overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

26.05.2008 року ВАТ «МЗВМ» звернулося з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у гуртожитку[ADDRESS] В обґрунтування вимог позивач вказує, що у березні 1989 року згідно з рішенням адміністрації та профспілкового комітету ВАТ «МЗВМ» відповідачу було виділено житлове приміщення у гуртожитку [NUMBER] ВАТ «МЗВМ», розташованому в [ADDRESS] На підставі наведеного рішення 31.03.1989 року відповідач був прописаний у вказаному гуртожитку, однак у надане йому житлове приміщення не вселився до теперішнього часу, жодних його речей у приміщенні не має, фактичне місце його мешкання невідоме, однак з реєстрації він не знятий. В судовому засіданні представник позивача Майська А.В. підтримала позов, просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у гуртожитку [NUMBER] по[ADDRESS] оскільки вважає, що останній не проживає у гуртожитку без поважних причин, в зв'язку з чим втратив право користування житловим приміщенням. Відповідач в судове засідання не з'явився, судову повістку йому вручити неможливо, в зв'язку з його не проживанням за вказаною адресою. Суд, вислухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач [PERSON] не проживає у спірному житловому приміщенні з дня прописки 31.03.1989 року, тобто понад 6 місяців, без поважних причин, в зв'язку з чим втратив право користування житловою площею. Судом встановлено, що згідно рішення адміністрації та профспілкового комітету ВАТ «МЗВМ» від 31.03.1989 року відповідач був прописаний у гуртожитку [NUMBER] ВАТ «МЗВМ», розташованому в [ADDRESS], де йому було виділено житлове приміщення. Згідно акту від 14.04.2008 р. відповідач не живе за вказаною адресою з 1989 року, жодних його речей у приміщенні немає. Свідки [PERSON], [PERSON] пояснили, що за час їхньої роботи відповідач не жив за місцем прописки, жодних його речей в наданому йому житловому приміщенні немає. Стаття 71 ЖК України передбачає, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача та винести по справі заочне рішення у відсутність відповідача. В зв'язку з задоволенням позову судовий збір в розмірі 08,50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 07,50 грн., що були сплачені позивачем при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

23.05.2008 р. позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини, де зазначила, що 18.07.1997 р. вони зареєстрували шлюб у міському відділі РАЦС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис [NUMBER] від шлюбу народилася дитина: донька [PERSON], [INFO] народження. Позивачка, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менш, чім 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, вказуючи на те, що вони з відповідачем однією сім'єю не проживають з січня 2007 р., 20.03.2007 р. шлюб з відповідачем був розірваний, згідно із свідоцтвом про розірвання шлюбу, актовий запис[NUMBER], від 20.03.2007 р., виданий Іллічівським відділом РАЦС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, що ставить її в скрутне матеріальне становище. У судовому засіданні позивачка позов підтримала у повному обсязі, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. Відповідач, в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та пояснив, що згоден сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі за наступними підставами. Згідно свідоцтва про народження, виданого Жовтневим відділом РАЦС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області від 13.10.2000 р., актовий запис [NUMBER], вказано, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] народження, на утримання якої позивачка хоче стягнути аліменти. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд с урахуванням здоров&cent;я та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору і витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ВАТ „Райффайзен банк Аваль” достроково заборгованість за кредитним договором № 014/15/1902 від 02.10.2007 року в сумі 8533,76 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору [PERSON] отримав споживчий кредит у розмірі 7544 грн. зі сплатою 29,5% річних строком до 02.10.2013 року. Відповідно до п. 1.3., п. 5.1. кредитного договору відповідач зобов'язався щомісячно до 15 числа кожного місяця повертати кредитні кошти рівними платежами із розрахунку 1/72 від суми кредиту та здійснити остаточне погашення не пізніше 02.10.2013 року. Однак відповідачем не виконуються вищезазначені умови кредитного договору У зв'язку з цим [PERSON] має заборгованість - 8533,76 грн. Відповідач позов визнає. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе поставити рішення при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено слідуючі обставини та правовідносини. Відповідно до укладеного договору [PERSON] отримав споживчий кредит у розмірі 7544 грн. зі сплатою 29,5% річних строком до 02.10.2013 року. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов'язався щомісячно до 15 числа кожного місяця повертати кредитні кошти рівними платежами із розрахунку 1/72 від суми кредиту та здійснити остаточне погашення не пізніше 02.10.2013 року. Однак відповідачем не виконуються вищезазначені умови кредитного договору У зв'язку з цим [PERSON] має заборгованість - 8533,76 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно довідки Каланчацького відділення ХОД ВАТ „Райффайзен Банк Аваль” [PERSON] станом на 15.04.2008 року має заборгованість - 8517,88 грн., яка складається з наступного: 7505 грн. - заборгованість за кредитом; 389,99 - заборгованість по простроченим відсоткам; 157,28 - заборгованість по відсоткам; 75,62 - пеня за несвоєчасність погашення кредиту; 389,99 - пеня за несвоєчасне погашення відсотків. Тому суд вважає за необхідне стягнути суму 8517,88 грн., згідно наданої позивачем довідки. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що рішенням Чернігівського міського суду від 06.03.2008 р. з нього стягнуті аліменти на користь [PERSON], [INFO] р. народження в розмірі 1/6 частини доходу щомісячно, починаючи з 15.01.2008 до 30.06.2010 р. Його щомісячна пенсія по інвалідності складає 1190,30 грн. З 28.06.1993 р. зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO] р. народження. У 2007 р. шлюб був розірваний. Згідно виконавчого листа №2-722 від 19.03.2007 р. щомісячно з його пенсії утримуються аліменти в розмірі &frac14; частини на користь відповідачки на утримання неповнолітньої дочки. Розмір аліментів, який утримується з пенсії на користь дітей, складає суму при утриманні якої від його пенсії залишається сума нижча за прожитковий мінімум, що ставить його в важке матеріальне становище, бо він є інвалідом 2 групи. Крім того, як інваліду 2 групи, йому потрібні значні грошові кошти на отримання медикаментів і проходження фіз. процедур, він сам потребує матеріальної допомоги. Вважає, що порушуються його конституційні права. Просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього згідно виконавчого листа №2-722 від 19.03.2007 р. у розмірі &frac14; частини на користь [PERSON], і стягувати з нього аліменти в розмірі 1/6 частини щомісячного доходу, але не менш за мінімальний розмір аліментів. В судовому засідання позивач підтримав свої позовні вимоги. Відповідачка у судове засідання не з»явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Ухвалою Первомайського міського суду 19.06.2008 р. була залучена в якості належного відповідача замість [PERSON] [PERSON] в зв»язку з реєстрацією шлюбу та зміною прізвища. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В суді встановлено: Згідно рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06.03.2008 р.(а.с.4) з [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON], [INFO] р. народження, на його утримання в розмірі 1/6 частини доходу щомісячно, починаючи з 15.01.2008 до 30.06.2010 р. Рішення Первомайського міського суду Луганської обл. від 27.11.2007 р. (а.с.10,11) з [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO] р. народження, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.11.2007 р. і до повноліття дитини. [PERSON] є інвалідом 2 групи, що підтверджується посвідченням [NUMBER] (а.с.7), і отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1190,30 грн. (а.с.6) [PERSON] працює на шахті «Тошківська» і має середній заробіток в розмірі 667 грн. (а.с.25) Інших доказів про матеріальне становище відповідачки суду невідомо, так як на неодноразові виклики до суду вона не з»являлася і ніяких документів та пояснень суду не надала. Враховуючи, що позивач в 2007 р. отримав травму хребта, в зв»язку в чим визнаний інвалідом 2 групи, йому необхідне постійне лікування, а також враховуючи, що він не має ніякого доходу крім пенсії, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі з 24.12.1999 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO].народження. Спільне життя з відповідачем не склалося. В сім'ї постійно виникають сварки, внаслідок чого вони втратили один до одного почуття любові та взаємоповаги. На примирення йти не бажає, просила суд розірвати шлюб з відповідачем. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги за підставами вказаними в позовній заяві, додатково пояснивши, що зберегти сім'ю вже не можливо, на примирення йти не бажає, спільно нажите майно, що підлягає розділу, мають намір розділити самостійно. Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між сторонами втрачені почуття любові та взаємоповаги, що привело до фактичного розпаду сім'ї. Майнового спору між сторонами не має. На думку суду подальше збереження сім'ї неможливе. Шлюб носить формальний характер і підлягає розірванню. Судові витрати покласти на відповідача. На підставі ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 28 квітня 2008 року вона уклала шлюб з [PERSON], який вони зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Якимівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 26. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO] року народження, яка проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні. На теперішній час позивачка не працює, так як знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до 3-х річного віку. Має допомогу від своєї матері. Відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, але про місце роботи, її адресу, відповідач їй не повідомляє. Дохід повністю витрачає на своє потреби. Матеріальну допомогу на утримання доньки [PERSON] їй не надає, хоча у відповідності до ст. 180 СК України зобов'язаний надавати. У зв'язку з цим позивачка пропонує стягувати з нього аліменти на її користь у твердій грошовій сумі 269,00 грн. на дитину, щомісяця, так як згідно зі ст. 58 Закону України « Про державний бюджет України на 2008 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років складає розмір 269 грн. на місяць. Аліментних зобов'язань у відповідача не має. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила суд стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 269 грн., щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття., окрім того, просить стягнути з відповідача на її користь витрати, пов'язані з правовою допомогою адвоката в розмірі 75,00 грн.. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що він на теперішній час працює, тому обов'язково буде сплачувати аліменти на утримання дитини. Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, суд вважає, що вимоги, вказані в заяві обґрунтовані, та такі, що підлягають задоволенню за обставинами, що підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у часті від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного, у відповідності до ст.ст. 180,181,182 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

Малинівське ВУ ЖКГ звернулося до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення заборгованості по оплаті за комунальні послуги посилаючись на те, що відповідач постійно проживає в квартирі [ADDRESS], є абонентом Малинівського ВУ ЖКГ, з оформленим особистим рахунком та абонентською книжкою. Позивачем здійснюється надання комунальних послуг за затвердженими у встановленому порядку тарифами, але відповідач тривалий час не здійснює ніяких виплат, внаслідок чого за період з 01.03.2005 року по 29.02.2008 рік утворилась заборгованість за квартплату в сумі 1380,45 грн. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю Чемшит С.І. уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача заборгованість в сумі 1019,68 грн. Відповідач позовні вимоги визнала та з ними погодилася. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє повне підтвердження в процесі розгляду справи. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід позивача підлягають стягненню судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 30 грн. та держмита в дохід держави у сумі 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

[PERSON]. звернулась до суду з позовом до Чугуївської міської ради Харківської області про визнання права власності на самочинно збудовані будівлі. Заявник в заяві вказала, що є власницею житлового будинку по [ADDRESS]на підставі договору купівлі продажу від 06.02.2002 року. Після купівлі будинку у 2002 році [PERSON]. самочинно, тобто без належного дозволу, звела надвірні будівлі, а саме: сарай «В» розміром 3,40 м. * 6,20 м., частину сараю «Б» розміром 4,40 м.* 1,77 м., сарай «Б1» розміром 2,20 м. * 7,95 м., які на даний час виникла необхідність узаконити. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і просила суд їх задовольнити. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] . проти позову не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього засідання. Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд рахує, що позов підлягає задоволенню повністю, як такий, що знайшов своє повне підтвердження в ході судового розгляду з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] належить будинок [ADDRESS]на підставі договору купівлі продажу посвідченого Чугуївською держнотконторою 06 лютого 2002 року, реєстровий № 321 (а. с. 7). При обстеженні будинку техніком Чугуївського МБТІ 09.02.2008 року, було встановлено самовільне будівництво власником приміщень: сараю «В» розміром 3,40 м. * 6,20 м., частини сараю «Б» розміром 4,40 м.* 1,77 м., сараю «Б1» розміром 2,20 м. * 7,95 м.( а. с. 12 ). Відповідно до наданого суду висновку про стан забудови на земельній ділянці КП Чугуївської міської ради «Архітектурне бюро м. Чугуєва» від 04.03.2008 року, на земельній ділянці самочинно без належного дозволу у 1950, 2002 роках було виконане самовільне будівництво сараю «В» розміром 3,40 м. * 6,20 м., частини сараю «Б» розміром 4,40 м.* 1,77 м., сараю «Б1» розміром 2,20 м. * 7,95 м. по [ADDRESS], яке не порушує права та інтереси власників сусідніх ділянок та відповідає вимогам ДБН 360-92** (а. с. 14 ). Таким чином, суд приходить до висновку, що є підстави для визнання за позивачем права власності на самочинно збудовані будівлі і визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

Позивач 07 квітня 2008 року звернувся до суду з позовом, в якому просить задовольнити позовні вимоги щодо стягнення суми заборгованості за спожитий природний газ, посилаючись на такі докази: відповідач користувався послугами Зміївської філії ВАТ “Харківгаз”, проте систематично не оплачував рахунок за спожитий природний газ. Станом на 18 березня 2008 року в неї склалася заборгованість на суму 133 грн. 16 коп., що сприяє збільшенню дебіторської заборгованості Зміївської філії ВАТ “Харківгаз”. Крім зазначеної суми, позивач також просить стягнути на його користь 30 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи та держави держмито в сумі 51 грн. Представник позивача, за довіреністю Безцінний Р.А., у судовому засіданні наполягав на задоволенні позовної заяви. Відповідач у судове засідання не прибув, хоча судом було вжито всіх заходів щодо його виклику, заперечень проти позову судові не надав, тому, зі згоди представника позивача, суд розглядає справу заочно, на підставі наявних доказів, що не суперечить положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини справи і відповідні ним правовідносини: так, відповідач [PERSON]є абонентом та користувачем послуг Зміївської філії ВАТ “Харківгаз”, що вбачається з договору від 20.03.2006 року (а.с.6), проте систематично не оплачує рахунок за спожитий природний газ. Станом на 18 березня 2008 року за ним склалася заборгованість на суму 133 грн. 16 коп. (відомість абонента а.с. 5 та довідка а.с.4), яку по теперішній час не погасив, що ставить ВАТ “Харківгаз” у важке матеріальне становище і не дає можливості надавати послуги населенню по якісному і своєчасному забезпеченню газом, вчасно сплачувати податки в державний бюджет, чим порушуються інтереси держави. Вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки ґрунтуються на договорі та законодавстві України. Відповідач також відповідно до положень ЦПК України має сплатити на користь позивача державне мито у сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду даної цивільної справи у сумі 30 грн., які той поніс при зверненні до суду з позовом. Тому, на підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

Позивач 07 квітня 2008 року звернувся до суду з позовом, в якому просить задовольнити позовні вимоги щодо стягнення суми заборгованості за спожитий природний газ, посилаючись на такі докази: відповідачка користувалася послугами Зміївської філії ВАТ “Харківгаз”, проте систематично не оплачувала рахунок за спожитий природний газ. Станом на 18 березня 2008 року в неї склалася заборгованість на суму 223 грн. 95 коп., що сприяє збільшенню дебіторської заборгованості Зміївської філії ВАТ “Харківгаз”. Крім зазначеної суми, позивач також просить стягнути на його користь 30 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи та держави держмито в сумі 51 грн. Представник позивача, за довіреністю Безцінний Р.А., у судовому засіданні наполягав на задоволенні позовної заяви. Відповідачка у судове засідання не прибула, хоча судом було вжито всіх заходів щодо її виклику, заперечень проти позову судові не надала, тому, зі згоди представника позивача, суд розглядає справу заочно, на підставі наявних доказів, що не суперечить положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини справи і відповідні ним правовідносини: так, відповідачка [PERSON]є абонентом та користувачем послуг Зміївської філії ВАТ “Харківгаз”, що вбачається з договору від 03.09.2004 року (а.с.6), проте систематично не оплачує рахунок за спожитий природний газ. Станом на 18 березня 2008 року за нею склалася заборгованість на суму 223 грн. 95 коп. (відомість абонента а.с. 5 та довідка а.с.4), яку по теперішній час не погасила, що ставить ВАТ “Харківгаз” у важке матеріальне становище і не дає можливості надавати послуги населенню по якісному і своєчасному забезпеченню газом, вчасно сплачувати податки в державний бюджет, чим порушуються інтереси держави. Вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки ґрунтуються на договорі та законодавстві України. Відповідачка також відповідно до положень ЦПК України має сплатити на користь позивача державне мито у сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду даної цивільної справи у сумі 30 грн., які той поніс при зверненні до суду з позовом. Тому, на підставі зазначеного та

Outcome: approved