Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-12 00:00:00

Позивач просить визнати укладеною угоду купівлі-продажу домоволодіння за адресою: [ADDRESS], що відбулася 08.08.2004 року між нею та [PERSON], а також визнати за нею право власності на дане володіння, зазначаючи, що після придбання домоволодіння вона зробила капітальний ремонт будинку, добудувала до нього приміщення, на території домоволодіння збудувала гараж, душ та сарай. Будівництво здійснила без належного узгодження та затвердженого проекту, тому своє право власності не може зареєструвати у встановленому порядку. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги і пояснила суду, що 8 серпня 2004 року за домовленістю з [PERSON] про купівлю його будинку за адресою: [ADDRESS], передала йому обумовлену суму 500 доларів США і отримала від нього відповідну розписку. До нотаріальної контори не звертались оскільки Кисловський сказав, що у нього немає документів на будинок. З того часу вона ним не зустрічалась і де він мешкає їй не відомо. Будинок потребував капітального ремонту, вона замінила віконні та дверні блоки, перекрила дах, відремонтувала підлогу, поклеїла шпалери та т.і., на території домоволодіння побудувала гараж, душ та сарай, провела водопровід та установила огорожу. Будівництво робила без належного узгодження. За відсутністю у неї правовстановчих документів на домоволодіння не може зареєструвати своє право власності. Представник відповідача - Макіївської міської ради у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, зави про причине неявки представника суду не надав, тому суд вважає можливим на підставі ч.1 ст. 24 ЦПК України розглянути справу у відсутність відповідачів на підставі наявних в справі доказів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач. Відповідач [PERSON] про час і місце розгляду справи був повідомлений через засоби масової інформації, до суду не з'явився. Третя особа - „КП БТІ м.Макіївки” надало листа з проханням розглядати справу у відсутність свого представника. Заперечень не надійшло. Суд вислухав пояснення позивача, дослідив матеріали справи, і дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню по наступних підставах. Згідно відомостей КП „БТІ м.Макіївки” домоволодіння по [ADDRESS] є позаплановою забудовою та відомостей про реєстрацію права власності на дане нерухоме майно немає(а.с.43). Враховуючи, що спірне домоволодіння не зареєстровано як об'єкт нерухомого майна і юридично [PERSON] не належало, розписку про купівлю-продаж цього домоволодіння за 500 доларів США, видану [PERSON] позивачці в справі(а.с.44) суд вважає такою, що не має юридичного значення і не тягне за собою правових наслідків, тому підстав для обговорення питання про визнання угоди дійсною суд не вбачає і в цій частині позивних вимог вважає за неохідне [PERSON] відмовити. Відповідно до технічного паспорту від 20.11.2007 року [PERSON] є користувачем домоволодіння по [ADDRESS], на його території міститься жилий будинок літ. „А-1” загальною площею 56.60 м2, в тому числі жилою 26.10 м2, гараж літ. „Б-1”, душ літ. ”Д-1”, сарай літ. „В-1”, обладнана огорожа та водопровід, загальна інвентаризаційна вартість домоволодіння становить 32110 грн Відповідно до акту БТІ від 26.11.2007 року всі споруди є самочинними(а.с.8-10, 18) Згідно технічного звіту КП „ГрадАРпроект” про технічний стан домоволодіння жилий будинок та господарчі споруди виявили задовільний стан конструкцій, який допускає нормальну подальшу експлуатацію при дотримання діючих норм та правил та проведенні регулярного поточного ремонту, частина сарая „В-1” знаходиться за червоною лінією забудови, що є порушенням п.3.24 ДБН 360-92 „Планування і забудова міських та сільських селищ”(а.с.12-17). Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані без належного дозволу чи належно затвердженого проекту. Згідно ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнано за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Судом встановлено, що домоволодіння створене в наслідок самочинного будівництва, оскільки будівництво здійснялось без належно затвердженого проекту на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, позивач є єдиним користувачем домоволодіння, в теперішній час жилий будинок і всі надвірні будівлі перебувають у задовільному технічному стані і можуть в подальшому експлуатуватися, відповідач не заперечує проти задоволення позову, про що повідомляв у попереднє судове засідання листом № 02/74 він 26.02.2008 року представник за довіреністю [PERSON], з чого випливає що земельна ділянка може бути відведена користувачу домоволодіння, в зв'язку з чим суд вважає за можливе визнати право власності на самочинно збудоване домоволодіння у частині, що збудована з отриманням діючих норм та правил за позивачем. Оскільки сарай „В-1” збудовано з порушенням вимог п.3.24* ДБН 360-92 „Планування і забудова міських та сільських селищ” - частина сараю знаходиться за червоною рисою забудови”, тобто збудований з порушенням діючих норм та правил, суд не вбачає підстав для визнання права власності на цю господарчу будівлю як частину домоволодіння і в цій частині позовних вимог вважає за необхідне позивачці відмовити.

Outcome: partial