Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

23 січня 2008 року [PERSON] звернулась до ПП [PERSON] з вказаним позовом, в якому просила розірвати договір купівлі-продажу мобільного телефону, укладений 06 січня 2008 року між нею та ПП [PERSON], стягнути на її користь 400 грн. в рахунок відшкодування вартості товару, 500 грн. у відшкодування моральної шкоди. В обгрунтування своїх вимог вказувала, що 06 січня 2008 року вона придбала в магазині „Аліс” м. Бахмач, що належить відповідачу, мобільний телефон вартістю 1000 грн. з відстрочкою платежу, проте гарантійний талон виробника продавцем не був заповнений. На її звернення відповідач відмовив у заповненні гарантійного талону згідно із діючим законодавством. Крім того, на момент звернення 10 січня 2008 року мобільний телефон мав експлуатаційні недоліки, а для проведення гарантійного обслуговування сервісним центром необхідно мати оригінал заповненого гарантійного талону. Тому, позивачка просила задовольнити її позов, а також стягнути з відповідача 30 грн. витрат на оплату послуг експерта та витрати, понесені на придбання проїзних квитків до сервісного центру м. Києва. Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 17 березня 2008 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Розірвано договір купівлі-продажу мобільного телефону №20 від 06.01.2008 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], зобов”язано [PERSON] повернути [PERSON] 400 грн., внесених нею при купівлі телефону, а [PERSON] повернути [PERSON] мобільний телефон. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 100 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 65 грн. 83 коп. понесених по справі витрат. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 59 грн. та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справ. Суд 1 інстанції прийшов до висновку, що в порушення вимог п. 15 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.04.2002 року № 506, при продажу телефону продавцем не був заповнений гарантійний і відривний талони, телефон покупцю був переданий не належної якості, а тому споживач вправі відповідно до вимог вищезазначеної постанови КМ та ст. 708 ЦК України вправі ставити питання про розірвання договору купівлі-продажу, а відповідно до вимог ст. 22Закону України „Про захист прав споживачів” про відшкодування моральної шкоди. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи. Апелянт вказує, що телефон був переданий покупцю належної якості, несправність з”явилась вже в процесі його експлуатації. Судом безпідставно не прийнято до уваги висновок експерта, відповідно до якого в телефоні є недолік, який істотним не являється і може бути усунутий у встановлений законодавством термін, а тому вимоги позивача про розірвання договору купівлі-продажу та повернення коштів не можуть бути задоволені. Крім того, невірним є висновок суду про те, що відповідач заповнив гарантійний талон в судовому засіданні 20 лютого 2008 року, оскільки він лише відновив гарантійний талон. В засіданні апеляційного суду апелянт [PERSON] просив задовольнити скаргу, позивачка [PERSON] просила залишити без змін рішення суду 1 інстанції. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, і це не заперечується сторонами по справі, що 06 січня 2007 року [PERSON] уклала з відповідачем [PERSON] договір купівлі-продажу мобільного телефону „Моторола” вартістю 1000 грн., із розстрочкою платежу на 3 місяці, терміном до 06 квітня 2008 року, сплативши при одержанні телефону 400 грн. (а.с.7). В підтвердження укладення договору продавець видав покупцеві талон на гарантійне обслуговування (а.с.9). Позивачка зазначає, що мобільний телефон має недоліки і із-за відсутності запису в гарантійному талоні вона позбавлена можливості захистити свої права споживача. Як на підставу для задоволення своїх вимог посилається на ст. ст. 698, 708, 709 ЦК України. Висновок суду 1 інстанції про необхідність задоволення позовних вимог на підставі даних норм Цивільного кодексу, постанови Кабінету Міністрів України від 11.04.2002 року, ст.ст. 8, 22 Закону України „Про захист прав споживачів” є неправильним. Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України „Про захист прав споживачів” у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов”язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника : 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Згідно висновку спеціаліста спеціалізованого центру „Персональні комунікації” № 8021179 від 22.022.2008 року виявлений в мобільному телефоні недолік не є істотний та може бути усунутий в установлений законодавством строк (а.с.28). Зважаючи на те, що виявлений недолік товару не є істотним (ст.1 Закону України „Про захист прав споживачів”), що позбавляє споживача права вимагати від продавця розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] Крім того, як було встановлено у судовому засіданні і це не заперечується сторонами, позивачка як споживач, з якою був укладений договір купівлі-продажу, не зверталась до відповідача з відповідними вимогами, передбаченими ч.1 ст.8 Закону України „Про захист прав споживачів”. В матеріалах справи є тільки заява [PERSON] (а.с.6) про відкликання своєї згоди на укладання договору споживчого кредиту і розірвання всіх договірних умов купівлі-продажу відповідно до ст. 11 Закону України „Про захист прав споживачів”, але як вона сама пояснила у судовому засіданні, дана заява нею відповідачу направлена не була, з аналогічною заявою звертався син [PERSON] від свого імені, направивши її відповідачу (а.с.8). Така заява [PERSON] не може бути взята судом до уваги, оскільки він не є споживачем у даному випадку та стороною цивільно-правових відносин, що склались між сторонами. І, крім того, посилання на ст. 11 Закону України „Про захист прав споживачів” у даному випадку, також, є безпідставним, оскільки договір купівлі-продажу вже був укладений 06.01.2008 року на умовах відстрочки платежу. Що стосується вимоги позивачки про відшкодування моральної шкоди, то пунктом 5 статті 4 Закону України „Про захист прав споживачів” передбачено право споживача на відшкодування моральної шкоди лише у випадку, коли така шкода заподіяна небезпечною для життя і здоров”я людей продукцією. Враховуючи, що положеннями Закону України „Про захист прав споживачів” не передбачено у даному випадку відшкодування моральної шкоди, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення позову [PERSON] і в цій частині. Посилання позивачки та суду на норми ст. ст. 708, 709 ЦК України, постанови Кабінету Міністрів України від 11.04.2002 року № 506 є безпідставними, оскільки у даному випадку цивільно-правові відносини, що виникли між сторонами, регламентовані нормами Закону України „Про захист прав споживачів” в редакції 2005 року, і відповідно до п.2 розділу У „Прикінцеві положення” до приведення у відповідність із цим Законом інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечать цьому Закону. За таких обставин суд 1 інстанції неправильно застосував норми матеріального права, а тому відповідно п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а позовні вимоги залишенню без задоволення.

Outcome: dismissed