Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-11 00:00:00

В травні 2008 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини та на своє утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку. В позові зазначає, що 03.07.2004 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований Полтавським міським відділом РАЦС. Даний шлюб як у неї, так і у відповідача перший. В шлюбі народилася дитина, син [PERSON] [INFO] року народження який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Причиною звернення до суду стало те, що з квітня 2008 року припинили підтримувати подружні стосунки з відповідачем, він залишився проживати в м. Києві, а вона переїхала проживати до своїх батьків в м. Чернівці. Причиною припинення подружніх стосунків стало те, що відповідач став порушувати подружню вірність, фактично став проживати з іншою жінкою і не скривав цього від неї. Вона не змогла йому простити подружню зраду, а тому змушена була виїхати з дитиною від нього, втратила почуття любові та поваги до відповідача. Вважає, що збереження сім”ї неможливе, буде суперечити її правам та інтересам, а також правам та інтересам малолітньої дитини, тому просила розірвати шлюб, витрати по розірванню шлюбу покласти на відповідача. Також просила стягнути аліменти з відповідача на утримання дитини в розмірі &frac14; частини його заробітку, а також на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку в розмірі &frac14; частини його заробітку, оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги, вона не працює, як дитина так і вона потребують матеріальної допомоги. Відповідач в змозі надавати таку допомогу, має постійне місце роботи та пристойну заробітну плату. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі і дала свої пояснення. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згідний на розірвання шлюбу, також згідний на стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі трьох прожиткових мінімумів, і в користь позивачки в розмірі одного прожиткового мінімуму. Заслухавши сторін, дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом з'ясовано, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03.07.2004 року. В квітні 2008 року припинили підтримувати подружні стосунки і з тих пір мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, не мають спільного бюджету. Обидві сторони в судовому засіданні заявили, що почуття кохання та взаємоповаги у них втрачено, намірів помиритися не було і вважають примирення недоцільним. При таких обставинах суд вважає, що сім”я у сторін зберегтися не може, існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін і це має істотне значення, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. Витрати при розірвання шлюбу в органах РАЦС слід покласти на обидві сторони з врахуванням сімейного та матеріального стану сторін. Також з відповідача потрібно стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини, оскільки він з дитиною не проживає, матеріальної допомоги щомісячно в добровільному порядку не надає. Він як батько зобов'язаний матеріально утримувати дитину яка потребує матеріальної допомоги. Відповідач має постійне місце роботи, працює менеджером фірми „ Марс - Україна ” в м. Києві і як пояснив відповідач його заробіток складає 15000 гривень в місяць, а тому в змозі утримувати дитину. Суд вважає, що аліменти в розмірі &frac14; частини доходів відповідача зможуть належним чином позивачці утримувати дитину, купляти їй для дитини продукти харчування, одяг , взуття та інші необхідні речі. Також з відповідача слід стягнути аліменти на утримання самої позивачки до досягнення дитиною трьохрічного віку, оскільки вона не працює, доходів які би давали змогу їй належним чином бути матеріально забезпеченою немає, вона такої матеріальної допомоги потребує. Згідно ч.4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд вважає, що з врахуванням розміру заробітної плати відповідача він в змозі утримувати дружину матеріально, але розмір аліментів слід встановити в 1\8 частину його доходів з врахуванням того, що відповідачу також необхідно себе матеріально забезпечувати та утримувати. З врахуванням викладеного суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в частині стягнення аліментів на утримання позивачки, в інших вимогах позов підлягає задоволенню в повному об'ємі зі стягнення з відповідача судового збору з врахуванням річних платежів по аліментах, та стягненням в користь позивачки судових витрат за надання їй юридичної допомоги. На підставі викладеного та ст.ст. 75,77,80,84, 109,110,112, 180,182,183 СК України,

Outcome: partial