Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-27 00:00:00

28.05.2008 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Територіальної громади м. Вознесенська в особі Вознесенської міської ради про визнання права власності на житловий будинок. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] зазначив, що йому у 1966 році була виділена земельна ділянка площею 500 кв. м. під будівництво житлового будинку із господарськими будівлями. У середині 1960-х роках він самовільно побудував житловий будинок А-1 площею 48,40 кв.м., сіни а-1 площею 8,20 кв. м. та господарські будівлі за адресою:[ADDRESS], та не зареєстрував нерухоме майно у Вознесенському МБТІ належним чином, тому що акт про закінчення будівництва не був оформлений, реєстрація вказаного нерухомого майна не була проведена належним чином. Позивач просить визнати право власності на самовільно збудовані будови, так як вони відповідають будівельно-архітектурним, санітарним, екологічним, протипожежним нормам та правилам та задовольнити позов. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої позовні вимоги. Представник позивача [PERSON]в судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримав. Відповідач представник Територіальної громади м. Вознесенська в особі Вознесенської міської ради в судовому засіданні позов визнала, пояснила що житловий будинок був побудований з відхиленням від проекту забудовника, крім того від закінчення будівництва до теперішнього часу пройшло дуже багато часу, тому прийняти його в експлуатацію у відповідному порядку неможливо. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив. Відповідно до акту виданого виконавчим комітетом Вознесенської міської ради від 21.09.1966 року [PERSON] була надана земельна ділянка площею 500 кв. м. за адресою: [ADDRESS] для забудови житлового будинку ( а.с.6-7). Згідно рішення виконкому Вознесенської міської ради № 642 від 28.01.1976 року житловому будинку який знаходиться в м. [ADDRESS] Згідно довідки КП «Вознесенське МБТІ» № 639 від 31.03.2008 р. (а.с.7) будинку [ADDRESS]право проведена первинна інвентарізація на замовника [PERSON], з вказівкою що вартість домобудівні станом на 27.03.2008 року складає 18911 гривень. Позивач в порушення встановленого законодавством України дозвільного порядку будівництва збудував вказані ним споруди самочинно. Відповідно до вимог ст. 375 ч 3 ЦК України будівництво проведено з дотриманням будівельно-архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних норм та Правил, що підтверджується відповідними довідками ( а.с.15-18) з використанням земельної ділянки за призначенням, не порушуючи прав та законних інтересів держави і інших осіб (а.с.19-20) . Тому згідно ст.376 ч 5 ЦК України позивач має право на визнання за ним права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року „ Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок” господарські будівлі ( літні кухні, сараї, тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком єдине ціле, то визнаючи, що позивач е власником вказаних прибудов, добудов, перебудов, суд не може на кожний об”єкт єдиного цілого визнавати самостійне право власності. На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved