Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

У липні 2006 року ТОВ “Виробничо-торгова фірма “Грань-трейд” звернулося до суду з позовом до відповідачів, членів трудового колективу магазину «Продукти», про стягнення з останніх збитків від нестачі товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 33 712,07 грн. (з врахуванням торговельної націнки), яка була виявлена в результаті інвентаризації у магазині «Продукти», що проводилась за період з 01.07.2004 року по 30.11.2004 року, визначивши суму відшкодування, що підлягає стягненню з кожного з відповідачів, з якими укладено договір про колективну матеріальну відповідальність, відповідно до Порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей, затвердженого Постановою КМ України від 22.01.1996 року № 116, а з відповідачів, з якими не укладено договору про колективну матеріальну відповідальність - в межах середньомісячної заробітної плати. У листопаді 2007 року, після проведення судової бухгалтерської експертизи, яка визначила суму нестачі в магазині «Продукти» за період з 01.07.2004 року по 01.12.2004 року за продажними (роздрібними) цінами в розмірі 33123,37 грн., позивач уточнив позовні вимоги та просив суд стягнути на користь ТОВ “ВТФ “Грань-трейд” в рахунок відшкодування матеріальної шкоди з [PERSON]. - 313, 33 грн., з [PERSON]. - 880,50 грн., з [PERSON]. - 1311,15 грн., з [PERSON]. - 244,72 грн., з [PERSON]. - 3038,86 грн., з [PERSON]. - 305,79 грн., з [PERSON]. - 11401,05 грн., з [PERSON]. - 534,73 грн., з [PERSON]. -7380,06 грн., з [PERSON]. - 2771,75 грн., з [PERSON]. - 6564,15 грн., з [PERSON]. - 229,89 грн., з [PERSON]. - 273,47 грн., з [PERSON]. - 328,24 грн., з [PERSON]. - 2408,11 грн., з [PERSON]. - 8411,12 грн., з [PERSON]. - 270,27 грн., з [PERSON]. - 278,31 грн., з [PERSON]. - 5400,90 грн., з [PERSON]. - 4276,46 грн., а також стягнути з відповідачів на користь ТОВ “ВТФ “Грань-трейд” понесені судові витрати. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 січня 2008 року позов задоволено; стягнуто на користь ТОВ “ВТФ “Грань-трейд” в рахунок відшкодування матеріальної шкоди з [PERSON]. - 313, 33 грн., з [PERSON]. - 880,50 грн., з [PERSON]. - 1311,15 грн., з [PERSON]. - 244,72 грн., з [PERSON]. - 3038,86 грн., з [PERSON]. - 305,79 грн., з [PERSON]. - 11401,05 грн., з [PERSON]. - 534,73 грн., з [PERSON]. -7380,06 грн., з [PERSON]. - 2771,75 грн., з [PERSON]. - 6564,15 грн., з [PERSON]. - 229,89 грн., з [PERSON]. - 273,47 грн., з [PERSON]. - 328,24 грн., з [PERSON]. - 2408,11 грн., з [PERSON]. - 8411,12 грн., з [PERSON]. - 270,27 грн., з [PERSON]. - 278,31 грн., з [PERSON]. - 5400,90 грн., з [PERSON]. - 4276,46 грн.; стягнуто з [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. на користь ТОВ “ВТФ “Грань-трейд” судові витрати в сумі 609 грн. 39 коп. по 32 грн. 07 коп. з кожного. В апеляційній скарзі [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. просять скасувати рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 січня 2008 року в частині стягнення з [PERSON]. 6564 грн. 15 коп., з [PERSON]. 328 грн. 24 коп., з [PERSON]. 8411 грн. 12 коп., з [PERSON]. 4276 грн. 46 коп. та 32 грн. 07 коп. судових витрат з кожної та ухвалити нове рішення в оскаржуваній його частині, яким відмовити в задоволенні позовних вимог до них, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, таким, що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також таким, що не відповідає фактичним обставинам справи та зібраним по справі доказам. Апелянти зазначають, що твердження суду про те, що між ними та позивачем в період з 01.07.2004 року по 30.11.2004 року було укладено договір про колективну матеріальну відповідальність є помилковим, оскільки в цей період вказаний договір між ними та завідуючою [PERSON]. не укладався та в матеріалах справи такий відсутній. Суд безпідставно взяв до уваги договір про колективну матеріальну відповідальність, укладений з іншим керівником - завідуючою [PERSON]., який не має жодного відношення до предмета спору та не взяв до уваги п. 6 вказаного договору, згідно якого в разі зміни керівника колективу договір повинен бути переоформлений, що не було зроблено в спірний період. Крім того, на думку апелянтів, позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки акт інвентаризації датовано 1 грудня 2004 року, а позов подано лише 31 липня 2006 року, тобто по проходженню 1,5 року. Апелянти наголошують, що період виникнення нестачі, а саме з 01.07.2004 року по 30.11.2004 року, експертом не досліджувався і не встановлювався, а досліджувалась лише сама сума нестачі. При винесення оскаржуваного рішення суд навіть не враховував знаходження у апелянтів на утриманні неповнолітніх дітей. В апеляційних скаргах [PERSON]. та [PERSON]. просять рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова скасувати і винести нове рішення, яким позивачу у позові до [PERSON]. та [PERSON]. відмовити, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Доводи цих апеляційних скарг зводяться до того, що районний суд помилково прийняв наказ від 26.11.2004 року про проведення інвентаризації і звірювальну відомість від 01.12.2004 року, складену за результатами інвентаризації, як належні і допустимі докази нестачі, так як вони складені особами без необхідної цивільної правоздатності; дані звірювальної відомості наведені у неналежній формі, а саме з урахуванням податку на додану вартість, що не відповідає загальноприйнятій формі даних бухгалтерського звіту. Апелянти наголошують, що суд помилково дійшов висновку, що позивач не пропустив строку позовної давності. В засіданні апеляційного суду [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. та їх представник [PERSON]., а також представник апелянтів [PERSON]., [PERSON]. - [PERSON]., просили апеляційні скарги задовольнити, скасувати рішення районного суду, представники позивача - [PERSON]., [PERSON]. та відповідач [PERSON]. погодились з рішенням суду першої інстанції та просили відмовити в задоволенні апеляційних скарг. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали даної справи та цивільної справи № 2-212/2006 Новозаводського районного суду м. Чернігова, обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд знаходить, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а рішення суду - скасуванню, з ухваленням нового рішення. Задовольняючи позов ТОВ «Виробничо-торгова фірма «Грань-трейд», суд першої інстанції виходив з того, що за результатами інвентаризації станом на 01 грудня 2004 року в магазині «Продукти» ТОВ «ВТФ «Грань-трейд» встановлена нестача товарно-матеріальних цінностей, згідно висновку судово-бухгалтерської експертизи нестача за період з 01.07.2004 року по 01.12.2004 року становить 33123,37 грн. та на підставі ст.ст. 130, 132, 134, 135-1, 135-2 КЗпП України дійшов висновку про виникнення даної нестачі з вини працівників магазину і необхідності її стягнення з відповідачів згідно наданого позивачем розрахунку. При цьому, районний суд дійшов висновку, що позивачем не пропущено строку звернення до суду, встановленого ст. 233 КЗпП України, оскільки після залишення 24 липня 2006 року аналогічної позовної заяви без розгляду на підставі п. 5 ст. 207 ЦПК України, 31 липня 2006 року, тобто до набрання чинності ухвалою суду, позивач повторно звернувся до суду з позовом до відповідачів. Однак, погодитись з таким висновком районного суду не можна через неправильне застосування судом норм матеріального права. Апеляційний суд вважає, що вказані порушення призвели до неправильного вирішення справи, тому суд апеляційної інстанції на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України скасовує рішення суду першої інстанції, ухвалює нове рішення із наступних підстав. По справі встановлено, 30 листопада 2005 року товариство з обмеженою відповідальністю “Виробничо-торгова фірма “Грань-трейд” звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної працівниками при виконанні трудових обов'язків, а саме нестачею матеріальних цінностей, яка виникла за період з 01.07.2004 року по 30.11.2004 року та встановлена за результатами інвентаризації (акт від 01.12.2004 року). 19 липня 2006 року директором ТОВ «ВТФ «Грань-трейд» [PERSON]. була подана до суду заява про залишення вищезазначеного позову без розгляду. 24 липня 2006 року Новозаводським районним судом м. Чернігова було винесено ухвалу про залишення справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Виробничо-торгова фірма “Грань-трейд” до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної нестачею в сумі 33712,07 грн. без розгляду. 31 липня 2006 року ТОВ «Виробничо-торгова фірма «Грань-трейд» звернулося до суду з новою тотожною позовною заявою до тих же відповідачів, про стягнення з них нестачі, що виникла станом на 01 грудня 2004 року. В жовтні 2006 року позивачем була подана заява про зміну позовних вимог, в якій в якості відповідача була додатково зазначена [PERSON]. Відповідно до ст. 233 КЗпП для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. Факт нестачі в магазині «Продукти» позивачем установлено 01 грудня 2004 року, як вбачається зі звірювальної відомості ( т. 1 а.с. 14). З позовом до суду ТОВ «Виробничо-торгова фірма «Грань-трейд» звернулося 31 липня 2006 року, при цьому позовні вимоги до відповідача [PERSON]. заявлені лише в жовтні 2006 року. Апеляційний суд вважає хибним висновок районного суду про дотримання позивачем строку звернення до суду, оскільки залишення позовної заяви без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності, а будь-яких поважних причин пропуску строку позовної давності представниками позивача в судовому засіданні наведено не було. Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог за пропуском строку позовної давності.

Outcome: dismissed