Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту каліцтва, в якій вказав, що 27 жовтня 1980 року заявника [PERSON], призивною комісією при Орджонікідзевському районному військовому комісаріаті Запорізької області призвали на дійсну воєнну службу. 26 липня 1983 року заявник змінив прізвище на [PERSON]. Дійсну військову службу заявник проходив з 26.07.1980 року по 17.10.1982 року у Закавказькому воєнному окрузі у військовій частині № 33454. 22 квітня 1981 року під час проходження служби сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій заявник отримав травму обличчя, голови та хребту. У період з 22.04.1981року по 28.05.1981 рік, заявник знаходився на лікуванні в госпіталі № 367 м. Тбілісі, у військовому квитку відмітки про те, що він отримав черепно-мозкову травму не постановлено. 17 жовтня 1982 року наказом МО СРСР №242 від 27.09.1982 року [PERSON] звільнено у запас та направлено у Орджонікідзевський районний військовий комісаріат на військовий облік. Після звільнення зі служби фізичний стан не дозволив заявнику надалі вчитися, працювати повний тиждень він був не здатен. Самопочуття заявника погіршувалося, приходилось лягати у лікарні. Також, неодноразово він звертався до районного військового комісаріату м. Запоріжжя, але оскільки у військовому квитку у графі поранення нічого не вказано. 05 липня 2005 року [PERSON] встановлена інвалідність 3-ої групи по загальному захворюванню. У судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав, просить суд встановити факт, що каліцтво наступило у ході проходження дійсної військової служби у Закавказькому воєнному окрузі у частині № 33454 22 квітня 1981 року. Представник зацікавленої особи Об'єднаного районного військового комісаріату м. Запоріжжя в судове засідання не з'явився, про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, причину не явки суду не повідомив. Представник зацікавленої особи Медико-соціальної експертної комісії в судове засідання не з'явився, про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, причину не явки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, свідків, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, 27 жовтня 1980 року заявника [PERSON], призивною комісією при Орджонікідзевському районному військовому комісаріаті Запорізької області призвали на дійсну воєнну службу, яку він проходив з 26.07.1980 року по 17.10.1982 року у Закавказькому воєнному окрузі у воєнній частині № 33454. 26 липня 1983 року заявник змінив прізвище на [PERSON]. 22 квітня 1981 року під час проходження служби сталася дорожньо-транспортна пригода, в якої [PERSON] отримав травму обличчя, голови та хребту. У період з 22.04.1981 року по 28.05.1981 рік, [PERSON] знаходився на лікуванні в госпіталі № 367 м. Тбілісі, у військовому квитку відмітки про те, що [PERSON] отримав черепно-мозкову травму не вказано. 17 жовтня 1982 року наказом МО СРСР №242 від 27.09.1982 року [PERSON] звільнено у запас та направлено у Орджонікідзевський районний військовий комісаріат на військовий облік. 05 липня 2005 року [PERSON] встановлена інвалідність 3-ої групи по загальному захворюванню. 07.12.2005 року заявник отримав архівну довідку від Міністерства особо рони РФ №5471-5471/56, про те що заявник на час перебування у госпіталізації був знятий з котлового забезпечення у військової частині. 30.09.2005 року та 09.10.2005 року [PERSON] отримав листа, що документи військової частини № 33454 на зберігання у ЦАМО РФ не поступали, та зберігаються в архіві. 22.12.2005 року заявник одержав листа від Міністерства оборони РФ № 5471/56-5474/56 в якому, вказано, що архів тих хто знаходився на лікуванні в госпіталі, історії хвороб, протоколи військово-лікарняних комісій були здані в архів ФЦАМО РФ. 28.03.2006 року начальник архіву штабу Російських військ у Закавказзі листом № 152 повідомив, що історії хвороб № 367 окружного воєнного госпіталю за 1981 рік у архів штабу не поступали. А у 2004 році вона були знищені, як не пригідні внаслідок неправильного зберігання. З госпіталю № 367 м. Тбілісі відповіді на неодноразові звертання заявника не надійшло. Відповідно до висновку акту первинної амбулаторної судово-психіатричної експертизи, [PERSON] хронічними психічними захворюваннями не страждав та не страждає, виявляє помірковане вираження розладу особистості, в наслідок органічного ураження головного мозку (ЧМТ), встановити чи мається прямий причинний зв'язок між даним розладом особистості та поведінки у [PERSON] та подіями, пов'язаними з проходженням ним військової служби в період з 27.10.1980 року по 17.11.1982 року не вбачається за можливим у зв'язку з відсутністю медичної документації. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON]пояснила, що вона є лікарем невропатологом 10 міської лікарні, хворий [PERSON] звернувся до неї після армії, скаржився на головні болі, на сильний біль у спині, був у депресивному стані, не міг спілкуватися з людьми, пояснив їй що під час проходження служби потрапив в дорожньо-транспортну пригоду де отримав травму голови і хребту, як лікар вважає, що вказані симптоми у [PERSON] пов'язані з отриманою під час проходження служби травмою голови отриманою при дорожньо-транспортній пригоді. Допитана в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою заявника та після повернення з армії, [PERSON] дуже змінився, скаржився на головний біль, став замкнутим. Вказані обставини свідчать про те що, каліцтво [PERSON] наступило у ході проходження дійсної військової служби у Закавказькому військовому окрузі у частині № 33454 22 квітня 1981 року.

Outcome: approved