Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-03 00:00:00

В січні 2008 року [PERSON]. звернувся до суду з позовом до Нафтогазовидобувного Управління „Чернігівнафтогаз” ВАТ „Укранафта”, ВАТ „ Укрнафта”, ЗАТ Акціонерна Страхова Компанія „ІНГО Україна”, в якому просив стягнути з Прилуцького підприємства нафтогазовидобувне управління „Чернігівнафтогаз” на його користь заподіяну майнову шкоду в сумі 26012 грн. 60 коп., моральну шкоду в сумі 3700 грн., витрати по наданню правової допомоги в сумі 2500 грн., витрати на проведення автотоварознавого дослідження в сумі 700 грн., витрати за проведення автотехнічного дослідження в сумі 450 грн. та судові витрати. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 20 березня 2008 року позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто з ВАТ „Укрнафта” на користь [PERSON]. 22592 грн. 61 коп. в рахунок вартості відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням фізичного зносу, 2000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 700 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження, 450 грн. 72 коп. за проведення автотехнічного дослідження, 1500 грн. за надання правової допомоги, 225 грн. 92 коп. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення, а всього 27499 грн. 25 коп. В задоволенні решти позовних вимог [PERSON]. відмовлено. В апеляційній скарзі ВАТ „Укрнафта” просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду є необгрунтованим, прийнятим з порушеннням норм матеріального та процесуального права, з неповним з”ясуванням обставин, що мають значення для справи та надано невірну оцінку обставинам справи. Посилаються на те, що НГВУ „Чернігівнафтогаз” не є юридичною особою і тому притягнення їх відповідачем по справі є порушенням норм ст.ст. 80, 91, 92, 95, 96 ЦК України. Зазначає, що відповідно до Закону України „Про дорожній рух” в якості співвідповідача суд мав притягнути до цивільної відповідальності власника дороги, який не встановив відповідного дорожнього знаку та не виконав необхідну розмітку на автошляху. В матеріалах справи відсутні документи які свідчать про право власності на автомобіль ВАЗ 21110 д.н.з.[NUMBER] позивача [PERSON], немає копії довіреності, на підставі якої останній керував, не встановлено прізвища можливого довірителя. Судом грубо порушені вимоги ст.ст. 334, 386 ЦК України. Вважають, що висновки автотоварознавчого і автотехнічного досліджень не є належними доказами в справі, вони не відповідають вимогам ст.ст. 57-59 ЦПК України, складені з грубим порушенням Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень. Також зазначають, що постанова Прилуцького міськрайонного суду від 24 грудня 2007 року про адміністративне правопорушення є незаконною, оскільки з дня скоєння ДТП пройшло вже більше двох місяців і суддя мав закрити провадження у справі, а він даною постановою навпаки закрив справу про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Суд визнав винним у ДТП [PERSON] тільки на підставі того, що він був вчасно притягнутим до адміністративної відповідальності. Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з постановленням нового рішення через невірне застосування судом норм матеріального права. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з положень ст. 1188 ЦК України і оскільки вина [PERSON] в скоєні ДТП доведена постановою Талалаївського районного суду від 22.08. 2007 року про притягнення його адмінстративної за ст. 124 КпАУ , а вина [PERSON] відсутня, то [PERSON]. повинен відшкодувати шкоду в повному обсязі. Але враховуючи, що останній перебував в трудових відносинах з НГВУ „Чернігівнафтогаз”, яке є структурним підрозділом ВАТ „ Укрнафта”, шкода була заподіяна під час виконання ним трудових обов”язків, то суд першої інстанції виходячи з положень ст.1172 ЦК України дійшов до висновку, що саме відповідач ВАТ „ Укрнафта” повинно нести відповідальність перед позивачем за спричинення матеріальної та моральної шкоди. Проте з таким висновком апеляційний суд повністю погодитись не може виходячи з наступного. Відповідно до положень ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. По справі встановлено, що 24 липня 2007 року на автодорозі „ Харьков-Талалаївка” сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів автомобіля ВАЗ-21110 номерний знак [NUMBER] під керуваннням позивача та автомобіля „ЗІЛ-ММЗ-4202” д.н. [NUMBER], який належить НГВУ „Чернігівнафтогаз” Відкритого Акціонерного Товариства „Укрнафта” під керуванням перебуваючого в трудових відносинах водія цього підприємства [PERSON] Постановою Талалаївського районного суду від 22.08.2007 року/ а.с. 24/, водій [PERSON]. за скоєння адміністратвиного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 50 грн. Із постанови Прилуцького міськрайонного суду про адміністративне правопорушення щодо [PERSON] від 24 грудня 2007 року вбачається, що суддя закрив провадження в справі у зв”язку з відсутністю в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення та в мотивувальній частині послався на ст. 38 КупАП вказавши, що на час розгляду справи збіг термін притягнення його до адміністративної відповідальності. За змістом ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку, передбаченого ст. 38 цього Кодексу, правопорушення у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю. З матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно [PERSON]вбачається, що останній за висновком спеціаліста автотехніка в даній дорожньо-транспортній пригоді не мав технічної можливості запобігти зіткненню транспортних засобів з моменту початку маневру лівого повороту автомобіля ЗІЛ під управлінням [PERSON]/ а.с. 7-8, 25/, а тому в дорожньо-транспортній пригоді його вина відсутня. Апеляційний суд приходить до висновку, що в даній дорожньо-транспортній пригоді водій НГВУ „Нафтогаз” [PERSON]. керуючи автомобілем ЗІЛ дн.[NUMBER] перед перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод або безпеки іншим учасникам дорожнього руху, в порушення п. 10.1 ПДР, допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21110 дн. [NUMBER]. під керуванням [PERSON], за що був визнаний винним в скоєні ДТП та притягнутий до адміністративної відповідальносі у вигляді штрафу. Як вбачається з матеріалів справи / а.с. 40-45/, між Закритим акціонерним товариством” Акціонерна страхова компанія” „ ІНГО Україна” та НГВУ „Чернігівнафтогаз” ВАТ „ Укрнафта” відповідно до Законів України „ Про страхування” та „ Про обов”язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів”, 21 серпня 2006 року, терміном на один рік, укладений договір про обов”язкове страхування цивільно-правової відповідальності, предметом якого є здійснення Страховиком обов”язкового страхування цивільно-правової відповідальності Страхувальника за шкоду життю, здоров”ю та майну третіх осіб, заподіяну його наземними транспортними засобами / зазначеному в Додатку 1 до Договору/. Оскільки водій [PERSON]. який перебував в трудових відносинах з НГВУ „ Чернігівнафтогаз” ВАТ „ Укрнафта” визнаний винним в скоєні ДТП, а підприємство застрахувало свою цивільно-правову відповідальність перед третіми особами, апеляційний суд вважає, що із страхового товариства „ ІНГО Україна” на користь позивача підлягають стягненню матеріальна шкода згідно експертного висновку та з відрахуванням франшизи в сумі 22337 грн. 61 коп. / /вартість відновлювального ремонту 22592 грн.61 коп. - 255 грн. п.4.5 Договору/. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок порушення її прав. Тобто правовою підставою вимог про відшкодування моральної шкоди є встановлення судом факту порушення прав позивача. По справі встановлено, що внаслідок ДТП, що мала місце 24 липня 2007 року на атодорозі „ Харьково-Талалаївка”, автомобіль [PERSON] одержав механічні пошкодження. Зі змісту ст. 23 ЦК України та ст. 22 Закону України „ Про обов”язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів” вбачається, що потерпілому відшкодовується також і моральна шкода, яка підлягає стягненню з ВАТ „ Укрнафта” на підставі п.3 ст. 23 ЦК України, оскільки з вини їх працівника [PERSON] автомобілю [PERSON] була заподіяна шкода. Вирішуючи питання про визначення розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд у відповідності з вимогами ст. 23 ЦК України враховує характер правопорушення, глибину душевних і фізичних страждань позивача, ступень вини особи, яка завдала моральну шкоду, вимоги розумності та справедливості і вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди слід задовольнити частково, стягнувши з ВАТ „ Укрнафта” на користь [PERSON] 1000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Судові витрати / судовий збір та витрати інформаційне-технічне забезпечення/ підлягають задоволенню частково відповідно до вимог ст.81,88 ЦПК України. Також підлягають частковому задоволенню витрати пов”язані з наданням правової допомоги в сумі 1030 грн. відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 27.04. 2006 року „ Про граничні розміри компенсації витрат, пов”язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ” Підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з ВАТ „Укрнафти” на його користь витрат на проведення автотоварознавчого та автотехнічного дослідження в сумі 1150 грн. 72 коп. Оскільки відносини у сфері обов”язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, регламентовані Законом України „ Про обов”язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів” від 01.07. 2004 року, НГВУ „Чернігівнафтогаз” ВАТ „ Укрнафта” як власник автомобіля, застрахували свою свою цивільну правову відповідальність у ЗАТ Акціонерна Страхова Компанія „ІНГО Україна”, тому останні повинні відшкодувати матеріальну шкоду завдану потерпілому відповідно до ст. ст. 9, 28, 29 зазначеного Закону. Враховуючи викладене апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового.

Outcome: partial