Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-03 00:00:00

7 липня 2008 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 28.04.1990 року Копилівською сільською радою Маневицького району Волинської області було зареєстровано шлюб з відповідачем, актовий запис № 3. Від даного шлюбу вони мають двоє неповнолітніх дітей: синів [PERSON], [INFO] народження, [PERSON], [INFO] народження. Спільне життя з відповідачем не склалося. Між ними часто почали виникати сварки та непорозуміння. Відповідач став зловживати спиртними напоями, проявляти неповагу до позивача. [PERSON] намагалася зберегти сім'ю, але її намагання виявилися марними. З вини відповідача подальше спільне життя та збереження сім'ї стали неможливими. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. Фактично їх сім′я розпалася, шлюб збережений бути не може. Вважаючи, що їх сім'я розпалась з вини відповідача, [PERSON] просила шлюб між ними розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надіслала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Враховуючи думку відповідача, який не заперечує щодо розгляду справи у відсутності позивача, а також те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача [PERSON] Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі, пояснивши, що спільне життя з позивачем у них не склалося, вони втратили взаєморозуміння та повагу одне до одного. Вже кілька років вони спільно не проживають, не підтримують шлюбно-сімейних відносин. Спільного господарства не ведуть. [PERSON] переконаний, що їх сім'я розпалася повністю, а тому проти розірвання шлюбу не заперечує. Спору про їх місце проживання та місце проживання неповнолітніх дітей між ними немає. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до повного задоволення. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сім'я між подружжям розпалася повністю. Про це свідчить небажання подружжя спільно проживати, їх наполягання на розірванні шлюбу, а також те, що вони проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Спору про місце проживання і виховання неповнолітніх дітей між ними немає. Наведені обставини дають суду підстави вважати, що сім'я між даним подружжям розпалась і збережена бути не може, а тому шлюб між ним слід розірвати. Подальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам неповнолітніх дітей. Виходячи із інтересів неповнолітніх дітей і враховуючи бажання батьків, суд вважає за доцільне залишити дітей після розірвання шлюбу на проживанні у відповідача [PERSON] Сторони є потерпілими внаслідок Чорнобильської катастрофи, а тому при реєстрації в органах РАЦСу розірвання шлюбу вони згідно п. 18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито” від 21 січня 1993 року підлягають звільненню від сплати державного мита, а [PERSON] також підлягає звільненню від сплати судового збору в доход держави. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] 7 грн. 50 копійок витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, сплачених позивачем при поданні позову.

Outcome: approved