overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з дійсним позовом, в обґрунтування якого вказав, що він у 1981 році побудував гараж №5 за адресою: [ADDRESS] та з цього часу безперервно володіє та користується даним гаражем. Гараж він побудував сам, ніхто інший на нього не претендує. Зазначене самочинне будівництво не порушує встановлених протипожежних, санітарних та будівельних норм, та прийнято до експлуатації. В теперішній час позивачу необхідно оформити документи на гараж, тому він просить суд визнати за ним право власності на зазначене самочинне будівництво. Позивач у попереднє судове засідання надав письмову заяву, у якій зазначив, що свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглянути справу без його участі. Представник відповідача - виконкому Краснодонської міської ради у попереднє судове засідання надав письмову заяву, у якій вказав, що з позовом [PERSON] згоден та просить розглянути справу за його відсутність. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позовну заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що 15.10.1981 року за №30 відділом головного архітектора містка виконкому Краснодонської міськради був видний дозвіл [PERSON], для будівлі гаражу. У зв'язку з чим позивач самочинно побудував гараж „А” розміром (5,08х7,62)м. за адресою: [ADDRESS]. Краснодонським МБТІ на ім”я позивача був виданий технічний паспорт на зазначений гараж. Відповідно зі ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує прав інших осіб та будівельних норм. На підставі викладеного, враховуючи, що самочинне побудований гараж не порушує встановлених законом норм, не порушує прав третіх осіб та прийнято до експлуатації, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на зазначений гараж.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з дійсним позовом, в обґрунтування якого вказав, що він у 1997 році побудував гараж №2 за адресою: [ADDRESS] та з цього часу безперервно володіє та користується даним гаражем. Гараж він побудував сам, ніхто інший на нього не претендує. Зазначене самочинне будівництво не порушує встановлених протипожежних, санітарних та будівельних норм, та прийнято до експлуатації. В теперішній час позивачу необхідно оформити документи на гараж, тому він просить суд визнати за ним право власності на зазначене самочинне будівництво. Позивач у попереднє судове засідання надав письмову заяву, у якій зазначив, що свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглянути справу без його участі. Представник відповідача - виконкому Краснодонської міської ради у попереднє судове засідання надав письмову заяву, у якій вказав, що з позовом [PERSON] згоден та просить розглянути справу за його відсутність. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позовну заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі державного акту №НН 0001010740300064 від 19.02.2007р. на право приватної власності на земельну ділянку належить земельна ділянка площею 0,0032га на території авто гаражного товариства «Лада-1» м. Краснодон Луганської області. На зазначеній земельній ділянці позивач самочинно побудував гараж „А” розміром (5,52х7,93)м. №2 за адресою: [ADDRESS]. Краснодонським МБТІ на ім”я позивача був виданий технічний паспорт на зазначений гараж. Відповідно зі ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує прав інших осіб та будівельних норм. На підставі викладеного, враховуючи, що самочинне побудований гараж не порушує встановлених законом норм, не порушує прав третіх осіб та прийнято до експлуатації, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на зазначений гараж.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з дійсним позовом, в обґрунтування якого вказав, що він у 1997 році побудував гараж №45 за адресою: [ADDRESS] та з цього часу безперервно володіє та користується даним гаражем. Гараж він побудував сам, ніхто інший на нього не претендує. Зазначене самочинне будівництво не порушує встановлених протипожежних, санітарних та будівельних норм, та прийнято до експлуатації. В теперішній час позивачу необхідно оформити документи на гараж, тому він просить суд визнати за ним право власності на зазначене самочинне будівництво. Позивач у попереднє судове засідання надав письмову заяву, у якій зазначив, що свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглянути справу без його участі. Представник відповідача - виконкому Краснодонської міської ради у попереднє судове засідання надав письмову заяву, у якій вказав, що з позовом [PERSON] згоден та просить розглянути справу за його відсутність. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позовну заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом вважається встановленим той факт, що позивач з 1997 року безперервно володіє та користується гаражем «А» розміром (5,10х7,0)м. за №45 за адресою: [ADDRESS], оскільки зазначений факт не оспорюється сторонами по справі. Краснодонським МБТІ на ім”я позивача був виданий технічний паспорт на зазначений гараж. Відповідно зі ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує прав інших осіб та будівельних норм. На підставі викладеного, враховуючи, що самочинне побудований гараж не порушує встановлених законом норм, не порушує прав третіх осіб та прийнято до експлуатації, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на зазначений гараж.