв'язку з великою навантаженістю по справах, а також просила ухвалити рішення на розсуд суду на підставі зібраних та оцінених доказів. Суд заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Дослідженими у судовому засіданні матеріалами копією свідоцтва про факт смерті [PERSON], датованого 11.09.2007 року, в якому зазначено: який помер у віці 32 років [INFO]за адресою: Трапп, Гренжмоклер, графство Тіпперарі та завірено гербовою печаткою Посольства України в Ірландії, ( а.с. 6); копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER]від 28.07.2001 року; копією свідоцтва про народження серії[NUMBER]від 30.05.1975 року; копією паспорта, що засвідчує особу померлого. Таким чином, суд вважає, що факт смерті [PERSON] в певний час та при певних обставинах підтверджений. Відповідно до актового запису про народження, виданого консульським відділом посольства СРСР в Угорщині 30.05.1975 року, [PERSON], народився[INFO]. Естергом Угорської Народної Республіки(а. с. 17) та відповідно до свідоцтва про одруження, виданого Атманайської сільською радою 28.07.2001 року був чоловіком [PERSON]. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нею юридичне значення, оскільки надає право на оформлення спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

[PERSON]звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи тим що 14 жовтня 2006 року вона уклала шлюб з [PERSON], який вони зареєстрували в відділі реєстрації актів цивільного стану Якимівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 75. Від шлюбу вони мають дітей: [PERSON], [INFO]та [PERSON], [INFO]. Матеріальну допомогу на утримання синів відповідач не надає, хоча у відповідності із ст. 180 СК України, зобов'язаний надавати. Відповідач працює в магазині «КОМФІ» продавцем консультантом за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Космічна,96 та отримує стабільну заробітну плату. Аліментних зобов'язань у відповідача не має. Таким чином позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання синів у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку ( доходу), але не менш 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягненням дітей повноліття. Також стягнути з відповідача на її користь витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката в розмірі 70 грн. В судовому засіданні позивачка надала доповнення до позовної заяви, в якому зазначила, що відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, а в неї їх двоє. Таким чином, просить окрім заявлених раніше вимог, стягнути з відповідача матеріальну допомогу на її утримання у розмірі 150 грн. щомісячно до досягнення дітьми трьох років, починаючи стягувати з дня пред'явлення позову до суду та просила задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилися, хоча про місто та час проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення по справі, причини неявки до суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, та такі, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у часті від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст.. 182 СК України обставинами, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, наявність у платника аліментів інших дітей, разом з тим, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на аліменти у дружини-матері існує паралельно із правом дитини на утримання і не залежить від нього. На підставі ст.ст. 84, 180,181,182 СК України та

Outcome: approved