Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-25 00:00:00

22 січня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до Орендного підприємства «Управління механізації спеціалізованих пересувних робіт про зобов'язання надати довідку, мотивуючи свої вимоги тим, що 24.01.1976 року позивача було прийнято на роботу до Управління механізації СПМР об'єднання «Чернігівоблагострой» (з 28.05.1991 року «Орендне підприємство УМ СПМР») на посаду монтажника збірних залізобетонних конструкцій. 19 червня 1997 року [PERSON]. звільнився з підприємства за власним бажанням. Посада, на якій працював позивач занесена до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників Постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р., що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. б ст. 13 та ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення». В 2007 році позивач звернувся до Управління пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Чернігова з проханням призначити пенсію за віком з урахуванням права на пенсію на пільгових умовах, але йому було відмовлено посилаючись на те, що необхідно надати уточнюючу довідку з підприємства, яка підтвердила б стаж роботи на посаді, що значиться в Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників Постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. Позивач неодноразово звертався до «Орендного підприємства УМ СПМР» однак кожного разу йому відмовляли, або надавали довідку не тієї форми, або заповнювали її не так, як вимагає чинне законодавство. Звертаючись до суду позивач просить зобов'язати Орендне підприємство «Управління механізації спеціалізованих пересувних робіт надати [PERSON]довідку за формою, затвердженою Постановою КМ України від 05.07.2006 р. № 920, і зробити запис в графі довідки «підстава» - Постанова КМ України № 162 від 11 березня1994 року та сягнути відповідача на його користь моральну шкоду та судові витрати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив зобов'язати Орендне підприємство «Управління механізації спеціалізованих пересувних робіт надати [PERSON]довідку за формою, затвердженою Постановою КМ України від 05.07.2006 р. № 920, і зробити запис в графі довідки «підстава» - Постанова КМ України № 162 від 11 березня1994 року та сягнути відповідача на його користь моральну шкоду та судових витрат. Пояснив, що звертався на підприємство за видаче є довідки про підтвердження трудового стажу спочатку усно, а потім з письмовою заявою, Постанову КМ України як підставу видачі довідки в своїй заяві не вказував. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила, що відповідач відмовився надати довідку встановленого зразка, потім надав довідку в якій була зазначена інша Постанова КМ України, а в останній наданій відповідачем довідці закреслено текст «повний робочий день». Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали. Представник відповідача Є.О. Ребенко пояснив, що на кожну заяву позивача йому видавались довідки, з вимогою про видачу довідки саме з такою підставою позивач звернувся до відповідача вперше безпосередньо в судовому засіданні 09 квітня 2008 року. Оскільки відмови у видачі довідки з такою підставою позивач не отримував, то моральна шкода діями відповідача йому завдана не могла бути. На підприємстві відсутній юрист, тому керівник не міг надати відповідну довідку і на підприємстві нема документів, що позивач працював повний робочий день. Представник відповідача В.С. Таравський пояснив, що згоден видати довідку позивачу без зазначення того, що він працював повний робочий день. Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, пояснила, що в підставі видачі довідки повинна бути зазначена Постанова КМ України, яка була чинна на момент звільнення працівника; видача довідки за певною формою передбачена законодавством. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 24 січня 1976 року позивача було прийнято на роботу до Управління механізації СПМР об'єднання «Чернігівоблагострой» ( з 28.05.1991 року «Орендне підприємство УМ СПМР») на посаду монтажника збірних залізобетонних конструкцій. 19 червня 1997 року [PERSON]. звільнився з підприємства за власним бажанням. Посада, на якій працював позивач занесена до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників Постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р., що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. б ст. 13 та ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення». В 2007 році позивач звернувся до Управління пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Чернігова з проханням призначити пенсію за віком з урахуванням права на пенсію на пільгових умовах, але йому було відмовлено посилаючись на те, що необхідно надати уточнюючу довідку з підприємства, яка підтвердила б стаж роботи на посаді, що значиться в Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників Постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. Позивач неодноразово звертався до «Орендного підприємства УМ СПМР» однак кожного разу йому відмовляли, або надавали довідку не тієї форми, або заповнювали її не так, як вимагає чинне законодавство, Постановою КМ України від 5 липня 2006 р. N 920 «Про внесення змін до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» затверджена форма довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Ця форма не передбачає закреслення графи «повний робочий день». Враховуючи, що відповідачем така довідка позивачу видавалась, хоча із посиланням на іншу Постанову КМ України, суд вважає, що відповідач визнає право позивача на отримання відповідної довідки. Суд вважає, що визначити вірні підстави в видачі довідки є обов'язком роботодавця, а не працівника, а тому позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача надати [PERSON]довідку за формою, затвердженою Постановою КМ України від05.07.2006 р. № 920, і зробити запис в графі довідки «підстава» - Постанова КМ України № 162 від 11 березня1994 року підлягають задоволенню. Позовні вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 1699 грн. визначені позивачем довільно, без достатнього обґрунтування, тому суд з урахуванням того, що порушення прав позивача завдало шкоди його інтересам, змушувало його докладати додаткових зусиль для організації свого життя, вважає що такі вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 200 гривень. На думку суду такий розмір відшкодування буде адекватним нанесеній моральній шкоді. Також з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 8,50 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та судовий збір в сумі 7,50 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial