Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-10 00:00:00

[PERSON]., [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до СВК "Україна" про визнання неукладеними договорів оренди земельних ділянок, посилаючись на те, що на підставі рішення Огіївської сільської ради народних депутатів від 25 квітня 2001 року №8 їм передані у приватну власність земельні ділянки площею 4,10 га, 4,43 га відповідно, які розташовані на території Огіївської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, земля передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 01 березня 2007 року вони передали свої земельні ділянки, згідно Державних актів на право приватної власності на землю: 11-ХР №017282, 11-ХР №017185 в оренду СВК “Україна”, згідно договорів оренди земельних ділянок. Договори укладено на 10 років. Згідно п.19 цих договорів передача земельних ділянок орендарю здійснюється у тижневий строк після державної реєстрації договорів за актом їх приймання -передачі. В порушення діючого законодавства були підписані акти прийому-передачі земельних ділянок, без зазначення дати, без державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок. Згідно довідки наданої Сахновщинським РВР, станом на 18.04.2008 року у районному відділі реєстрації договорів оренди на земельні ділянки вищенаведений договір не зареєстрований. В договорах оренди земельних ділянок п.9 вказано, що орендна плата виплачується орендарем у грошовій, натуральній або відробітковій формах в розмірі 1,5% від грошової оцінки. Так як вони не являються працівниками СВК “Україна”, це суперечить Указу Президента України “Про додаткові заходи, щодо соціального захисту селян - власників земельних паїв”, від 02.02.2002 року в якому чітко написано, що для орендодавців, що не є працівниками сільгосппідприємств, яким вони надали в оренду земельні ділянки сільськогосподарського призначення - орендна плата - не менше 2 відсотків визначеної, відповідно до законодавства, вартості такої орендованої земельної ділянки, земельної частки (паю). Оскільки, відповідно до вимог ст. 35 Закону України “Про оренду землі” спори пов'язані з орендою землі вирішуються у судовому порядку, а відповідач добровільно визнати даний договір неукладеним та повернути земельні ділянки відмовляється, посилаючись на законність укладеного договору питання повинно бути вирішено у судовому порядку. В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав, просить суд визнати неукладеними договори оренди земельних ділянок загальною площею 4,10 та 4,43 га укладених 01 березня 2007 року між [PERSON]., [PERSON]., та СВК “Україна” с.Огіївка Сахновщинського району Харківської області. В попередньому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнала пояснила, що договори оренди з позивачами були укладені 01 березня 2007 року. З вини працівника СВК “Україна”, яка займалась договорами оренди, вони своєчасно не направлені для державної реєстрації. В жовтні 2007 року договори оренди були направлені в Сахновщинський відділ земельних ресурсів, а в лютому 2008 року передані в Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою для виготовлення реєстраційних справ. Станом на 11 червня 2008 року договори оренди земельних ділянок не зареєстровані з вини СВК “Україна”. Виходячи з наведенного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно ст. 130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивачі дійсно мають, згідно державних актів 11-ХР №017282, 11-ХР №017285 земельні ділянки розміром 4,10га. та 4,43 га. Згідно ст.ст. 20, 25 Закону України “Про оренду землі”, передбачено, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації та орендар зобов'язаний приступити до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку, а також умов самого договору, а саме п.39 договору згідно якого, договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Згідно ст.18 Закону України “Про оренду землі” договір оренди землі набуває чинності після його державної реєстрації. Згідно ст.125 ЗК України, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Згідно ст.126 п.2 ЗК України, право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону. Відповідно до ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що дані договори оренди не зареєстровані з вини відповідача, що являється безспірною підставою для визнання договорів оренди землі не укладеними. Таким чином, визнання відповідачем пред”явленного позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved