Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-06 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення коштів згідно договору про надання послуг. В позові посилалась на те, що 29 серпня 2007 року нею як приватним підприємцем та [PERSON]було укладено договір про надання послуг з купівлі жилої нерухомості. Згідно п.2.1.2 вказаного договору позивач зобов'язалась проводити пошук необхідного відповідачеві варіанту купівлі об'єкта нерухомості. Відповідач згідно п.2.2.5 договору зобов'язався оплатити вартість її послуг у розмірі 2% від ринкової вартості об'єкта нерухомості після його придбання. На виконання своїх зобов'язань позивач надала відповідачеві можливість оглянути квартиру [ADDRESS]Але відповідач вказану квартиру всупереч умовам договору придбав без її участі, про придбання квартири її не повідомив та за надані йому послуги не розрахувався. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь вартість наданих відповідачу послуг згідно п.2.2.5 договору у розмірі 4292 грн. 50 коп., штраф за порушення умов договору згідно п.3.4 у розмірі 5% від вартості об'єкта нерухомості, що становить 10731 грн. 25 коп., всього стягнути 15023 грн. 75 коп. та відшкодувати судові витрати. Під час розгляду справи судом відповідач звернувся до суду з зустрічним позовом, в якому зазначив, що справді ним та позивачем було укладено договір про надання послуг з купівлі жилої нерухомості. Але всупереч вимог п.1.1 вказаного договору позивач як варіант купівлі нерухомості запропонувала йому квартиру [ADDRESS]При огляді квартира виявилась незавершеною будівництвом, не влаштованою для проживання. Це суперечило вимогам договору, і на цій підставі між ним та [PERSON]. виникла суперечка, під час якої позивач повідомила, що не може виконати його замовлення, та що договір розірвано. Пізніше за ініціативою представників ТОВ «Мальва-Плюс» він викупив право вимоги на будівництво зазначеної квартири. Але вважає, що це дією договору про надання послуг не охоплюється. Тому відповідач в своєму зустрічному позові просить суд встановити факт розірвання договору №222 від 29.08.2007 року, укладеного ним та [PERSON]., та припинення зобов'язань згідно даного договору. Також просить суд визнати недійсним п.3.3. договору, як такий, що містить несправедливі умови. В судовому засіданні позивач [PERSON]та її представник адвокат [PERSON] первісний позов підтримали в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Просили його задовольнити. Проти зустрічного позову заперечили, вважають, що своїм зустрічним позовом відповідач намагається уникнути виконання зобов'язань за договором. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] проти первісного позову в судовому засіданні заперечили, вважаючи його безпідставним. Зустрічний позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити. Третя особа ТОВ «Мальва-Плюс», яка у встановленому законом порядку повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направила, клопотань про відкладення розгляду справи не подавала. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника третьої особи. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, вивчивши матеріали справи приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 29 серпня 2007 року між [PERSON]як замовником та приватним підприємцем Уєлдановою Гульназ Салаватовною як виконавцем укладено договір №222 про надання послуг з купівлі жилої нерухомості (а.с.4). Згідно умов даного договору ПП [PERSON]зобов'язалась проводити пошук необхідного відповідачеві варіанту купівлі об'єкта нерухомості. Згідно п.2.2.5 договору [PERSON] зобов'язався оплатити вартість наданих йому послуг у розмірі 2% від ринкової вартості об'єкта нерухомості. Як встановлено договором та не спростовується сторонами, на виконання вказаного договору сторонами здійснено огляд незавершеної будівництвом квартири [ADDRESS] Відповідно до договору від 03.09.2007 року про відступлення права вимоги ТОВ «Мальва-Плюс» передано [PERSON]. право вимоги до боржника - ЗАТ «Цивільбуд» згідно з договором №410/8 від 12.01.2006 року (а.с.46). За передане йому право вимоги [PERSON] зобов'язався сплатити первісному кредитору ТОВ «Мальва-Плюс» суму у розмірі 211850 грн. до 15 вересня 2007 року. Але як передбачено договором дольової участі на будівництво жилої квартири від 12 січня 2006 року №410/8 предметом цього договору є будівництво під житло замовнику двокімнатної квартири №139 в житловому будинку за адресою: [ADDRESS](а.с.10-12). Тобто відповідачем було придбано право вимоги в договорі дольової участі на будівництво жилої квартири. Виходячи з юридичного аналізу умов договору №222 про надання послуг суд приходить до висновку, що об'єктом вказаного договору сторони визначили призначене та придатне для проживання нерухоме майно - квартиру, яка може бути об'єктом цивільного обороту. До вказаних висновків суд приходить з аналізу норм п.1, за яким виконавцем в інтересах замовника об'єкт нерухомості має бути підібрано для купівлі. Згідно п.2.1.6.виконавець зобов'язався організувати оформлення договору про відчуження у нотаріуса з додержанням усіх норм чинного законодавства. Пунктом 2.2.5 сторони передбачили обов'язок замовника оплатити послуги виконавця у розмірі 2% від ринкової вартості об'єкта нерухомості після підписання договору відчуження. За пунктом 3.1. зобов'язання виконавця є такими, що виконані, з моменту підписання замовником договору відчуження ( договору купівлі-продажу, дарування, міни, інше). Але відповідно до ст.331 ЦК України вчинення перелічених дій відносно об'єкта незавершеного будівництва неможливо. Так, частиною 2 ст.331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Тобто, тільки після завершення будівництва, прийняття об'єкта в експлуатацію та його державної реєстрації у особи в повному обсязі виникне право власності на новостворене майно, а відповідно право вільно ним розпоряджатися, в тому числі і відчужувати. Відповідно до ч.3 ст. 331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Тому суд вважає, що об'єкт незавершеного будівництва - [ADDRESS] не відповідає умовам договору №222 про надання послуг, а придбання відповідачем права вимоги у договорі на будівництво квартири не є придбанням самої квартири, як це передбачено договором. Суд приходить до такого висновку, оскільки придбавши право вимоги на будівництво квартири, відповідач через її незавершеність не може в повному обсязі квартирою користуватись та розпоряджатись. Вказана квартира як окремий об'єкт нерухомого майна до здійснення державної реєстрації права власності і прийняття її в експлуатацію не може бути об'єктом договорів відчуження. Тому суд приходить до висновку про необхідність відмовити позивачу в задоволенні вимоги про стягнення з відповідача винагороди та штрафних санкцій за договором про надання послуг №222. Вирішуючи зустрічні позовні вимоги [PERSON], суд бере до уваги, що жодного доказу на підтвердження обставин, на які він посилається, - повідомлення [PERSON]. про розірвання договору, порушення його прав пунктом 3.3. договору, - відповідач суду не надав. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог Закону, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 10 ЦПК України закріплено принцип змагальності сторін, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Оскільки відповідачем не надано доказів на обґрунтування його зустрічних позовних вимог, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні зустрічного позову за недоведеністю вимог .

Outcome: dismissed