Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

позивачка просить суд визнати житловими (квартирою) належні їй на праві приватної власності апартаменти за адресою: [ADDRESS] , що складається з приміщень: 38-4 площею 59,8 кв.м.; 38-5 площею 16,9 кв.м.; 38-6 площею 3,0 кв.м.; 38-7 площею 5,6 кв.м.; 38-8 площею 13,4 кв.м.; 38-9 площею 23,6 кв.м., та зареєструвати в комунальному підприємстві «Ялтинське бюро технічної інвентаризації» вказані приміщення в якості житлових приміщень (квартири). Одночасно вона просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати в сумі 1 538 гривень 50 копійок, що складаються з судового збору - 8 гривень 50 копійок, інформаційно - технічного забезпечення розгляду справи в суді - 30 гривень; витрат на юридичну допомогу - 1 500 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач пропонував та продав [PERSON] вказані приміщення , як окрему квартиру, які вона потім придбала у [PERSON], за договором купівлі - продажу. При огляді приміщень с початку [PERSON], а потім і вона бачила, що це саме окрема ізольована квартира. Призначення приміщень в придбаних нею апартаментах свідчать про належність їх до житлової квартири. З технічної точки зору приміщення відповідає всім вимогам житлового фонду. Однак в самому договорі купівлі - продажу від 13 червня 2006 року відповідно до якого [PERSON]., придбав у відповідача приміщення вказано, що він купив 199\10 000 частину фітнес - центру літер «А» які є нежитловими приміщеннями - апартаментами № 38 загальною площею 122,3 кв.м., з прилеглою часткою відкритої тераси літер «а20» . У договорі купівлі - продажу від 20 липня 2007 року відповідно до якого позивачка придбала у [PERSON], приміщення також вказано, що вона купила нежитлові приміщення - апартаменти № 38 загальною площею 122,3 кв.м., з прилеглою часткою відкритої тераси літер «а20». Після отримання нею в 2007 році свідоцтва про право власності на придбані приміщення - апартаменти виявилось, що її права як покупця були суттєво порушені . Вона та члени її сім'ї не можуть зареєструватись за адресою придбаних апартаментів. Вона не може самостійно укласти договори з підприємствами на водопостачання , енерго та теплозабезпечення, послуги зв'язку та інше. До того ж оплата за надання цих послуг для житла набагато нижча ніж для нежитлових приміщень - апартаментів, що впливає на її сімейний бюджет. Вказане нерухоме майно вона не може використовувати як заставу для укладення кредитного договору. Переведення апартаментів в житло не порушує нічиїх інтересів , а лише відновлює її права. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі та підтвердив, що придбані у власність апартаменти № 38 повністю відповідають вимогам житлового фонду і є фактично окремою - ізольованою квартирою. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини (Рим 04 листопада 1950 року) ратифікованої Верховною радою України 17 липня 1997 року, кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов'язків або встановлення обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення , висунутого проти нього , має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Складовою частиною справедливого судочинства є доступ до процедури з усіма атрибутами контролю, тобто право на судовий контроль. Конвенція про захист прав і основних свобод являється складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно ст. 55 Конституції України права та свободи громадян захищаються судом. Це означає, що суд не може відмовити у правосудді , якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають , що їхні права і свободи порушені або порушаються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Ці положення Конвенції та Конституції України відтворені в ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України про захист судом прав, свобод і інтересів фізичних та юридичних осіб у спосіб , визначений законодавством України. Судом встановлено, що [PERSON] по договору купівлі - продажу від 13 червня 2006 року придбав у спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Центрінвест» - відповідача по справі, 199 \10 000 частину будівлі, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Будівля зареєстрована в бюро технічної інвентаризації м. Ялти як «фітнес - центр». Придбані у відповідача у власність [PERSON] приміщення в договорі купівлі - продажу вказані як апартаменти № 38 загальною площею 122,3 кв.м., та складаються з приміщень: 38-4 площею 59,8 кв.м.; 38-5 площею 16,9 кв.м.; 38-6 площею 3,0 кв.м.; 38-7 площею 5,6 кв.м.; 38-8 площею 13,4 кв.м.; 38-9 площею 23,6 кв.м., які він за договором купівлі - продажу від 20 липня 2007 року продав позивачці по справі - [PERSON] Вказані апартаменти розташовані в багатоповерховому будинку. Окрім позивачки власниками аналогічних нежилих приміщень - апартаментів є багато інших фізичних осіб. Сам фітнес - центр є власністю відповідача. Будівля розташована на земельній ділянці , яка знаходиться в оренді відповідача строком на 50 років по договору оренди з Ялтинською міською радою від 22 лютого 2002 року. Право власності позивачці на придбане нею приміщення - апартаменти ніхто не оспорював. Згідно реклами, розповсюдженої відповідачем через своє рекламне агентство «Нерухомість в Криму» , [PERSON]., як і іншим власникам, пропонувалось для придбання у власність елітне житло в конкретному будинку. Саме в якості житла відповідач запропонував [PERSON]., а він в свою чергу позивачці для придбання у власність апартаменти [ADDRESS] В акті державної приймальної комісії по прийому в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту від 17 листопада 2005 року, зареєстрованого в інспекції Державного архітектурного будівельного контролю м. Ялти 25 листопада 2005 року та затвердженого рішенням виконкому Ялтинської міської ради 24 листопада 2005 року за № 1708 вказано, що для прийняття в експлуатацію було пред'явлено саме житловий будинок. В цьому же акті в таблиці № 2 йдеться про типи квартир в будинку, про наявність комунікацій необхідних для експлуатації саме житлового будинку ( гаряче та холодне водозабезпечення, каналізація, теплозабезпечення, газо - та енергозабезпечення, зв'язок). З цим актом [PERSON], як покупця, ознайомили представники відповідача ще на стадії переговорів про придбання ним квартири - апартаментів. Він же в свою чергу ознайомив з ним позивачку по справі. Призначення придбаних позивачкою приміщень свідчить, що це не що інше, як звичайна квартира. До її складу входять зала , спальня , туалет, ванна, коридор, балкон, тобто приміщення які, характеризують їх належність саме до житлового приміщення - квартири. Приміщення повністю ізольовано від інших апартаментів, має свій окремий індивідуальний вхід. З технічної точки зору воно відповідає всім встановленим вимогам житлового фонду. За висновком спеціалістів відділу судової експертизи підприємства «Далекс - Експерт» апартаменти № 38 , розташовані в будівлі фітнес - центру в [ADDRESS] відповідають вимогам діючих будівельно - технічних норм , що пред'являються до житлових будинків. Використані при будівництві конструктивні елементи та будівельні матеріали відповідають вимогам , що пред'являються до будівельних конструкцій житлових будинків. Об'ємно - плановане рішення апартаментів № 38 по складу приміщень їх розміру відповідає вимогам, що пред'являються до жилих приміщень , викладених в п.п. 2.7, 2.9, 2.22; 2.24; 2.25; 2.27 ДБН В.2.2 - 15-2005 «Житлові будинки. Основні положення». Апартаменти № 38 складаються з наступних приміщень: 38-4 площею 59,8 кв.м. - жила кімната ; 38-5 площею 16,9 кв.м. - коридор; 38-6 площею 3,0 кв.м. - складова ; 38-7 площею 5,6 кв.м. - коридор; 38-8 площею 13,4 кв.м. - санвузол; 38-9 площею 23,6 кв.м. - жила кімната; Відповідно до висновку Ялтинського бюро технічної інвентаризації про видачу свідоцтва власності та рішення виконавчого комітету Ялтинської міської ради [PERSON]., як і іншим набувачам права власності в будинку [ADDRESS] видані свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення апартаменти. В 2007 році йому було видано свідоцтво про право власності на придбані ним приміщення як на апартаменти. Якими він потім розпорядився на свій розсуд, та продав їх позивачці відповідно до договору купівлі - продажу від 20 липня 2007 року. Згідно ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Це положення Конституції України закріплено і в ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України. Відповідно до цієї норми зміст права власності складається з трьох правомочностей власника: 1) права володіння; 2) права користування; 3) права розпорядження; Право розпорядження полягає в юридичній можливості власника визначати фактичну і юридичну долю речі. Власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 Цивільного кодексу України), в тому числі і шляхом звернення з відповідним позовом про захист права власності. Судом встановлено, що продажем позивачці апартаментів як нежилих приміщень були порушені суттєво її права як власника. У відповідності до ст. 4 Житлового кодексу України житловий фонд включає: житлові будинки (частини будинків), квартири , які належать громадянам на праві приватної власності (приватний житловий фонд). В діючому законодавстві України відсутнє таке поняття як апартаменти. Позивачка та члені її сім'ї не можуть бути зареєстровані за адресою придбаних приміщень - апартаментів . Вона не може самостійно укласти договори з підприємствами про надання побутових послуг (водопостачання, та водовідведення , енерго - та теплозабезпечення, послуги зв'язку та інше. Тарифи оплати цих послуг для житлових приміщень набагато нижчі ніж тарифи на ці послуги для нежитлових приміщень. Позивачка не може в повному обсязі розпоряджатись своєю власністю , в тому числі оформити кредитні договори, використовувати свою власність як заставу. Переведення нежитлових приміщень - апартаментів в житлові приміщення - квартиру не порушує прав і інтересів відповідача та інших співвласників будівлі. При цьому не змінюється і призначення землі, переданій в оренду відповідачу , оскільки відповідач залишається власником фітнес - центру , для функціонування якого йому була передана в оренду земельна ділянка. Підлягає задоволенню і вимога позивачці про стягнення на її користь з відповідача судових витрат у сумі 1538 гривень 50 копійок, які складаються : з судового збору у сумі - 8 гривень 50 копійок, витрат на інфомаційно - технічне забезпечення розгляду справи - 30 гривень, витрат на юридичну допомогу - 1 500 гривень. Ці вимоги позивачкою підтверджені відповідними платіжними документами та визнані відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved