Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

ВАТ «Райфайзен Банк Аваль» звернулося до суду з позовом до [PERSON]. про дострокове розірвання кредитного договору і стягнення кредитної заборгованості, посилаючись на те, що між позивачем та відповідачкою 05 грудня 2006 року укладено кредитний договір № 014/08-112/58845 про надання кредиту в розмірі 5000 грн. за програмою кредитування “Споживчий кредит, що надається без забезпечення” із сплатою за користування кредитом 35 % річних, строком на 18 місяців. Згідно п. 1.3 кредитного договору, сплата кредиту здійснюється щомісячно в розмірі 1/18 від суми отриманого кредиту, погашення відсотків за користування кредитом здійснюється щомісячно згідно Графіку. Відповідно до ст. 208, 1055 ЦК України, вказаний правочин здійснюється у письмовій формі. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином, відповідно до закону та умов договору. На підставі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 1050 ч. 2 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини боргу позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. За час користування кредитом, відповідачка постійно порушує графік погашення кредиту, про що свідчить розрахунок заборгованості. Згідно п. 6.5 кредитного договору , у випадку невиконання позичальником його умов, кредитор вправі достроково стягнути загальну кредитну заборгованість за умови попереднього письмового попередження про це позичальника, тобто на протязі 30 днів, про що неодноразово попереджалася відповідачка. В судовому засіданні представник позивача Соловйова Г.А. змінила позовні вимоги в в частині сплати суми заборгованості на зменшила розмір боргу з 4739,60 грн на 2739,60 грн, в зв'язку із частковим погашенням заборгованості відповідачкрою на момент розгляду справи, в іншій частині позовні вимоги підтримала в повному об'ємі. Відповідачка в судовому засіданні визнала позовні вимоги . Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачкою 05 грудня 2006 року укладено кредитний договір № 014/08-112/58845 про надання кредиту в розмірі 5000 грн. за програмою кредитування “Споживчий кредит, що надається без забезпечення” із сплатою за користування кредитом 35 % річних, строком на 18 місяців. /а.с. 5, 6/. Згідно п. 1.3 кредитного договору, сплата кредиту здійснюється щомісячно в розмірі 1/18 від суми отриманого кредиту, погашення відсотків за користування кредитом здійснюється щомісячно згідно Графіку. Відповідно до ст. 208, 1055 ЦК України, вказаний правочин здійснюється у письмовій формі. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином, згідно до закону та умов договору. На підставі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 1050 ч. 2 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини боргу позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. За час користування кредитом, відповідачка постійно порушувала графік погашення кредиту, про що свідчить розрахунок заборгованості./а.с. 11/. Згідно п. 6.5 кредитного договору , у випадку невиконання позичальником його умов, кредитор вправі достроково стягнути загальну кредитну заборгованість за умови попереднього письмового попередження про це позичальника, тобто на протязі 30 днів, про що неодноразово попереджалася відповідачка./а.с. 10/. Згідно ст..ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, а одностороння відмова від зобов'язання не допускається. На підставі викладеного суд вважає, що факт завдання ВАТ «Рфйфайзен Банк Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції на суму 2739,60 грн , які відповідачкою не були сплачені за користування кредитним договором, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні та не заперечувався відповідачкою, в зв'язку з чим суд вважає необхідним на підставі ст.1166 ЦК України стягнути з відповідачки на користь ВАТ «Рфйфайзен Банк Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції борг за користування кредитним договором в розмірі 2739,60 грн. У відповідності з Постановою КМ України від 21 грудня 2005р. №1258 суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ Братським районним судом Миколаївської області в розмірі 30 гривень. У відповідності з ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір в розмірі 51 грн.

Outcome: approved