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з дійсним позовом, в обґрунтування якого вказав, що відповідачу були надані послуги по водопостачанню і водовідведенню. Однак, терміни оплати відповідачем систематично порушуються, у результаті чого утворилася заборгованість за період з 01.04.2005 року по 01.04.2008 року у сумі 1094,75рн. Зазначену суму заборгованості представник позивача і просить стягнути з відповідача, поклавши також на нього судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги Молодогварідйського КВП ВКГ підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце та час слухання справи повідомленим належним чином, про що свідчать розписки про отримання судових повісток, які додані до матеріалів справи. Про причини неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило. Відповідно до ч.4 ст. 169, 224 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказі та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 09.07.2008 року відповідно до ст. 225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до п. 12.3 Правил користування системами комунального водопостачання і водовідведення в містах і селищах України, розрахунки з абонентами -громадянами виробляються шляхом пред'явлення Водоканалом рахунків (квитанцій), а абоненти - громадяни зобов'язані оплачувати рахунка до 15 грудня розрахункового року. Однак, відповідачем були порушені терміни оплати за водопостачання і водовідведенню, у зв'язку з чим утворилася заборгованість за період з 01.04.2005 року по 01.04.2008 року у сумі 1094,75грн., що підтверджується розрахунком позивача, який доданий до матеріалів справи. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 1094,75грн. Судові витрати на підставі ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-08 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 11 березня 2005 року. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO] [PERSON] звернулась в суд з даним позовом вказуючи на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось через різні характери та погляди на життя, що є причиною постійних сварок. В судовому засіданні [PERSON]. позовні вимоги підтримала та категарично заперечувала проти надання строку на примирення. При цьому зазначила, що вони з відповідачем спільно не проживають та ніяких стосунків не підтримують. Також просила суд залишити їй на виховання дочку. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з”явився, але надіслав письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі, вказавши на визнання заявлених вимог в повному обсязі та згоду залишити дочку проживати з матір'ю. Суд, вислухавши позивача та дослідивши докази вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони шлюбних відносин не підтримують, на час розгляду справи проживають окремо, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Враховуючи інтереси малолітньої дитини, встановлені фактичні обставини справи суд вважає за необхідне залишити [PERSON] на виховані у [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу в сумі 21 000 грн., посилючись на те, що 08 квітня 2008 року уклав з відповідачем договір позики грошей, згідно з яким позичив відповідачу 35 000 грн. на строк до 08 травня 2008 року . Після спливу строку повернення відповідчем коштів той повернув йому 14 000 грн., а решту суми на неоднорзові його прохання повернути гроші завіряв, що поверне борг, однак борг не повернув. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав і просить позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з”явився, про час і місце слухання справи належно повідомлений. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. Згідно оригіналу договору позики грошей, що доданий до матеріалів справи, відповідач [PERSON] 08 квітня 2008 року позичив у позивача [PERSON] 35 000 грн., які зобов'язувався йому повернути в строк до 08 травня 2008 року. Як пояснив позивач, відповідач на день розгляду справи в суді повернув йому частину боргу за вказаним договором позики, а саме 14000 грн. Одже борг відповідача перед позивачем за договором позики від 08 квітня 2008 року становить 21 000 грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобов”язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст.1049 ЦК України позичальник зобов”язний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] слід стягнути борг у сумі 21 000 грн. та витрати на сплату судового збору в сумі 210 грн., на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 30 грн. На підставі ст.ст. 1046, 1049 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] посилаючись на те, що він зловживає спиртними напоями, неодноразово застосовував до неї фізичну силу. Така його поведінка негативно впливає на виховання їхнього сина [PERSON], [INFO] народження. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала і пояснила, що відповідач зловживає спиртними напоями, обзиває її непристойними словами та застосовує до неї та до її матері фізичну силу. Внаслідок таких його дій вони більше трьох місяців не живуть спільним сімейним життям. Наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не з"явився в судове засідання, не повідомивши суд про причини неявки. Про час та місце слухання справи належним чином повідомлений. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 1 вересня 1998 року ( свідоцтво про одруження [NUMBER], видане Кудринецькою сільською радою ). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] народження, який проживає з позивачкою. В судовому засіданні встановлено, що відносини між сторонами не склалися, як пояснила позивачка, за час спільного подружнього проживання відповідач негативно ставився до неї, обзивав її брутальними словами та застосовував до неї фізичну силу. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Таким чином суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та її малолітнього сина, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. При одержанні в органах РАЦС свідоцтва про розлучення державне мито слід стягнути з відповідача, оскільки на утриманні позивачки знаходиться їхній малолітній син. На підставі ст.ст.110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-08 00:00:00

01.07.2008 р. позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини, де зазначила, що 05.06.2007 р. вона розірвала з відповідачем шлюб у Іллічівському відділі РАЦС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 212 від шлюбу народилася дитина: син [PERSON], [INFO]. Позивачка, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень, щомісячно, вказуючи на те, що вони з відповідачем однією сім'єю не проживають шлюб з відповідачем було розірвано 05.06.2007 р. у Іллічівському відділі РАЦС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 212, відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, що ставить її в скрутне матеріальне становище. У судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги а саме, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. Відповідач, в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та пояснив, що згоден сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі за наступними підставами. Згідно свідоцтва про народження, виданого Жовтневим відділом РАЦС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області від 19.04.2004 р., актовий запис № 49, вказано, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], на утримання якого позивачка хоче стягнути аліменти. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд с урахуванням здоров&cent;я та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору і витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-08 00:00:00

У липні 2008 р. [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідачів, в якій просить визначити частки у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], яка належить їй, відповідачам та її померлому чоловіку, по 1/4 частині за кожним. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] у позовній заяві вказує, що на підставі свідоцтва про право власності № 4297 від 10.12.1997 р. їй, її синам - [PERSON], [PERSON] - відповідачам у справі, а також померлому чоловіку [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. Однак, у правовстановлюючому документі не було визначено частки кожного співвласника квартири. [INFO] її чоловік [PERSON] помер. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина, вона є спадкоємцем першої черги, однак у нотаріальній конторі відмовляються оформити її спадкові права, оскільки у вказаному свідоцтві не були встановлені частки власників. Позивачка просить суд визначити за нею та іншими співвласниками частку у спільній власності на квартиру [ADDRESS] у розмірі ј частини за кожним. У судовому засіданні [PERSON] підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідачі - [PERSON], [PERSON] - у судовому засіданні позовні вимоги визнали у повному обсязі та не заперечували проти задоволення позову. Суд, вислухавши позивачку, відповідачів, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі за наступними підставами. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло № 4297 від 10.12.1997 року, виданого Управлінням міського майна, належить квартира [ADDRESS]. Згідно з свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 28.01.2008 р. [PERSON] помер [INFO] (актовий запис № 179). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 18.05.1973 р. [PERSON] являється дружиною померлого [PERSON]. Позивачка являється спадкоємницею першої черги, однак позбавлена можливості оформити спадкові права у встановленому законом порядку, оскільки у свідоцтві про право власності на житло № 4297 від 10.12.1997 року не були встановлені частки співвласників. Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6727246 від 14.03.2005 р., виданим БТІ м.Маріуполя, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить на праві приватної спільної сумісної власності кожному по ј частині квартири [ADDRESS]. Згідно з ч.1 ст.357 ЦК України частки у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між співвласниками або законом. Оскільки частки власників у праві власності на квартиру [ADDRESS], то кожному з них належить по 1/4 частині.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення збитків, у якій зазначив, що 13.07.2007 року контролерами Мар'їнського РЕМ проводилась перевірка дотримання Правил користування електроенергією в будинку відповідачки і було виявлено порушення - безоблікове користування електроенергією, були нараховані збитки, які становлять суму 921 грн.60 коп. Просить суд стягнути з відповідача вказану суму, а також сплачене держмито та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідачка позов визнала повністю, але вона не може сплатити таку суму, оскільки вона є пенсіонеркою, її пенсія складає 480 грн., ніякого господарства у неї немає. Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: відповідно до акту №021444 встановлений факт правопорушення з боку відповідачки, відповідачка акт підписала. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується особою, яка її спричинила. Проте, відповідно до ст.1193 ЦК України, суд ураховує матеріальне становище відповідачки, яка є пенсіонером, отримує мінімальну пенсію, живе одна, господарства не має і вважає, що розмір відшкодування шкоди можливо зменшити до 300 грн. Відповідно до ст..88 ЦПК України вимоги позивача щодо стягнення з відповідача судові витрати підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом про позбавлення відповідача батьківських прав, у якій зазначила, що відповідач має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач тривалий час не працює, вихованням та утриманням дитини не приймається, був засуджений Мар'їнським районним судом за ст..164 ч.1 КК України. Мати дитини визнана безвісно відсутньою. Дитина живе у бабусі - позивачки по справі. Просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини та визначити місцем проживання дитини разом із нею. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Представник органу опіки та піклування підтримала позовні вимоги, просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини. Відповідач позов визнав. Суд, вислухавши учасників процесу, прокурора, який підтримав позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: відповідно до свідоцтва про народження [PERSON]народилась [INFO], у графі батько записаний відповідач. Відповідно до висновку ради з опіки та піклування відповідач вихованням дитини не займається, зловживає спиртними напоями, мати дитини відповідно довідки Мар'їнського РВ УМВС України в Донецькій області з 11.08.2007 року знаходиться у розшуку як особа безвісно відсутня. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, відповідно довідки заборгованість по аліментам складає 11607 грн. Таким чином, судом встановлено, що відповідач ухиляється від своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини. Відповідач позов визнав. Відповідно до вимог ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Що стосується вимог позивачки щодо визначення місцем проживання дитини разом із нею суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню в інтересах дитини. Відповідно до ст.161 СК України дитина може бути передана бабі, діду, іншим родичам, якщо батьки не можуть створити належних умов для виховання та розвитку. Позивачка є бабою [PERSON]і має можливість утримувати та виховувати дитину. На підставі викладеного, відповідно до ст.164, 161 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-08 00:00:00

[PERSON]звернулась з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів. Позивач в судовому засіданні, уточнивши, позов підтримала і пояснила, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають доньку [PERSON], [INFO]р.н. На даний час відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, утримує дитину сама, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини доходу, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Пояснив, що згоден виплачувати аліменти на утримання дитини. Заслухавши пояснення позивача, проаналізувавши матеріали справи суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO]р.н. відповідач записаний у графі «батько». Визначаючи розмір аліментів суд, враховує матеріальне становище сторін, наявність у відповідача інших утриманців і те, що розмір аліментів не може бути менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов в попередньому судовому засіданні визнано відповідачем. Визнання позову не суперечить закону та не порушує права та законні інтереси інших осіб та є підставою для винесення рішення про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-08 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON]про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач позов підтримала і пояснила, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.07.1993 р. Від шлюбу мають дитину доньку - [PERSON], [INFO]р. Сімейне життя не склалося через несумісність характерів, різні погляди на життя, однією сім'єю не проживають більшше року. Тому просить суд розірвати шлюб, малолітню дитину залишити проживати з нею. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши позивача, відповідача, оголосивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу неможливе, оскільки сім'я фактично розпалася, збереження шлюбу суперечитиме інтересам неповнолітньої дитини, тому шлюб слід розірвати, неповнолітню дитину залишити проживати з матір'ю. На підставі викладеного,

Outcome: approved