Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-19 00:00:00

[PERSON]. звернувся із позовом до [PERSON]. про визнання договору купівлі-продажу домоволодіння дійсним та права власності на нього, посилаючись на наступні обставини: - 12 грудня 2007 року між нею та відповідачем в даній справі було досягнуто домовленості про укладення між ними договору купівлі-продажу домоволодіння [ADDRESS] Дніпропетровської області, яке належить їй після смерті тітки [PERSON]., яка померла [INFO]; - між ними було досягнуто домовленості щодо усіх обставин договору купівлі-продажу, в тому числі щодо ціни - 14 000 гр., яку він повністю сплатив до грудня 2007 року, тобто сплатив вартість домоволодіння, про що відповідач власноручно написала відповідну розписку та взяла на себе зобов'язання в трьохмісячний строк оформити належним чином спадкове майно після смерті тітки і нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу; - відповідач в справі передала йому ключі від будинку і з 12 грудня 2007 року він почав вважати себе власником домоволодіння, зайнявся присадибною ділянкою, однак до цього часу відповідач на неодноразові його прохання належним чином так і не оформила документи на домоволодіння, відмовляючись таким чином нотаріально посвідчити їхній правочин. Розцінюючи такі дії відповідача в даній справі, як ухилення від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, посилаючись на норми ч. 2 ст. 220 ЦК України, позивач в даній справі звернувся із даним позовом, в якому просив визнати укладений між ним та відповідачем в даній справі договір купівлі-продажу домоволодіння дійсним та визнати за ним право власності на придбане ним майно. У попередньому судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнала повністю. Заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Нормами ч. 4 ст. 130 ЦПК України передбачено, що ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтею 174 цього Кодексу. Згідно з нормами ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У попередньому судовому засіданні встановлено, що відповідач в даній справі являється спадкоємцем за законом після смерті тітки [PERSON]., якій на праві приватної власності належав житловий будинок [ADDRESS]Дніпропетровської області згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок (а. с. 15). Після смерті тітки відповідач в справі фактично прийняла спадщину, але належним чином не оформила спадщину. 12 грудня 2007 року відповідач в справі розпорядилася вище вказаним спадковим домоволодінням - продала його позивачу в даній справі за 14 000 гр. Вказаний правочин був оформлений у простій письмовій формі шляхом написання продавцем (відповідачем в даній справі) відповідної розписки (а. с. 10). На виконання вказаного договору позивач сплатив вартість вказаного будинку, а відповідач надала ключі від будинку та надала дозвіл користуватися ним; позивач користується домоволодінням і присадибною ділянкою, тобто фактично сторонами було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна та повністю виконано умови цього договору. На цей час відповідач в даній справі (продавець за договором купівлі-продажу) ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу домоволодіння. Нормами ч. 2 ст. 220 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. За викладених обставин суд вважає, що маються законні підстави для винесення рішення про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved