Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-04 00:00:00

Позивачка [PERSON], третя особа на стороні позивача - Монастирищенська міська рада, 02.07.2008 року звернулися до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування земельною ділянкою, відшкодування моральної шкоди. Підставою для позову вважає те, що у відповідності до договору довічного утримання від 17.01.2006 року, який посвідчений приватним нотаріусом Монастирищенського районного нотаріального округу Черкаської області, зареєстрованим в реєстрі за № 108, позивачка набула право власності на житловий будинок [ADDRESS] Монастирищенського району Черкаської області. Рішенням 26-ї сесії Монастирищенської міської ради від 24.02.2006 року № 26-8 позивачці передана в користування земельна ділянка площею,16 га, на якій розташований будинок. Суміжною земельною ділянкою користується відповідач [PERSON]. Присадибна ділянка, яка перебуває в її користуванні, огорожена тином, що підтверджується змістом договору довічного утримання. До будинку позивачки [PERSON] [ADDRESS] та до земельної ділянки, яка перебуває в її користуванні, є під”їзд з провулку Терешкової, який є у спільному користуванні позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON]. у відповідності до рішення шістнадцятої сесії Монастирищенської міської ради від 25.05.2005 року № 17-76. Навесні 2007 року відповідач [PERSON]. самовільно демонтував ворота та тин, який належить [PERSON], в тому числі три металеві стовпці від воріт та 15 металевих стовпців від тину, і поставив свій тин, яким перекрив проїзд до земельної ділянки позивачки, чим зробив неможливим користування земельною ділянкою. На вимогу позивачки демонтувати тин і відновити проїзд до її будинку та земельної ділянки з пров. Терешкової, відповідач не реагує. Не виконує відповідач і приписів численних комісій міської ради. Неправомірними діями відповідача [PERSON]. позивачці заподіяна моральна шкода, яка виразилася у душевних стражданнях, яких вона зазнала через протиправну поведінку відповідача, який не реагує ні на її прохання, ні на вимоги органів самоврядування. Протягом тривалого часу вона змушена нераціонально витрачати свій час, ходити по різних інстанціях, спілкуватися з багатьма посадовими особами, консультуватися у юристів, витрачати власні кошти. Просить зобов”язати відповідача [PERSON] усунути перешкоди у користуванні позивачкою її присадибною земельною ділянкою, яка розташована по [ADDRESS] Черкаської області - демонтувати встановлений ним тин, який перекриває проїзд до її житлового будинку по провулку Терешкової, встановити на попереднє місце, відповідно до межових знаків, незаконно демонтовані ним ворота та тин, які належать позивачці. Стягнути з [PERSON] на її користь 37 гривень судових витрат, які оплачені нею при подачі заяви до суду, та стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Позивачка [PERSON] вимоги позовної заяви підтримала повністю, і пояснила, що має у власності житловий будино[ADDRESS]. В її користуванні перебуває присадибна земельна ділянка площею 0,16 га за цією ж адресою. Вона не може користуватися своїм будинком і земельною ділянкою, бо відповідач чинить перешкоди - перекрив під”їзд до будинку зі сторони провулку Терешкової, іншого під”їзду до будинку немає. Відповідач перегородив проїзд тином, повикидав стопці, зняв ворота та тин, які належать її, і які були встановлені відповідно до межових знаків. Вона півроку не може зайти на земельну ділянку, яка перебуває в її користуванні, не може виконувати роботи по догляду за хатою. Вона пропонувала відповідачеві купити її будинок в іншому місці, а будинок [ADDRESS] вона б залишила відповідачеві, але відповідач не погоджується. Просить задоволити позовні вимоги повністю. Представник третьої особи - Монастирищенської міської ради Мамалига Л.Л. позовні вимоги підтримала повністю і пояснила, що у батьків відповідача [PERSON]. земельна ділянка була єдиним масивом, під”їзд до земельної ділянки був з пров. Терешкової. Із земельної ділянки батьків 0, 15 га виділено під забудову [PERSON], 0,16 га - [PERSON]. [PERSON] будівлі розмістив по обидва боки від проїзду до житлового будинку [PERSON]. План забудови був виданий йому по фактично збудованих ним спорудах. Рішення про влаштування проїзду до земельної ділянки [PERSON] з провулку Терешкової прийняте депутатським корпусом міської ради і повинно виконуватися, просить задоволити позовні вимоги [PERSON] повністю. Комісії міської ради неодноразово виходили для вирішення спірних питань, які виникали між землекористувачами Синицею Володимиром, в даний час між [PERSON]., та [PERSON]. Влаштувати проїзд до земельної ділянки [PERSON]. зі сторони пров. Крилова немає можливості. Земельна ділянка [PERSON]. приватизована, в приватизації прийняв участь неповнолітній син [PERSON] - [PERSON]. Відповідно до будівельного паспорта на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудовнику [PERSON], проїзд шириною 4 м по пров. Крилова передбачений лише до будинку [PERSON]. Просить позов задоволити, зобов”язати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні спільного проїзду, який розташований по[ADDRESS] шляхом демонтажу встановленого ним паркану, що перекриває проїзд до житлового будинку № [ADDRESS], який належить [PERSON]. Представник третьої особи - Монастирищенської міської ради Хоменко Л.М., позовні вимоги [PERSON] підтримала повністю, просить задоволити їх. Влаштувати проїзд до земельної ділянки [PERSON] зі сторони пров. Крилова можливості немає. Відстань від стіни будинку до червоної лінії дороги повинна бути не меншою ніж 5 м. Відстань від стіни будинку [PERSON]. до межі земельної ділянки [PERSON]. дорівнює 6 м. Крім того, земельна ділянка [PERSON]. та її сином приватизована. Відповідач [PERSON]. позов не визнав і пояснив, що він демонтував тин 10.04.2007 року при [PERSON] згідно схематичного плану. Під”їзд до будинку брата [PERSON] була з пров. Крилова, він ходив тудою пішки, їздив на машині, велосипедом.[PERSON] загородив проїзд самовільно. Він за землю під проїздом платив податок 30 років. Є можливість зробити проїзд з пров. Крилова, заперечує проти поділу його земельної ділянки на дві частини. [PERSON] відмовилася продати йому будинок. Міська рада своїми рішеннями вносить колотнечу між землекористувачами. Просить відмовити позивачці в задоволенні позовних вимог. Представник відповідача Прозоровська Н.В. позову не визнала і пояснила, що вона не згодна, щоб присадибна ділянка її сім”ї складалася з двох частин. Під”їзд до будинку позивачки повинен бути з пров.. Крилова. Через земельну ділянку, яка є в користуванні їхньої сім”ї, вони не будуть дозволяти проходити нікому. Свідок [PERSON]. показала, що з 1987 року працювала землевпорядником, її відомо, що між братами [PERSON] та [PERSON] завжди був спір через заїзд до будинку [PERSON]. Проїзд був зі сторони пров. Терешкової, коли [PERSON] користувався даним проїздом, брати билися. В 1989 році [PERSON]. купила хату по провулку Крилова, при обмірах були виявлені лишки, за рахунок яких на підставі рішення правління колгоспу було влаштовано заїзд до земельної ділянки [PERSON]. Про подальші зміни у влаштуванні проїзду до земельної ділянки [PERSON] зі сторони пров. Терешкової її нічого не відомо. Свідок [PERSON]. показала, що вона з чоловіком в 1971 році купили стару хату по пров. Терешкової, в той час проїзд до земельної ділянки [PERSON]. був по пров. Терешкової, проїзд розподіляв її земельну ділянку на дві частини. В даний час її земельна ділянка приватизована, складається з двох окремих земельних ділянок, які розділені проїздом до будинків [PERSON] та [PERSON] (нині [PERSON]). Свідок [PERSON]. показала, що в 1982 року купила хату, був необхідний проїзд до хати по пров. Крилова (раніше вул. Жданова). Влаштували проїзд за рахунок присадибної земельної ділянки, яка була біля її хати. Зі сторони пров. Крилова проїзду до земельної ділянки [PERSON] не було. В 1987 році був зроблений проїзд до земельної ділянки [PERSON], до 1987 року проїзд до земельної ділянки [PERSON] був з іншої вулиці. Під”їзду до земельної ділянки [PERSON] з вулиці Крилова ніколи не було. Свідок [PERSON]. показала, що в 1989 році купила хату, яка знаходиться по пров. Крилова. За рахунок лишків, які були в присадибній ділянці, на які знаходиться її будинок, на за рахунок лишків земельної ділянки [PERSON]. було зроблено проїзд по пров. Крилова до земельної ділянки [PERSON]. Раніше проїзду з пров. Крилова до земельної ділянки [PERSON] не було. Свідок [PERSON], який є рідним братом відповідача [PERSON] та [PERSON], показав, що проїзд до земельних ділянок братів був з провулку Терешкової. Раніше був перелаз замість хвіртки, і були дерев”яні ворота. Брат[PERSON]на свою земельну ділянку проходив зі сторони провулку Терешкової. Він був присутнім, коли зробили проїзд до земельної ділянки [PERSON] по провулку Крилова. Свідок [PERSON]. показала, що є дружиною [PERSON]. Коли була жива мати відповідача, вони користувалися всією земельною ділянкою разом. В 1989 році зробили проїзд до будинку [PERSON] зі сторони пров. Крилова за рахунок лишків в земельних ділянках [PERSON]. та [PERSON]. Проїзд через їхнє подвір”я необхідно закрити, відновити проїзд по провулку Крилова, бо виникають постійні сварки. Через її подвір”я дороги не буде. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON]., [PERSON]., [PERSON], [PERSON], суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, з врахуванням наступного: Позивачка [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] Монастирищенського району Черкаської області, що підтверджено витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10504148 від 27.042006 року, витягом про реєстрацію в Єдиному реєстру заборони відчуження об”єктів нерухомого майна № 6250941 від 17.01.2006 року, витягом з Держаного реєстру право чинів № 2016227 від 17.01.2006 року (а.с.17-19), договором довічного утримання від 17.01.2006 року (а.с.28), технічним паспортом на житловий будинок садибного типу по[ADDRESS] (а.с.21-27). Рішенням № 66 від 20.05.1987 року „Про визнання права власності на жилі будинки за громадянами міста” визнано право власності на жилий будинок за гр. [PERSON] на 100%, який знаходиться [ADDRESS]. На підставі даного рішення [PERSON]. видано свідоцтво [NUMBER]на право власності на житловий будинок [ADDRESS]. Обидва будинки зареєстровані по провулку Терешкової, отже, під”їзди до обох будинків передбачені з провулку Терешкової. Провулок Крилова є тупіковим, впирається в земельну ділянку, яка перебуває у спільній приватній власності [PERSON]. та її неповнолітнього сина [PERSON], право власності на яку підтверджено державним актом серії ЯЖ № 033107, який виданий 08.07.2001 року Монастирищенською міською радою, є фактично під”їздом до земельної ділянки [PERSON]., перекриває його земельна ділянка [PERSON]. З будівельного паспорта на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудовнику [PERSON] вбачається, що заїзд до присадибної ділянки [PERSON]. передбачений зі сторони провулку Крилова, який на плані забудови земельної ділянки є тупіковим, закінчується біля земельної ділянки [PERSON]., проїзду до земельної ділянки [PERSON]. немає. Згідно висновку про наявність обмежень прав та використання земельної ділянки, який виданий відділом містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства від 03.03.2008 року при складанні та реєстрації державного акта на право приватної власності на земельну ділянку , що знаходиться в користуванні [PERSON]. та [PERSON]. необхідно врахувати обмеження на її використання - червоні лінії вулиці - ширина тупікового проїзду до присадибної ділянки [PERSON] з вул. Крилова в “червоних лініях - 4,4 м”. Влаштувати проїзд до земельної ділянки позивачки за рахунок земельної ділянки [PERSON]. неможливо, оскільки відповідно до листа № 77 від 05.08.2008 року відділу містобудування та архітектур Монастирищенської районної державної адміністрації влаштувати проїзд до житлового будинку [PERSON] по провулку Крилова неможливо, оскільки відповідно до п.3.22. ДБН 360-92* відстань від проїзду (червоної лінії) до стіни житлового будинку повинна бути не менше 5 м. Відстань від межі земельної ділянки [PERSON]. до житлового будинку гр.[PERSON]. складає 6м. 29.12.2004 року Монастирищенською міською радою було прийнято рішення № 14-34 „Про закриття проїзду до житлового будинку гр. [PERSON] з [ADDRESS] та відкриття проїзду з пров. Крилова до житлового будинку [PERSON]”. 25.05.2005 року рішенням № 17-76 шістнадцятої сесії Монастирищенської міської ради „Про внесення змін до рішення № 14-34 „Про закриття проїзду до житлового будинку гр.[PERSON] з[ADDRESS] та відкриття проїзду з вул. Крилова до житлового будинку гр. [PERSON]”, пункт перший рішення № 14-34 від 29.12.2004 року відмінено та викладено в наступній редакції: ”Проїзд із провулку Терешкової до житлових будинків гр. [PERSON] та гр. [PERSON] залишити у спільному користуванні”. Станом на 05.08.2008 року рішення шістнадцятої сесії Монастирищенської міської ради № 17-76 від 25.05.2005 року чинне. Зміни до плану забудови земельної ділянки [ADDRESS]на підставі даного рішення [PERSON] не внесені. В плані забудови земельної ділянки, який виданий забудовнику [PERSON] 10.09.1982 року технічним бюро при районному архітекторі Монастирищенського району на підставі рішення виконкому районної ради народних депутатів № 345 від 10.09.1982 року передбачений тупіковий проїзд до земельної ділянки [PERSON] з вул. Садової (в даний час провулок Терешкової), проїздом земельна ділянка [PERSON] переділена на дві частини. Із схематичного плану від 03.07.1986 року, який є в матеріалах інвентаризаційної справи № 866 на домоволодіння [ADDRESS] в м.Монастирище, яке належало [PERSON], вбачається, що проїзд до його земельної ділянки та будинку заплановано з пров. Терешкової (а.с.29-34). Монастирищенським районним відділом Головного управління МНС України в Черкаській області проведено перевірку забудови земельних ділянок, які перебувають в користуванні [PERSON] та [PERSON] по провулку Терешкової. Під час перевірки встановлено, що [PERSON]. перекрив проїзд до житлового будинку гр. [PERSON] шляхом влаштування металевих воріт та металевої сітки, що унеможливлює під”їзд до житлового будинку аварійно-рятувальних служб міста (пожежної охорони, РЕМ, газової служби, швидкої медичної допомоги), що є порушенням п.3.22. ДБН 360-928** „Планування і забудова міських і сільських поселень”. З листа виконавчого комітету Монастирищенської районної ради народних депутатів № С-140/01-24 від 19.08.88 року вбачається, що відділом архітектури [PERSON] був виданий паспорт на забудову, де вказано, що прохід до обох будинків буде спільним, так як зробити окремі проїзди немає можливості. Рекомендовано дотримуватися виконання рішення міської Ради народних депутатів № 92 від 17.06.1987 року про спільне користування одним проїздом до обох житлових будинків. Рішенням № 92 від 17.06.1987 року „Про встановлення проїзду до будинку [PERSON] по [ADDRESS]” (а.с.15) виконком Монастирищенської міської Ради народних депутатів зобов”язав [PERSON] прийняти з проїжджої частини дороги ворота і надати можливість проїхати до будинку гр. [PERSON]. Згідно довідки колгоспу ім. Карла Маркса № 103 від 17.06.1982 року за [PERSON] по шнуровій книзі рахується 0,15 га присадибної земельної ділянки. Згідно паспорта на забудову садиби в сільському населеному пункті УРСР забудовнику [PERSON] під забудову виділена земельна ділянка площею 0,15 га з присадибного фонду колгоспу (рішенням № 103 від 17.06.1982 року). Рішенням виконкому Монастирищенської міської ради № 22 від 29.02.1996 року земельну ділянку розміром 0,15 га, яка знаходиться по [ADDRESS], передано безплатно у приватну власність [PERSON]. Рішенням виконкому Монастирищенської міської ради № 95 від 25.04.1997 року земельну ділянку розміром 0,16 га, яка знаходиться по [ADDRESS], передано безплатно у приватну власність [PERSON]. Рішенням двадцять шостої сесії Монастирищенської міської ради № 25-4 від 24.02.2006 року „Про надання земельних ділянок для ведення селянського господарства, обслуговування житлового будинку та господарських споруд” позивачці [PERSON] надано земельну ділянку площею 0,16 га по [ADDRESS] для ведення селянського господарства, обслуговування житлового будинку, господарських споруд. Відповідно до земельнокадастрової книжки Монастирищенської міської ради (розділ У, присадибні землі особистого користування) у користуванні [PERSON] (в даний час у користуванні позивачки [PERSON]), перебуває земельна ділянка площею 0,16 га; у користуванні відповідача [PERSON] - земельна ділянка площею 0,15 га. Обидві земельні ділянки не приватизовані через наявність спору. При обмірі земельної ділянки, яка перебуває в фактичному користуванні [PERSON] комісією міської ради було встановлено, що загальна площа земельної ділянки складає 0,1640 га, що на 0,014 га більше, ніж за даними земельнокадастрового обліку Монастирищенської міської ради. При обмірі земельної ділянки, яка перебуває в фактичному користуванні [PERSON] комісією міської ради було встановлено, що загальна площа земельної ділянки [PERSON]., яка складається із двох земельних ділянок, розділених проїздом до земельної ділянки позивачки зі сторони провулку Терешкової, складає 0,1548 га. Площа проїзду 0,0124 га при цьому не врахована. Дана обставина вказує на те, що порушень прав [PERSON]. як користувача земельної ділянки площею 0, 15 га, немає. Приватизована земельна ділянка [PERSON], яка знаходиться по [ADDRESS], як і земельна ділянка [PERSON], складається з двох земельних ділянок, розділена проїздом до земельних ділянок [PERSON]. та [PERSON], що підтверджено державним актом на право приватної власності серії ЧР № 12-1-661, який виданий Монастирищенською міською радою 21.04.1999 року. Відповідач чинить перешкоди позивачці в користуванні проїздом до її будинку та присадибної ділянки з провулку Терешкової, що підтверджено поясненнями позивачки, відповідача та представника відповідача [PERSON]., листом Монастирищенської міської ради № 170 від 04.08.2008 року, актами комісії міської ради від 23.05.2007 року (а.с.8), від 08.05.2008 року (а.с.7) та від 05.06.2008 року (а.с.6). Судом встановлено порушення прав позивачки [PERSON] зі сторони відповідача [PERSON] протягом тривалого часу, з дня встановлення права власності на будинок [ADDRESS], тобто з 17.01.2006 року, по даний час. Позивачка позбавлена можливості користуватися будинком, який є її власністю, та земельною ділянкою, яка перебуває у її користуванні через протиправні дії відповідача, тому суд вважає, що відповідачем позивачці заподіяно моральну шкоду. Проте, суд враховує те, що відповідачеві 59 років, працює він охоронником, має невелику заробітну плату, та вважає, що позов про стягнення моральної шкоди в розмірі 5000 грн. підлягає до задоволення частково, в сумі 800 грн. Крім того, позивачка не надала суду доказів заподіяння її такої моральної шкоди, на відшкодування якої необхідно задоволити позовні вимоги про стягнення моральної шкоди в повному обсязі. Судові витрати на підставі ст.88 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача.

Outcome: approved