Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду 24 квітня 2008 року з позовом до відповідача про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що після смерті його бабусі - [PERSON], яка померла [INFO], залишилось спадкове майно, а саме: домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS]. За життя бабуся склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла позивачу. [PERSON]. своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак оформити його не зміг, оскільки право власності на домоволодіння не оформлено та не зареєстровано. При зверненні до нотаріальної контори позивач віддав оригінал заповіту нотаріусу, а копії собі не залишив. Спадкоємцями на вказане майно являються позивач та його батько, відповідач по справі, який від прийняття спадщини відмовився на користь позивача. В зв'язку з викладеним позивач звернувся до суду і просить визнати за ним право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS], після смерті його бабусі - [PERSON], яка померла [INFO], в порядку спадкування за заповітом. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач проти задоволення позовних вимог [PERSON]. не заперечував. Представники третіх осіб - Комунального підприємства “Архітектурне бюро м. Лозова” та Лозівського бюро технічної інвентаризації, в судовому засіданні проти задоволення позову [PERSON]. не заперечували. Представник третьої особи - Лозівської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явився, однак надав листа, в якому проти позовних вимог позивача також не заперечує, та прохає розглянути справу за його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, представників третіх осіб, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] померла бабуся позивача - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. За життя бабуся склала заповіт від 22 вересня 1992 року за реєстром № 92, згідно якого все своє майно заповіла позивачу, а саме: домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS]. [PERSON]. своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак оформити його не зміг, оскільки право власності на домоволодіння не оформлено та не зареєстровано, що підтверджується довідкою № 18 від 18 березня 2008 року, виданою Лозівським бюро технічної інвентаризації. При зверненні до нотаріальної контори позивач віддав оригінал заповіту нотаріусу, а копії собі не залишив. Згідно заяви від 23 червня 1998 року позивач спадщину прийняв згідно заповіту, складеному на його ім”я, посвідченого виконавчим комітетом Катеринівської сільської ради 22 вересня 1992 року за реєстром № 92. Спадкоємцями на вказане майно являються позивач та його батько, відповідач по справі, який від прийняття спадщини відмовився. Згідно висновку КП “Архітектурне бюро м. Лозова” від 10 квітня 2008 року про можливість подальшої експлуатації збудованого житлового будинку з господарчими спорудами та будівлями за вказаною адресою, місце їх розташування на земельній ділянці задовольняє будівельним вимогам і можливість для подальшої експлуатації вказаних будівель є. Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved