Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-23 00:00:00

ЗАТ “Український мобільний зв'язок” звернулось до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача суми заборгованості по договору про надання послуг мобільного зв'язку. У судовому засіданні представник позивача, що діє за довіреністю, підтримала позовні вимоги і суду пояснила, що 29 вересня 2005 року між ЗАТ “Український мобільний зв'язок” і відповідачем був укладений договір про надання послуг мобільного зв'язку № 2485919/1.11300917 на 548 календарних днів. Згідно з договором ЗАТ “Український мобільний зв'язок” надало послуги стільникового радіотелефонного зв'язку, а відповідач зобов'язався сплачувати надані послуги згідно виставлених рахунків до 15 числа місяця, який наступає за рахунковим. Рахунки надсилались відповідачу щомісяця поштою. Згідно до п. 5.2 Договору, дії договору припиняються, якщо абонент має несплачені рахунки і не погасив існуючу заборгованість протягом місяця після направлення йому письмового попередження. Однак після направлення письмового попередження відповідач не погасив заборгованість у сумі 186,75 грн., в зв'язку із чим 28.05.2006 р. договір з відповідачем було розірвано в односторонньому порядку через несплату рахунків. Крім того, п. 1.2 додаткової угоди передбачена договірна санкція за дострокове припинення дії Договору з вини абоненту у разі несплати ним рахунків у розмірі 2,19 грн. за кожен день, який залишився до закінчення дії договору. Відповідно сума договірної санкції складає 2207,52 грн. Просить суд стягнути з відповідача суму по основному боргу у сумі 186,75 грн, договірні санкції за невиконання умов договору у розмірі 2207,52 грн., та 30 грн. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи і 51 грн. судового збору, сплачених при подачі позовної заяви при звернені до суду. Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, відповідно зі ст. 224 ЦПК України, вирішив можливим справу розглянути на підставі наявних в ній доказів у відсутність відповідача, який не з'явився, на чому наполягала представник позивача. Суд, заслухав пояснення представника позивача і дослідив матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 526 ЦК України , зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно договору № 2485919/1.11300917 від 29 вересня 2005 року, між ЗАТ “Український мобільний зв'язок” і [PERSON] було укладено договір про надання послуг мобільного зв'язку. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у договірних правовідносинах і відповідач відповідно до п. 2.4.2 зазначеного договору був зобов'язаний своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги. Відповідно до п. 5.2 даного договору, дія договору припиняється, якщо абонент має неоплачені рахунки і не погасив наявну заборгованість протягом місяця після відправлення йому письмового повідомлення. Згідно наданих позивачем розрахунків підтверджується факт наявності заборгованості по оплаті відповідачем наданих послуг мобільного зв'язку в сумі 186,75 грн., а тому зазначена сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь позивача /а.с. 5/. Пунктом 1.2 додаткової угоди укладеної між сторонами передбачено, що у випадку дострокового припинення основного договору у випадку невиконання абонентом прийнятих на себе зобов'язань несплати наданих послуг зв'язку, останній сплачує штраф у розмірі 2,19 грн. за кожен день, що залишився до закінчення терміну дії основного договору /а.с. 11/. Відповідно до наданого позивачем розрахунку загальна сума штрафу складає 2207,52 грн. /а.с. 6-8/, але суд розцінює пред'явлену позивачем суму штрафу нерозмірно завищеною в порівнянні із сумою збитків. У відповідності зі ст. 551 ч. 3 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, а тому суд, вважає можливим зменшити суму штрафу до 200 грн. Таким чином, аналізуючи надані по справі докази у їх сукупності, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму основного боргу у сумі 186,75 грн. та суму штрафу у сумі 200 грн., а всього 386,75 грн. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних із розглядом справи, до яких також належать витрати на інформаційно-технічне забезпечення. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1 % від суми позову, але не менше трьох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн., сплачених позивачем при зверненні до суду із позовом, а всього 81 грн.

Outcome: partial