overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою, у якій посилається на те, що відповідно до Міжурядової угоди від 02.04.1981 року про направлення та прийом в'єтнамських громадян на професійне навчання й роботу на підприємства та в організації СРСР, брат заявника Зионг Конг Винг приїхав до України з Республіки В'єтнам у 1988 році. В 1989 році [PERSON] приїхала до брата по запрошенню в гості та залишилася проживати у м. Одеса. 25.05.2007р. ВГІРФО УМВС України в Одеській області видало заявнику посвідку на постійне проживання в Україні [NUMBER]. На даний час, з жовтня 2007р., заявник з родиною переїхала до м. Херсона і стала проживати у гуртожитку за адресою:[ADDRESS]. В теперішній час заявник бажає отримати громадянство України та отримати паспорт її громадянина, просить суд встановити факт постійного проживання на території України з 1989 року. У судовому засіданні заявник повністю підтримала заявлені вимоги, зазначені в заяві, просила встановити факт постійного проживання на території України з 1989 року. Представник зацікавленої особи у судовому засіданні зазначив, що при наявності необхідних доказів, пропонує суду прийняти рішення, щодо заявлених вимог [PERSON], на власний розсуд. Заслухавши пояснення заявника, представника зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до посвідки на постійне проживання [NUMBER] виданої 25.05.2007р. ВГІРФО УМВС України в Одеській області, [PERSON] приїхала в Україну з В'єтнаму в 1989 році. Відповідно до довідки ЖКВ ВАТ «Херсонські комбайни» [PERSON] проживає за адресою м. [ADDRESS] - постійно. Відповідно до свідоцтв про народження [PERSON] має дітей [PERSON]- [INFO]року народження, [PERSON]- [INFO]року народження, які народилися в Україні. Таким чином, суд вважає, що вся сукупність перерахованих доказів свідчить про те, що заявник проживає в Україні з 1989 року постійно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, у якій посилається на те, що відповідно до Міжурядової угоди від 02.04.1981 року про направлення та прийом в'єтнамських громадян на професійне навчання й роботу на підприємства та в організації СРСР заявник, [PERSON], приїхав до України з Республіки В'єтнам у 1991 році. З 27.03.1991 року [PERSON] почав працювати на Каховському заводі залізобетонних виробів, на сьогодні ВАТ «Каховка». З 15.07.1992р. у зв'язку з завершенням терміну Міжурядової угоди його було звільнено із вказаного підприємства і він залишився проживати в Україні та став проживати у [ADDRESS]. На сьогодні заявник проживає у [ADDRESS]. В теперішній час заявник бажає отримати громадянство України та отримати паспорт її громадянина, просить суд встановити факт постійного проживання на території України з 1991 року. У судовому засіданні заявник уточнив заявлені вимоги, зазначені в заяві, просив встановити факт постійного проживання на території України з 27.03.1991 року. Представник зацікавленої особи у судовому засіданні зазначив, що при наявності необхідних доказів, пропонує суду прийняти рішення, щодо заявлених вимог [PERSON], на власний розсуд. Заслухавши пояснення заявника, представника зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до тимчасової посвідки на проживання виданої ВГІРФО УМВС України в Херсонській області [PERSON] приїхав в Україну з В'єтнаму 27.03.1991 року. Відповідно до довідки ВАТ «Каховка» Державний Каховський завод ЗБВ перейменовано у Відкрите акціонерне товариство «Каховка», наказ 3119 від 01.07.1996р. Відповідно до довідки ВАТ «Каховка» [PERSON] працював на ВАТ «Каховка»(раніше завод ЗБВ), з 27.03.1991 року по 15.07.1992 року. Відповідно до довідки ЖКВ ВАТ «Херсонські комбайни» [PERSON] проживає за адресою м. [ADDRESS] постійно. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] має дитину [PERSON]- [INFO] року народження, яка народилася в Україні. Таким чином, суд приходить до висновку, що факт проживання [PERSON] на території України постійно з 27.03.1991 року повністю підтверджується матеріалами справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою, у якій посилається на те, що відповідно до Міжурядової угоди від 02.04.1981 року про направлення та прийом в'єтнамських громадян на професійне навчання й роботу на підприємства та в організації СРСР заявник, [PERSON], приїхала до України з Республіки В'єтнам у 1988 році. З 1988 року [PERSON] почала працювати на Одеському виробничому взуттєвому об'єднанні ім. Жовтневої революції, на сьогодні ВАТ «Альбатрос». З 1992р. у зв'язку з завершенням терміну Міжурядової угоди її було звільнено із вказаного підприємства і вона залишилася проживати у м. Одеса. З листопада 2007 року заявник з родиною переїхала до м. Херсона і стала проживати у гуртожитку за адресою: [ADDRESS], де й проживає до теперішнього часу. В теперішній час заявник бажає отримати громадянство України та отримати паспорт її громадянина, просить суд встановити факт постійного проживання на території України з 1988 року. У судовому засіданні заявник повністю підтримала заявлені вимоги, зазначені в заяві, просила встановити факт постійного проживання на території України з 1988 року. Представник зацікавленої особи у судовому засіданні зазначив, що при наявності необхідних доказів, пропонує суду прийняти рішення, щодо заявлених вимог [PERSON], на власний розсуд. Заслухавши пояснення заявника, представника зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до посвідки на постійне проживання виданої безстроково ВГІРФО ГУМВС України в Одеській області [PERSON] приїхала до України в 1988 році з В'єтнаму. Відповідно до довідки ЖКВ ВАТ «Херсонські комбайни» [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] постійно. Відповідно до свідоцтв про народження [PERSON] має дітей [PERSON]- [INFO] року народження, [PERSON]- [INFO]року народження, які народилися в Україні. Таким чином, суд приходить до висновку, що факт проживання [PERSON] на території України постійно з 1988 року повністю підтверджується матеріалами справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, у якій посилається на те, що відповідно до Міжурядової угоди від 02.04.1981 року про направлення та прийом в'єтнамських громадян на професійне навчання й роботу на підприємства та в організації СРСР заявник [PERSON], приїхав до України з Республіки В'єтнам у 1988 році. З 1988 року [PERSON] почав працювати на Житомирському льонокомбінаті, на сьогодні ВАТ «Льнотекс». З 1993р. у зв'язку з завершенням терміну Міжурядової угоди його було звільнено із вказаного підприємства і він залишився проживати в Україні та став проживати у м. Одеса. На сьогодні, з червня 2007р., заявник переїхав до м. Херсона і став проживати за адресою [ADDRESS]. В теперішній час заявник бажає отримати громадянство України та отримати паспорт її громадянина, просить суд встановити факт постійного проживання на території України з 1988 року. У судовому засіданні заявник повністю підтримав заявлені вимоги, зазначені в заяві, просив встановити факт постійного проживання на території України з 1988 року. Представник зацікавленої особи у судовому засіданні зазначив, що при наявності необхідних доказів, пропонує суду прийняти рішення, щодо заявлених вимог [PERSON], на власний розсуд. Заслухавши пояснення заявника, представника зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до тимчасової посвідки на проживання виданої ВГІРФО УМВС України в Одеській області [PERSON] приїхав в Україну з В'єтнаму в 1988 році. Відповідно до довідки Житомирського ВАТ «Льнотекс» [PERSON] працював на підприємстві оператором стрічкового обладнання, з 06.09.1988 року по 01.06.1993 року. Відповідно до довідки ЖКВ ВАТ «Херсонські комбайни» [PERSON] проживає за адресою м. [ADDRESS] постійно. Таким чином, суд приходить до висновку, що факт проживання [PERSON] на території України постійно з 1988 року повністю підтверджується матеріалами справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

26 жовтня 2006 року у Їжівській с/раді було зареєстровано шлюб між [PERSON]. та [PERSON]. Від шлюбу є син [PERSON] [INFO] народження який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач просить стягувати аліменти з відповідача, поскільки з відповідачем не проживають разом з грудня 2007 року, та відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] хоча має таку можливість працюючи по найму, їздить на заробітки за межі України, та його прибуток є неконтрольований, а тому позивач просить стягувати з відповідача на утримання сина [PERSON] щомісячно по 300 гривень до досягнення ним повноліття, та на своє утримання ј частину його заробітку /доходу/ до досягнення дитиною трьохрічного віку, оскільки вона не працює, знаходячись в декретній відпустці по догляду за дитиною. В судовому засіданні позивач позовні вимоги змінила, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина щомісячно 1/2 частину всіх видів його заробітку /доходу/ до досягнення ним повноліття. В частині стягнення на своє утримання відмовилась від позовних вимог. В судовому засіданні відповідач суду показав, що змінені позовні вимоги визнає, згідний на виплату аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку /доходу/. Суд знаходить, що змінені позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

08 грудня 2006 року було розірвано шлюб між позивачем [PERSON]. та відповідачем [PERSON] актовий запис [NUMBER] Від шлюбу є малолітній[PERSON] [INFO] народження, який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач просить стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі на утримання сина [PERSON] щомісячно по 158 грн. до досягнення ним повноліття, поскільки відповідач після розірвання шлюбу в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. В судовому засіданні позивач позов підтримала . Відповідач в судове засідання вдруге не з”явився , не повідомивши суд про причини неявки,хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. На підставі наявних у справі доказів суд вважає за можливе розгляд справи в відсутності відповідача та ухвалити в зв'язку з цим заочне рішення, проти чого не заперечує позивач.. Суд знаходить, що позов підлягає до задоволення , поскільки позивач настоює на стягненні аліментів в сумі 158 грн., а відповідач не надав своїх заперечень на позов. При визначенні стягування з відповідача розміру аліментів на утримання малолітнього [PERSON]. [INFO] народження, суд виходить з наступних обставин:- поскільки відповідач повинен належно утримувати дитину до його повноліття а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому:-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя звернулась з позовом [PERSON]до Запорізької міської Ради, треті особи [PERSON], [PERSON]про визнання права власності в порядку спадкування за зкаоном Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач пояснила суду, що будинок № [ADDRESS]належав її чоловікові [PERSON], який помер [INFO]року, що підтверджується свідоцтвом про його смерть. [PERSON]за життя не складав заповітів, тому спадкування після його смерті повинно проводитися за законом. Відповідно до закону позивач є спадкоємцем першої черги, так як він був її чоловіком, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Крім позивача спадкоємцями першої черги є також діти - треті особи по справі, але вони не заявляють претензій на вказане майно. Позивач звернулася до нотаріальної контори з приводу оформлення своїх спадкових прав, але у видачі свідоцтва їй було відмовлено, так як спадкодавець не встиг оформити свої права на це майно, не отримав свідоцтво про право власності на збудований ним будинок та інші споруди. В зв”язку з чим позивач просить визнати за нею право власності на домоволодіння [ADDRESS] Відповідач в судове засідання не з”явився, належним чином повідомлений час та місце слухання справи. 3 особи в судове засідання не з»явились, звернулись до суду із заявою про розгляд справи за їх відсутністю. Суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

Заявники звернулись до суду з заявою про встановлення факту належності покійному [PERSON], який помер [INFO] свідоцтва про право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що у зазначеному правовстановлюючому документі допущена описка в написані його прізвище, яке помилково записано українською мовою як «[INFO]» замість «[INFO]», що в теперішній час перешкоджає заявникам оформити право на спадщину, що залишилася після смерті [PERSON]. В попередньому судовому засіданні заявники заяву підтримали. Заінтересована особа [PERSON] в попередньому судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви. Представник заінтересованої особи - виконавчого комітету Новокаховської міської ради в попереднє судове засідання не з*явився у своїй заяві просив суд розглянути справу в його відсутність, проти задоволення заяви не заперечував. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника заінтересованої особи - виконавчого комітету Новокаховської міської ради та ухвалити рішення під час попереднього розгляду справу у відповідності до вимог ч. 4 ст. 130, ст. 174 ЦПК України. Заслухавши заявників, заінтересовану особу [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження померлий [PERSON] є рідним батьком [PERSON], яка згідно свідоцтва про одруження, уклала шлюб з [PERSON], після реєстрації якого змінила прізвища на [INFO], як вбачається з свідоцтва про одруження померлий [PERSON] є чоловіком [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO]. Після його смерті залишилося спадкове майно - 1/3 частина квартири, розташованої за адресою:[ADDRESS] Як вбачається з наданих суду документів, правильне написання прізвища померлого українською мовою - «[INFO]», проте при видачі свідоцтва про право власності на квартиру від 31.08.1994 року була допущена орфографічна помилка у написанні прізвища померлого внаслідок перекладу на українську мову: “[INFO]” замість “[INFO]”, що у теперішній час є перешкодою в оформленні права на спадкування. За таких обставин, коли пояснення заявників узгоджуються з позицією заінтересованих осіб, а також дослідженими в ході судового розгляду матеріалами справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 256, 259 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON]., у якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що фактично шлюбні відносини між ними припинені, з тієї причини, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного, подальше спільне життя і збереження родини вважає неможливим. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просить їх задовольнити, ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні. Відповідач [PERSON]. з позовом згоден, просить суд шлюб розірвати, ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у першому шлюбі зареєстрованому 17.10.1998 р. Хортицьким відділом РАГС м. Запоріжжя, актовий запис № 549. Від сумісного шлюбного життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON],[INFO], які після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачкою. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з січня 2008 року через відсутність взаєморозуміння, сторони втратили один до одного почуття любові і поваги, примирення між ними не можливе. Майнової суперечки між ними немає. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхніх дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

В березні 2008 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки , посилаючись на те , що відповідач є рідним батьком [PERSON] - [INFO] . Дочка навчається в Полтавському державному педагогічному університеті ім.. В.Г.Короленка , а тому позивачка просить суд стягнути з відповідача матеріальну допомогу - аліменти в розмірі &frac14; частини всих видів заробітку ( доходів) , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно до закінчення дочкою навчання. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини , викладені в позовній заяві. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримує. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечує. Суд , заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи , вважає, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 СК України , якщо повнолітні діти продовжують навчатися і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі . Як вбачається з довідки від 11.03.2008 року № 5533/08 - [PERSON] є студентом Полтавського державного педагогічного університету ім.. В.Г.Короленка денної форми навчання , з терміном навчання до червня 2011 року. Суд приходить до висновку , що відповідач зобов'язаний надавати допомогу на навчання дочки , поскільки є працездатним, не подав суду жодного доказу, який би свідчив про неспроможність надавати повнолітній дочці матеріальну допомогу за станом здоров'я чи інших підстав. Поскільки позивачка за даним позовом звільнена від сплати судових витрат, то згідно ст.. 88 ЦПК України, суд стягує їх з відповідача в сумі 51 грн., та 7-50 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Як стверджує заявник , в архівній довідці від 21.03.2008 року № 03-13/298 виданої Новосанжарською районною радою , Полтавської області невірно вказане прізвище його померлої дружини „ [PERSON]” замість вірного „ [PERSON]”, що й змусило його звернутися до суду з даною заявою. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Представник зацікавленої особи в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечує.. Вислухавши пояснення заявника, представника зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи , суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п.6 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої , що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи , зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається з довідки виданої відділом РАЦС Новосанжарського РУЮ прізвище дружини заявника вказано - „ [PERSON] ” (а.с. 3). Згідно архівної довідки про заробітну плату виданої 21.03.2008 року № 03-13/298 Новосанжарською районною радою , Полтавської області прізвище дружини заявника вказано „ [PERSON]” ( а.с.2). Мета встановлення факту необхідно заявнику для оформлення пенсії по втраті годувальника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Зачепилівської територіальної громади Новосанжарського району про визнання права власності на житловий будинок , посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина, яка складається житлового будинку з допоміжними господарськими будівлями, які знаходяться за адресою [ADDRESS]. Вона є спадкоємицею після померлого. В даний час не може оформити спадщину, так як житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями не зареєстрований в КП Полтавського бюро технічної інвентаризації „Інвентаризатор”, що й змусило її звернутися до суду з даним позовом. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала , посилаючись на обставини викладені в позовній заяві . Представник відповідача в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи є лист № 173/02-17 від 24.04.2008 року в якій Зачепилівська сільська рада прохає справу розглянути без участі її представника, проти задоволення позову не заперечує. Вислухавши позивача , дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом . Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно технічного паспорту на садибний ( індивідуальний ) житловий будинок за адресою [ADDRESS] - користувачем є [PERSON] ( а.с.5-8 ). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO]. (а.с.4). Як вбачається з свідоцтва про одруження позивачки померлий [PERSON] доводиться їй чоловіком. ( а.с. 9). З повідомлення Новосанжарської державної нотаріальної контори № 871 від 12 травня 2008 року вбачається, що після смерті [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилась . Виходячи з наведеного та оцінивши всі обставини справи суд вважає, що можливо визнати право власності на житловий будинок з допоміжними господарчими побудовами за [PERSON].

Outcome: approved