Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-19 00:00:00

12.05.2008р. до суду подано цю позовну заяву. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і просив суд визнати договір купівлі-продажу земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що розташована в [ADDRESS] дійсним та визнати за ним право власності на цю ділянку, пояснивши, що 16.10.2006р. між ним та відповідачкою було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з ? частиною земельної ділянки, яка належала продавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 8.05.2002р., але через помилку в написанні прізвища власниці в державному акті, відсутність визначення в натурі меж земельної ділянки, що переходить у власність покупця, її розміру та вартості, нотаріально був посвідчений лише договір купівлі-продажу будинку. Сторони виконали усі умови за договором, зокрема позивач оплатив відповідачці вартість земельної ділянки, він став проживати в придбаному будинку і користуватись частиною земельної ділянки, згодом було визначено в натурі її межі, встановлено розмір і вартість, проте відповідачка ухиляється від нотаріального посвідчення цього договору. Відповідачка позовні вимоги визнала повністю і пояснила, що через зайнятість не мала можливості з`явитись до нотаріуса для посвідчення договору купівлі-продажу. Заслухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши її матеріали, суд вважає, що справу можливо розглянути та задовольнити позов в попередньому судовому засіданні, з огляду на таке. Відповідно до ч.4 ст.130 та ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, може ухвалити рішення про задоволення позову в попередньому судовому засіданні. Беззаперечно доведено, що 16.10.2006р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу ? частини земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і ведення особистого підсобного господарства, розташованої в [ADDRESS], згідно з яким відповідачка передала позивачеві у власність ? частину належної їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 8.05.2002р. земельної ділянки, розміром 0,3149га, зазначену під № 2 на схемі порядку використання і розпорядження земельною ділянкою в акті розбивки в натурі встановленого порядку використання і розпорядження земельною ділянкою від 11.04.2008р. (а.с.7), вартістю 6083 грн., згідно з висновком оцінювача про ринкову вартість землі від 4.04.2007р. (а.с.9), позивач оплатив її вартість, проте до теперішнього часу [PERSON] ухиляється від нотаріального посвідчення вказаного договору, що унеможливлює належну реєстрацію права власності на цю земельну ділянку за позивачем. Дані правовідносини регулюються: - ч.2 ст.220 ЦК України, згідно з якою, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається; - ст.392 ЦК України, якою передбачено право власника майна на пред'явлення позову про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Оскільки сторони домовились щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і ведення особистого підсобного господарства, розташованої в [ADDRESS] і відбулось повне його виконання, то з метою захисту майнових прав позивача необхідно визнати дійсним цей договір та визнати за ним право приватної власності на вказану земельну ділянку.

Outcome: approved