Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеною заявою і вказав, що він з відповідачкою проживав однією сім»єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з 1985 року по жовтень місяць 2007 року . Після припинення стосунків з [PERSON] він проживає окремо , але у неї залишились всі речі , які вони придбали за роки сумісного проживання та будинок , всього на загальну суму 70 000 грн. Уразі розподілу спільного майна їх частки у відповідності до ст. 74 СК України є рівними , тобто йому належить &frac12; частина вартості майна . Добровільно поділити майно відповідачка відмовляється . Просить розділити спільне майно , визнати за ним право власності на &frac12; частину будинку по [ADDRESS] на суму 35 000 грн . В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав і пояснив , що він проживав з відповідачкою без реєстрації шлюбу з 1985 року по 1995 -й рік , вели спільне господарство . Спочатку їх сім”я проживала у “времянці” відповідачки , а потім в 1988 році за спільні кошти придбали власний будинок за 13 000 крб . Приблизно 6 тис. Крб. внесли родичі з його сторони , але співмешканка домоволодіння оформила на своє ім”я . В 1995 році посварились і він майже 5 років проживав на квартирі в іншому місці . Після припинення сумісного проживання він забрав свої особисті речі , старий диван , штори та інше майно . Будинок не ділили , він до суду не звертався . В 2001 році після смерті сина відповідачки він повернувся і став проживати з [PERSON]. подружнім життям . Вони почали ремонтувати будинок , гараж , сарай , літню кухню , наймали робітників , розраховувалась з ними [PERSON], але гроші були спільні так як грішми вони не ділились . Сумісно проживали по жовтень 2007 року . Вважає , що все майно , яке вони придбали в період сумісного проживання , є їх спільним майном , тобто йому належить &frac12; його частина . Він не заявляє вимог щодо розподілу спільного майна . Просить визнати за ним право власності лише на &frac12; частину житлового будинку на суму 35 000 грн . Відповідачка [PERSON] позов не визнала і пояснила , що вона проживала в смт. Голованівськ разом з дітьми у “времянці” до 1987 року . В 1988 році купила жилий будинок [ADDRESS] де і мешкала разом з синами . З квітня 1988 року разом з ними став проживати позивач , в травні 1988 року вона прописала [PERSON] в своєму будинку як члена сім”ї , влітку влаштувала його на роботу в колгосп, мала намір створити сім”ю , бажала щоб діти мали батька . Все було добре , але згодом позивач став шукати інших жінок , не з”являвся додому , прогулював роботу , а в 1993 році , коли син мав йти до Армії , щоб не допомагати їй , залишив її , забрав свої речі , інше спільно нажите майно - диван , штори , поїхав і майже 10 років вони сумісно не проживали . За цей період позивач проживав в різних містах , в тому числі і в місті Києві , придбав будинок в с. Перегонівка , працював на різних роботах та мав декількох співмешканок . В 2001 році , коли трагічно загинув її син , позивач приїхав в лікарню , підтримав її , вона йому все пробачила , стала з ним співмешкати , але в будинку його не прописала . Через 2-3 місяці він її знову залишив , став співмешкати з [PERSON] і повернувся лише в жовтні 2004 року . В 2005 році вона за власні кошти придбала автомобіль . Позивач в той час коштів не мав , не працював , був безробітнім , тому коштів на ремонт підсобних приміщень та на автомобіль не давав . В 2006 році вони знову розійшлись і позивач знайшов собі чергову співмешканку . Ніякого спільного майна з [PERSON] вони не мають , що придбали до 1993 року розділили добровільно . Будинок вона купила самостійно до того , як стала співмешкати з позивачем , тому просить позов залишити без задоволення . Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона сестра позивача і їй відомо , що [PERSON]. з 1987 року по 1995 рік проживав з [PERSON]., в 1988 році вони разом купили будинок , зробили ремонт . Вони спілкувались рідко , але їй відомо , що всім керувала відповідачка . В 2001 році вони знову зійшлись і проживали по 2007 рік . [PERSON] разом з [PERSON] ремонтував будинок , підсобні будівлі , він докладав великих фізичних зусиль , давав гроші на ремонт . Свідок [PERSON] суду пояснив , що позивач став співмешкати з відповідачкою в 1985 чи в 1986 році , вони проживали у “времянці” , а потім купили будинок , прожили декілька років і розійшлись. Взагалі вони сходились і розходились часто . Він бачив , що вони разом обробляли огород , порались по господарству . Свідок [PERSON] суду пояснила, що в 80-х роках працювала секретарем правління КСП ім.Шевченка . В 1987 році до правління звернулась [PERSON] з заявою про виділення їй земельної ділянки до купленого будинку . Землю виділили на її ім”я так будинок було оформлено на неї . Їй відомо , що позивач та відповідачка часто розходились , довгий час разом не проживали . Свідок [PERSON] суду пояснила , що являється родичкою відповідачки , проживає поряд , тому в будинку [PERSON] була часто, допомагала по господарству . [PERSON] спочатку жила з дітьми у “времянці” , згодом купила будинок , а потім зійшлась зі [PERSON] . Прожили вони разом декілька років , а коли син йшов в Армію розійшлись . [PERSON] забрав свої речі , меблі , штори , інше майно завантажив все на грузовий автомобіль і поїхав . Повернувся коли загинув син відповідачки , відбув 9 днів , 40 днів і поїхав , приїхав в травні , проживав з [PERSON] до жнив , знайшов іншу жінку і [PERSON] знову покинув. Жили вони погано , він відповідачку бив , вона бачила сліди побоїв . Коли [PERSON] ремонтувала підсобні будівлі його , не було . Зійшлись вони знову в 2004 чи 2005 році , через декілька місяців розійшлись . Свідок [PERSON]. суду пояснив , що в [PERSON]. в 2002 році будував веранду 2 чи 3 тижні , [PERSON] не бачив , розраховувалась з ним [PERSON] . Свідок [PERSON] суду пояснила , що проживає з [PERSON] по-сусідству , стосунки хороші . З якого року [PERSON] співмешкала з[PERSON] не пам”ятає , але вони багато разів розходились, він її покидав , а потім повертався . Вона бачила , як він на автомобіль “Маз” чи “Камаз” грузив речі в тому числі і диван . Ремонти та добудови робили чужі люди , [PERSON] при цьому не було . Суд , заслухавши сторони , свідків , дослідивши матеріали справи дійшов до висновку , що позов задоволенню не підлягає . Судом встановлено , що відповідачка [PERSON]. мешкала в смт. Голованівськ у “времянці” по вул. Тімірязєва разом з двома дітьми . В 1987 році вона придбала жилий будинок [ADDRESS] за 12 тис.крб., але не оформила його нотаріально в зв”язку з тим , що по існуючим на той час правилам договор купівлі-продажу жилого будинку не оформлявся без наділення покупцю земельної ділянки до купленого будинку . Збори уповноважених колгоспу ім. Шевченка 17.12.1987 року наділили [PERSON]. земельну ділянку площею 0,15 га до купленого будинку по вул. Тімірязєва , 06.01.1988 року відповідачка уклала договір купівлі -продажу в нотаріальній конторі , зареєстровала його в МБТІ , тобто стала власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується випискою з рішення зборів уповноважених колгоспу ім.Шевченка від 17.12.1987 року , а/с- 72 та копією договору -купівлі продажу від 06.01.1988 року , вчиненого між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON]., а/с- 49-50 , оригінал якого оглянуто в судовому засіданні . В квітні 1988 року відповідачка стала співмешкати з позивачем [PERSON] , 24.05.1988 року прописала його в своєму будинку , а 01.08.1988 року влаштувала його на роботу в колгосп ім.Шевченка де і сама працювала , що підтверджується копією паспорта [PERSON]., а/с- 4 , копією трудової книжки відповідача , а/с- 77-80 та копією домової книги , а/с- 73-75 . Відповідно до вимог ст. 24 Кодексу про Шлюб та Сім”ю України 1969 року , що діяв по 01.01.2004 року та ст.57 СК України , що діє в даний час особистою приватною власністю дружини (чоловіка) є майно , набуте нею (ним) до шлюбу . Згідно ст. 62 СК України якщо майно дружини (чоловіка) за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат другого з подружжя , воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об”єктом права спільної власності подружжя . Статтею 20 СК України передбачено , що до вимог , що випливають з сімейних відносин , позовна давність у три роки застосовується у випадках , передбачених ч. 2 ст. 72 СК України , тобто до вимог про поділ майна , заявлених після розірвання шлюбу . Статтею 74 СК України передбачено , що якщо жінка та чоловік проживають однією сім”єю , але не перебувають у шлюбі між собою , майно , набуте ними за час спільного проживання , належить їм на праві спільної сумісної власності , якщо інше не встановлено письмовим договором між ними . На майно , що є об”єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка , які не перебувають у шлюбі між собою , поширюється положення глави 8 цього Кодексу . Враховуючи викладене , суд дійшов до висновку , що відповідачка придбала на праві власності будинок [ADDRESS] за власні кошти до початку фактичних шлюбних стосунків з позивачем . Позивач не надав будь-яких доказів того , що під час купівлі-продажу спірного будинку він вклав власні кошти , його заробітна плата за 1988 рік склала всього 521 крб, а/с- 81 . Не надав позивач доказів того , що під час сумісного проживання з відповідачкою , тобто з квітня 1988 року по 1993 або 1995-й рік вартість спірного будинку за рахунок їх спільних коштів або за рахунок його власних коштів істотно збільшилась , що дало б суду право визнати будинок об”єктом спільної сумісної власності . Разом з тим , [PERSON]. визнав , що в 1995 році він припинив фактичні шлюбні стосунки з [PERSON], забрав своє майно , а також речі домашнього вжитку і переїхав в інший населений пункт , але до суду з заявою про розподіл майна не звертався , сумісно з відповідачкою не проживав майже 5 років . Викладене позивачем підтверджується показами відповідачки , свідків , копією домової книги з якої слідує , що [PERSON]. виписаний з будинку [PERSON] 28.05.1996 року і по даний час в її будинку не реєструвався , а/с- 73-75 , копією трудової книжки [PERSON], яка підтверджує , що відповідача звільнено з колгоспу ім.Шевченка 18.06.1992 року і по 10.04.2001 року в господарстві не працював , а/с- 77-80 . Сторони підтвердили той факт , що фактичні шлюбні стосунки вони продовжили в 2001 році після смерті сина відповідачки , тобто [PERSON] не проживав разом з відповідачкою більше шести років , мав можливість звернутися до суду протягом трьох років , якщо вважав , що його право порушено , але не скористався своїм правом , строк позовної давності пропустив . Суд вважає доведеним , що позивач [PERSON]. декілька місяців в 2001 році , декілька місяців в 2004 та 2005 роках співмешкав з [PERSON]., але власних коштів в ремонт її будинку та підсобних будівель не вкладав так як таких коштів не мав , працював короткий час , більшість часу не працював або перебував на обліку як безробітний , що підтверджується копією його трудової книжки , а/с- 77-80 . Позивач не надав доказів того , що в зв”язку з ремонтом будинку та підсобних будівель вартість домоволодіння істотно збільшилось , тобто воно може бути визнане об”єктом права спільної сумісної власності , тому в задоволенні позову необхідно відмовити .

Outcome: dismissed