overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-08 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим будинком, що розташований в [ADDRESS], посилаючись на те, що їм на підставі договору дарування належить жилий будинок за вищевказаною адресою. В домовій книзі даного будинку прописані відповідачі по справі, які мають своє житло, де проживають вже більше трьох років. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та суду пояснила, що їй з чоловіком на підставі договору дарування належить жилий будинок, де прописані відповідачі по справі. Відповідачі з даного будинку виписуватись не бажають, що заважає їм продати будинок. Позивач [PERSON], відповідачі та представник третьої особи до суду не з'явились по невідомій суду причині, про день слухання справи повідомлені належним чином, своїх заперечень суду не надали. Заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено слідуюче. Позивачам по справі належить жилий будинок, що розташований в [ADDRESS], на підставі договору дарування від 25 грудня 2004 року (а.с. 8). В домовій книзі даного будинку прописані відповідачі по справі, які мають своє житло, де проживають вже більше трьох років (а.с. 9, 10). Суд вважає, що відповідачі по справі фактично втратили право на користування жилим будинком, що розташований в [ADDRESS], так як фактично не користуються ним з 2005 року по сьогоднішній день. На підставі встановленого, відповідно до ст. 71, 72 Житлового кодексу України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні особистою власністю, посилаючись на те, що [INFO] року померла її мати [PERSON] і позивачка прийняла спадщину, до якої відноситься будинок [ADDRESS], в якому вона на даний час проживає. Донька позивачки [PERSON] одружилась з відповідачем [PERSON] і позивачка надала їм в безоплатне користування будинок за вищевказаною адресою. В будинку вони проживали і були зареєстровані з 1992 року, а в 2001 році шлюб між ними було розірвано і відповідач виїхав на постійне місце проживання в м. Новоукраїнка. Беручи до уваги, що відповідач протягом шести років за вказаною адресою не проживає, а лише зареєстрований за вказаним місцем з 09 січня 1992 року, позивачка неодноразово зверталась до відповідача з проханням знятись з обліку по домовій книжці, щоб вона мала можливість розпорядитись своєю особистою власністю, але відповідач в добровільному порядку не виписується і тому вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та суду пояснила, що її донька [PERSON] одружилась з відповідачем по даній справі і проживали у вказаному будинку безоплатно. В 2001 році між донькою та відповідачем шлюб було розірвано, а відповідач залишився зареєстрованим у будинку за вказаною адресою. Відповідач добровільно з реєстрації не знімається, тому вона вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Відповідач позовні вимоги визнав та суду пояснив, що згоден знятись з реєстрації по даному домоволодінню. Заслухавши сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено слідуюче. Позивачка [PERSON] являється власником будинку по [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с. 5, 6). Донька позивачки [PERSON] одружилась з відповідачем [PERSON] і позивачка надала їм в безоплатне користування будинок за вищевказаною адресою. В будинку вони проживали і були зареєстровані з 1992 року (а.с. 7-9), а в 2001 році шлюб між ними було розірвано і відповідач виїхав на постійне місце проживання в м. Новоукраїнка (а.с. 10). Беручи до уваги, що відповідач протягом шести років за вказаною адресою не проживає, а лише зареєстрований за вказаним місцем з 09 січня 1992 року (а.с. 12), позивачка неодноразово зверталась до відповідача з проханням знятись з обліку по домовій книжці, щоб вона мала можливість розпорядитись своєю особистою власністю, але відповідач в добровільному порядку не виписується. На підставі встановленого, відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на самочинно збудований гараж, посилаючись на те, що рішенням виконкому Новоукраїнської міської ради від 17 вересня 1982 року № 320 йому надано дозвіл на будівництво гаража. Позивач побудував гараж, а також сарай з мансардою. В даний час позивач не може оформити документи на право власності на забудову, так як вона вважається самочинною із-за добудованих до гаража будівель підсобних приміщень. В акті від 03 березня 2008 року вказано, що право власності на будівлю може бути визнане судом за умови погодження з ЖКП “Цукровик” та РВ ГУМНС. Дані погодження ним отримано, що підтверджується відповідними підписами посадових осіб на акті обстеження бюро архітектури. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та суду пояснив, що ним збудовано гараж. В акті від 03 березня 2008 року вказано, що право власності на будівлю може бути визнане судом за умови погодження з ЖКП “Цукровик” та РВ ГУМНС. Дані погодження він отримав, що підтверджується відповідними підписами посадових осіб на акті обстеження бюро архітектури. Представник Новоукраїнської міської ради до суду не з'явився, надавши заяву, в якій просить справу слухати в його відсуності, проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, слідуюче. Рішенням виконкому Новоукраїнської міської ради від 17 вересня 1982 року № 320 позивачу надано дозвіл на будівництво гаража (а.с. 8). Він побудував гараж, а також сарай з мансардою. В даний час позивач не може оформити документи на право власності на забудову, так як вона вважається самочинною із-за добудованих до гаража будівель підсобних приміщень. В акті від 03 березня 2008 року вказано, що право власності на будівлю може бути визнане судом за умови погодження з ЖКП “Цукровик” та РВ ГУМНС. Дані погодження позивачем отримано, що підтверджується відповідними підписами посадових осіб на акті обстеження архітектурно-планувального бюро (а.с. 7). Частина 3 ст. 375 ЦК України зазначає, що право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Частинами 1, 2 ст. 376 ЦК України зазначають, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна не набуває права власності на нього. В свою чергу ч. 3 ст. 376 ЦК України зазначає, що за особою, яка здійснила самочинне будівництво може бути визнане за рішенням суду право власності. На підставі встановленого, відповідно до ст. 376 Цивільного кодексу України, Закону України “Про власність”, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] . звернулась в суд з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] . на утримання дітей: [PERSON], [INFO]та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Діти проживають з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку не надає. Відповідач [PERSON] . позов визнав і згідний платити аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст.180, 182 СК України. Судом встановлено, що сторони з лютого 1999 р. перебувають у зареєстрованому шлюбі, якого реєстрували у відділі РАЦС Дунаєвецького РУЮ, актовий запис №18, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від спільного проживання є неповнолітні діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON], [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Діти знаходиться на утриманні позивачки і проживають з нею. Позивачка не працює, отримує незначну соціальну допомогу і сама утримує дітей, зазнаючи при цьому значних матеріальних труднощів. Відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на дітей згідно ст. 180 СК України.. Відповідно до ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на кожну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності на частки у майні спільної сумісної власності. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем, її чоловіком - [PERSON] та їх дочкою - [PERSON], шляхом приватизації була набута у власність трикімнатна квартира [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер не залишивши заповіту. Так як при житті [PERSON] частки у спільній сумісній власності не визначались, позивач не має можливості належним чином оформити спадщину. Позивач просить суд визначити право власності на частки квартири [ADDRESS], яка була спільною сумісною власністю сім'ї станом на [INFO], наступним чином: [PERSON] - право власності на 1/3 частку квартири; [PERSON] - право власності на 1/3 частку квартири; [PERSON] - право власності на 1/3 частку квартири. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтвердила свої позовні вимоги та їх обґрунтування. Відповідач [PERSON] визнала позов в повному обсязі, не заперечувала проти визначених позивачем розмірів часток належних кожному із співвласників квартири [ADDRESS] станом на [INFO]. Треті особи: Бюро технічної інвентаризації м. Вугледару та Вугледарська державна нотаріальна контора надали письмові заяви про розгляд справи у відсутності їх представників, заперечень проти позову [PERSON] не мають. Заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право власності № 02711 від 26.02.2002 року, виданого Вугледарським управлінням житлово - комунального господарства, позивачу та членам її сім`ї на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. Під час життя [PERSON], який помер [INFO], частки майна у спільній власності не визначались. Згідно ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Згідно ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Так як в судовому засіданні не встановлено, що при житті [PERSON] існувала інша домовленість про поділ спільної сумісної власності - квартири [ADDRESS] між позивачем, відповідачем та померлим, суд вважає доцільним встановити, що частки в спільній сумісній власності станом на [INFO] були рівними. На підставі викладеного, у відповідності до ст.ст.357, 372, 1223, 1226,1267 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок відсутності взаємних інтересів, поглядів спільне життя сторін не склалося, шлюб фактично розпався, стосунки сторони не підтримують, позивач не бажає їх поновлення. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та їх мотивування, наполягав на розірванні шлюбу, надав заяву з проханням розглянути справу у відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України. Відповідачка позов визнала, подала письмову заяву в якій просила розірвати шлюб у відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України. Відповідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення позивача та відповідачки дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 13 травня 2006 року сторони зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Вугледарського міського управління юстиції, Донецької області, про що зроблено запис у книзі реєстрації актів про одруження № 58. Спільне життя у сторін не склалося у зв'язку з несхожістю характерів, інтересів, що привело до того, що сім`я фактично розпалася. Сторони не мають прагнення та наміру до примирення, в зв'язку з чим суд вважає недоцільним надання строку для примирення, взаємне збереження шлюбу неможливе та суперечить моральним засадам суспільства. Позивач та відповідачка мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], між ними досягнуто угоду про подальше утримання і виховання сина. Державне мито при реєстрації розірвання шлюбу в органі РАЦСу суд вважає за необхідне покласти на позивача. На підставі викладеного, ст.112 СК України, ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-08 00:00:00

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та суду пояснила, що [INFO] померла її тітка - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне померлій спадкове майно, яка складається з права власності на земельні ділянки розмірами 1,80 та 0,29га. відповідно в межах згідно з планом на території Вілійської сільської ради, на підставі державних актів серії ТР №№ 069373 та 038020 та права власності на майновий пай члена КСП в розмірі 3656 грн., в пайовому фонді КСП ім..І.Франка с. Вілія Шумського р-ну, на підставі майнового сертифіката серії [NUMBER] На випадок смерті померла зробила розпорядження, згідно якого призначила позивачку своїм спадкоємцем, про що складено відповідний заповіт, який складений і посвідчений 16.05.06 секретарем Вілійської сільської ради. Однак оформити свої права на спадкове майно позивач не може, оскільки державний нотаріус йому відмовила видати йому свідоцтво про право на спадщину заповітом оскільки існують розходження в написані прізвища померлої - в свідоцтві про смерть вона записана як «[PERSON] , а в державних актах на право приватної власності на землю - «[PERSON]». Про що державним нотаріусом видана офіційна відмова від 03.03.08 року №163. А тому позивачка вимушений звернутися до суду із вказаним позовом. Просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, але надіслала в судове засідання заяву в якій зазначила, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: Із Свідоцтва про смерть вбачається, що 30.05.2007 року померла [PERSON]. Померлій належить право власності на земельні ділянки розмірами 1,80 та 0,29 га. відповідно у межах згідно з планом на території Вілійської сільської ради, на підставі державних актів серії ТР №№ 069373, 038029, які видані на підставі розпорядження голови Шумської райдержадміністрації №68 від 03.03.2004 року та права власності на майновий пай члена КСП в розмірі 3665 грн. в пайовому фонді КСП ім..І.Франка с. Вілія Шумського р-ну, на підставі майнового сертифіката серії [NUMBER], який виданий 08.04.03 року Вілійською сільською радою. Померла все своє майно заповіла позивачці, що стверджується заповітом від 16.05.2006 року, який складений та посвідчений секретарем Вілійської сільської ради сільської ради 16.05.2006 року. Згідно довідки виданої Вілійською сільською радою Шумського р-ну від 23.05.08 року [PERSON] та [PERSON] одна і таж особа. Позивач є спадкоємцем майна померлої за заповітом. У відповідності до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. У відповідності до ч.1 ст.1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Таким чином суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення. На підставі вищесказаного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка [PERSON], померлого [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що з 1961 року вони знаходилися в шлюбі, під час сумісного проживання доходи [PERSON] були основним джерелом засобів до існування, так як її заробітна плата була дуже мала. Заявник просила суд встановити факт її перебування на утриманні чоловіка на момент його смерті - [INFO] і що з його смертю вона втратила джерело засобів до існування. У судовому засіданні заявник підтримала свої вимоги і їх обґрунтування, просила суд встановити факт її перебування на утриманні чоловіка [PERSON] на момент його смерті - [INFO]. Свої вимоги мотивувала тим, що вона була дружиною [PERSON] з 1961 року. Після виходу на пенсію заявник отримала пенсію, якої не вистачає на саме необхідне. Прибутки чоловіка завжди були основним джерелом засобів до існування сім'ї. Представник Управління Пенсійного фонду в м. Вугледарі Кривенко В.М., діючий на підставі довіреності, в судовому засіданні не заперечував проти задоволення вимог заявника. Суд, заслухавши пояснення заявника, представника Управління Пенсійного фонду в м. Вугледарі, перевіривши матеріали справи, дійшов наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що заявник та [PERSON], який помер [INFO], знаходились у шлюбі з 16 вересня 1961 року, проживали разом, вели спільне господарство. (а.с.7,14) [PERSON] отримував заробітну плату та пенсію, його доходи значно перевищували доходи заявника. (12,13) У зв'язку з наведеним суд вважає, що заявник знаходилась на утриманні у померлого [PERSON]., матеріальна допомога якого була, хоч і не єдиним, однак основним джерелом засобів до існування. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9.07.2003 року № 1058-IV пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії, а в разі смерті пенсіонера, - незалежно від тривалості страхового стажу. Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту знаходження особи на утриманні померлого має значення для призначення пенсії, якщо допомога, що надавалася годувальником, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. При цьому одержання заявником пенсії (заробітної плати) не є підставою для відмовлення у встановленні факту перебування на утриманні. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про перебування її на утриманні померлого [PERSON] і що з його смертю вона втратила основне джерело засобів до існування. На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9.07.2003 року № 1058-IV,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-08 00:00:00

05.03.2008року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на самочинно побудоване нерухоме майно, що знаходиться по [ADDRESS] . В обгрунтування своїх вимог позивач вказала, що на підставі свідоцтва про право на спадщину від [NUMBER] , посвідченого державним нотаріусом П»ятої Миколаївської державної нотаріальної контори [PERSON] , їй на праві приватної спільної часткової власності належить 13/50частин домоволодіння, розташоване по [ADDRESS] . З метою поліпшення побутових умов позивач без належного дозволу відповідних органів збудувала: • В житловому будинку літ. «Т» зменшена житлова площа на 6,40 кв.м. за рахунок внутрішнього перепланування приміщення 2-4 із житлового в службове, вартістю – 1231грн. Поскільки право власності на вказану споруду неможливо оформити в позасудовому порядку, позивач змушена звернутись до суду із вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з»явилася,подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з»явились, подали до суду заяву із проханням слухати справу у їх відсутність, проти позову не заперечували. Треті особи в судове засідання не з”явилися,просили слухати справу у їх відсутність, проти пред’явленого позову не заперечували. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можна постановити при проведенні попереднього судового засідання. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, так як визнання відповідачем пред’явленого позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Заслухавши пояснення позивача, суд на підставі ст.376 ЦК України,вважає позов обгрунтованим і таким,що підлягає задоволенню в повному обсязі,так як по справі було встановлено факт самочинно збудованого нерухомого майна без належного дозволу ,яке не суперечить суспільним інтересам і не порушує права інших осіб,а також відповідає будівельним,санітарним,пожежним нормам та правилам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-08 00:00:00

Враховуючи складність мотивувальній частині рішення суд відповідно до ст..209 ЦПК України, вважає можливим проголосити вступну та резолютивну частину рішення. Сторони можуть ознайомитись з повним рішенням суду після 14.06.2008 року. На підставі наведеного та

Outcome: approved