Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-13 00:00:00

[PERSON]. 13.02.2008 р. звернувся з позовом до державного територіально-галузевого об'єднання „Південно-Західна залізниця” про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди(а.с.1-2), який 24.04.2008 р. уточнив(а.с.50-52) та остаточно просив поновити його на роботі на тій самій посаді провідника пасажирського поїзду ДТГО „Південно-західної залізниці” з 01.02.2008 р., стягнути з відповідача середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу, моральну шкоду у розмірі 1500 грн., витрати на правову допомогу та допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі, мотивуючи свої вимоги наступним. З 13.07.1996 р. він на підставі наказу № 160/ос від 10.07.1996 р. працював на ПТО Чернігів вагонної дільниці станції Київ - пасажирський провідником пасажирських вагонів. 29.09.2004 р. між нім і роботодавцем у особі начальника вагонної дільниці станції Київ - пасажирський було укладено трудовий договір особливої форми - контракт. Наказом від 22.01.2008 р. № 160/ОС був звільнений за п. 8 ст. 36 КЗпП України, згідно якого підставою припинення трудового договору є наявність підстави для припинення його припинення, яка зокрема передбачена п. 17-а контракту; за даним пунктом контракту працівник може бути звільнений, а контракт розірваний з ініціативи роботодавця у разі встановлення факту перевезення безквиткових пасажирів або надлишкової ручної поклажі. Вважає звільнення незаконним. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали за уточненими позовними вимогами (а.с.50-52) та позивач пояснив, що середній заробіток за час вимушеного прогулу повинен бути виплачений йому за 113 робочих днів. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому порядку. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу у його відсутність та на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON]. відповідно до контракту № 175 від 29.09.2004 р. працював провідником пасажирських вагонів вагонної дільниці станції Київ-Пасажирський державного територіально-галузевого об'єднання „Південно-Західна залізниця” (а.с.6-9); наказом № 160/ОС від 22.01.2008 р.(а.с.13), який був змінений в зв'язку з перебуванням позивача на лікарняному(а.с.37), остаточно був звільнений 01.02.2008 р. за п. 8 ст. 36 КЗпП України в зв”язку з п. 17-а вказаного контракту (встановлення факту перевезення безквиткових пасажирів. Відповідач не довів перевезення 29.12.2007 р. безквиткових пасажирів в вагоні № 8 (де провідником був позивач) потягу № 219 „Київ - Івано-Франківськ”, тому позивач був звільнений незаконно. Необхідно: поновити [PERSON]. на роботі - на посаді провідника пасажирських вагонів вагонної дільниці станції Київ-Пасажирський ДТГО „Південно-Західна залізниця” з 01.02.2008 р.; стягнути з відповідача: на користь [PERSON]. середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 7572,13 грн.(згідно ч. 2 ст. 235 КЗпП України в зв'язку з поновлення на роботі з часу звільнення по день винесення рішення судом про поновлення на роботі, тобто середньоденна зарплата - 67,01 грн. х 113 - кількість робочих днів з часу звільнення по день винесення рішення судом про поновлення на роботі), моральну шкоду в розмірі 1500 грн.(факт заподіяння якої доведено, яка заподіяна тими негативними наслідками морального характеру, на які посилається позивач, та в розмірі, ним вказаному) та 1000 грн. витрат на правову допомогу(а.с.30); в доход держави судовий збір в сумі 84,32 грн.(75,72 грн. за вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу + 8,50 грн. за вимогу про стягнення моральної шкоди; на користь державного бюджету м. Чернігова 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи; допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення [PERSON]. на роботі відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 367 ЦПК України та ч. 5 ст. 235 КЗпП України.

Outcome: approved