Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-16 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначають, що як медичні працівники мають право на пільги передбачені п. ї ст. 77 Закону України „Основи законодавства про охорону здоров'я”. Відповідач Чернігівська районна лікарня (далі Чернігівська ЦРЛ) як бюджетна установа зобов'язана розраховувати грошовий еквівалент розміру пільг працюючих медпрацівників-спеціалістів, подавати до 5 числа кожного місяця письмово ці відомості до УПСЗН та установ-постачальників (відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №426 від 31.01.2003р.). Проте відповідач виконував ці вимоги лише після скарг позивачів на ім'я головного лікаря. З січня місяця 2008р. відповідач взагалі припинив подавати вищевказані розрахунки посилаючись на Розділ ІІ п.45 Закон України „Про державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України”. Позивачі просять суд визнати неправомірними зменшення відповідачем розміру грошового еквіваленту права на пільги позивачів до рівня різниці між розміром доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу та рівнем середньомісячного розміру доходу позивачів у січні та лютому 2008р., а також відмову відповідача подати письмові розрахунки розміру права на пільгу позивачів. Просять зобов'язати відповідача подати до УПСЗН Чернігівської РДА, КУ „Чернігівська ЖЕД”, ВАТ „Запоріжжяобленерго” письмові розрахунки розміру грошового еквіваленту права позивачів на пільги передбачені п. ї ст. 77 Закону України „Основи законодавства про охорону здоров'я”. В судовому засіданні позивач,[PERSON]., який є й представником позивача [PERSON]., підтримав свої позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні, надавши пояснення щодо обставин своєї позовної заяви. Представник відповідача, [PERSON]заявлені позовні вимоги визнав в повному обсязі. Представники третіх осіб у судове засідання не з'явилися про день та час розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, причину неявки суду не повідомили. Вислухавши пояснення сторін по справі, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою Чернігівського районного суду Запорізької області від 26.10.2006 року, позивачі, [PERSON]та[PERSON], які є медичними працівниками Чернігівської центральної районної лікарні, взяті на паперовий облік „Персональна облікова картка” УПСЗН Чернігівської РДА, як особи, що мають право на пільги встановлені п. ї ст. 77 Закону України „Основи законодавства про охорону здоров'я” /а.с. 10-15/. Також, згідно рішення Чернігівського районного суду від 17.11.2006р. ( із змінами, внесеними рішенням апеляційного суду Запорізької області), зобов'язано ВАТ „Запоріжжяобленерго” в особі Чернігівського РЕМ провести перерахунок за спожиту [PERSON]. та [PERSON]електроенергію з урахуванням пільги, передбаченої п .ї ст. 77 Закону України „Основи законодавства України про охорону здоров'я”. /а.с.18-20/ Крім того, рішенням Чернігівського районного суду Запорізької області від 05.09.2007 року. КП „Чернігівська ЖЕД” відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за комунальні послуги із Залозного С.М. та [PERSON]., так як відповідно до п. ї ст. 77 Закону України „Основи законодавства про охорону здоров'я” зазначеним особам встановлена 100 % пільга./а.с.32/ Чернігівська центральна районна лікарня, як бюджетна установа, повинна розраховувати грошовий еквівалент розміру пільг працюючих медпрацівників-спеціалістів та подавати до п'ятого числа кожного місяця письмові відомості до УПСЗН Чернігівської РДА, інших установ, які надають послуги. Однак, порушуючи вимоги Постанови Кабінету Міністрів України № 426 від 31.03.2003 р, Чернігівська центральна районна лікарня в період до жовтня місяця 2007 року, не робила розрахунків грошового розміру еквіваленту права на пільги медпрацівників району, які встановлені Постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 01.08.1996 р. Після неодноразових скарг позивачів, адміністрацією Чернігівської центральної районної лікарні були зроблені та подані розрахунки про грошовий розмір пільги по квартплаті за 2006-2007 роки, а також -по електроенергії: на освітлення та електроопалення житла. /а.с. 21-26/. Проте, в січні-лютому 2008 року Чернігівська центральна районна лікарня припинила подавати розрахунки грошового еквіваленту розміру пільг на освітлення, опалення та квартплату постачальникам послуг та УПСЗН Чернігівської РДА., мотивуючи це тим, що п. 45 розділу II Закону України „Про державний бюджет України на 2008 рік” внесено зміни до деяких законодавчих актів, які передбачали надання пільги позивачам, а також про зміни до п. ї ст. 77 Закону України „Основи законодавства про охорону здоров'я”. /а.с.30/. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що зменшення відповідачем розміру грошового еквіваленту права на пільги позивачів до рівня різниці між розміром доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу та рівнем середньомісячного розміру доходу позивачів у січні та лютому 2008р., а також відмову відповідача подати письмові розрахунки розміру права на пільгу позивачів не може бути визнане правомірним. Зупинення Законом України „Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” дії інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів України, встановлення іншого (додаткового) регулювання відносин, ніж передбачено законами України” не відповідає Конституції України. Конституція України не надає закону про Держбюджет вищої юридичної сили стосовно інших законів. Визнання Законом України „Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дій, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина Конституційний суд України вважає скасуванням або обмеженням цих прав і свобод. Зазначене підтверджується рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року, відповідно до якого - положення ст. 67 розділу I , пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу II „Внесення змін до деяких законодавчих актів України” та пункту 3 розділу III „Прикінцевих положень Закону України „Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” визнані такими, що не відповідають Конституції України, тобто є неконституційними. Крім того, у вищевказаному рішенні зазначено, що воно має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України „Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України”.

Outcome: approved