Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що 12 березня 2007 року вона знаходилась в якості пасажира в автомобілі, яким керувала [PERSON], і за вини останньої сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої вона отримала тілесні ушкодження, які кваліфіковано як ушкодження середнього ступеню тяжкості. Зазначила, що відносно [PERSON] за вказаним фактом порушена кримінальна справа з ознаками ч.1 ст.286 КК України. За постановою суду [PERSON] була звільнена від кримінальної відповідальності у зв'язку з передачею її на поруки трудовому колективу. Вказала, що після дорожньо-транспортної пригоди вона була доставлена до лікарні, де їй була надана медична допомога, а потім перебувала на амбулаторному лікуванні з 13 березня по 6 липня 2007 року. У період знаходження під наглядом лікарів вона витратила 325 грн. 83 коп. на ліки та за проведення судово-медичної експертизи 11 грн. 93 коп., а всього 337 грн. 76 коп., які документально підтверджуються. Крім того зазначила, що незаконними діями відповідачки їй заподіяна моральна шкода, яку обґрунтовує тим, що тривалий час вона знаходилась на лікуванні і не мала змоги працювати і заробляти гроші на себе та на утримання неповнолітньої доньки, яка до того ж є хворою. Не мала можливості належним чином вести домогосподарство та особисте життя, оскільки її обличчя було скалічено. Наслідки травми вона відчуває і зараз - часто бувають болі у тілі, нервує коли пересувається транспортним засобом. Враховуючи викладене, просила стягти з відповідача [PERSON] на її користь у відшкодування матеріальної шкоди 337 грн. 76 коп., моральної шкоди - 10000 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, дала свідчення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, а також показала, що відповідач відповідно до заяви, посвідченої нотаріусом, повинна була передати їй 5000 грн. в якості компенсації за нанесену їй матеріальну та моральну шкоду, однак дотепер вказані гроші не передала. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди визнав і не заперечив проти стягнення з відповідача 337 грн. 76 коп. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача моральної шкоди не визнав, пояснивши, що згідно розписки від 23 березня 2007 року позивач [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти у сумі 5000 грн. та завірила, що більше ніяких претензій до неї не матиме. Третя особа приватний нотаріус [PERSON] пояснила, що 23 березня 2007 року вона засвідчила справжність підпису [PERSON] у неї на дому у зв'язку з хворобою останньої. Зазначила, що документ [PERSON] підписувала повністю розуміючи значення своїх дій та без будь якого тиску з боку інших осіб. При вирішенні справи покладалась на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, кримінальної справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що 12 березня 2007 року близько 12-00 години на автошляху Київ-Харків на 343 км сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пасажир автомобіля Рено-Кліо д.н. [NUMBER] [PERSON] отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров'я (а.51,52,93 кримінальної справи №1-37/2008р.). Органом досудового слідства [PERSON], яка керувала автомобілем, в якому знаходилась [PERSON], визнана винною у скоєнні нею злочину, відповідальність за який передбачена ч.1 ст.286 КК України. Враховуючи, що [PERSON] розкаялась у вчиненому злочині та визнала вину повністю, клопотання трудового колективу, де вона працює, постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 29 лютого 2008 року остання була звільнена від кримінальної відповідальності та передана на поруки трудового колективу, а провадження у справі закрито (а.с.13, а.75,76 кримінальної справи №1-37/2008р.). Постанова суду ніким не оскаржена та набрала законної сили, а відповідно до ст.14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Заподіяння позивачу матеріальної шкоди підтверджується копіями квитанцій про придбання медичних засобів саме після дорожньо-транспортної пригоди 12 березня 2007 року і які використані [PERSON] для лікування отриманої травми (а.с.11), а також копією квитанції про оплату проведеної судово-медичної експертизи (а.66 кримінальної справи №1-37/2008р.). Наявність заподіяння позивачу вказаної шкоди не заперечив у судовому засіданні представник відповідача адвокат [PERSON], і позов в цій частині визнав. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 337 грн. 76 коп. є обґрунтованими та доведеними і підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд враховує той факт, що [PERSON] 23 березня 2007 року була написана заява, яка посвідчена нотаріусом, про те, що нею було отримано від [PERSON] гроші в сумі 5000 грн. в якості компенсації за нанесену їй моральну шкоду та завдані збитки у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою (а.29 кримінальної справи №1-37/2008р.). Дана заява ніким із сторін не оскаржена і тому є дійсною. Про те, що заява підписана [PERSON] у повному розумінні значення своїх дій та без будь-якого тиску інших осіб, засвідчено приватним нотаріусом [PERSON] (а.с.28). До того ж, вказана заява після засвідчення справжності підпису [PERSON] була залишена у останній, яка в подальшому передала її [PERSON], тим самим підтвердив отримання певної компенсації. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він є другом [PERSON] і за її проханням був присутній при складанні вказаної заяви, ніякого тиску або примушення підписати заяву він не помітив. Також пояснив, що він не бачив, що перед складанням заяви або після її підписання відбулась передача грошей. Таким чином, у судовому засіданні доведено, що відповідно до вказаної вище заяви, моральна шкода, завдана [PERSON] була відшкодована особою, неправомірними діями якої її завдано, а саме [PERSON] Показання свідка [PERSON] в частині того, що він не бачив передачу грошей, суд оцінює критично, оскільки їх передача могла відбутись у його відсутність. Враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення позову про відшкодування моральної шкоди, оскільки дана шкода відповідачем була відшкодована з урахуванням обсягу спричинених позивачу моральних страждань. Відповідно до ст.88 ч.3 ЦПК України з відповідача повинно бути стягнуто судовий збір в розмірі 51 грн. на користь держави, так як позивача звільнено від сплати державного мита при подачі позову до суду та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. На підставі викладеного, ст.ст.1166, 1167 ЦК України,

Outcome: partial