overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON]. в якій просить суд постановити рішення, яким надати додатковий строк для прийняття спадщини за законом, мотивуючи свій позов тим, що вона є спадкоємцем за законом після смерті своєї матері [PERSON] яка померла [INFO] та батька [PERSON], який помер[INFO]Вчасно подати заяву про прийняття спадщини не змогла, через те що їй на момент смерті батьків не було відомо про існування термінових вкладів о ощадній книжці. Оформити в законному порядку спадщину позивач не має можливості із-за пропущеного строку для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачем був пропущений строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому у відповідності до ст.1272 ЦК України, позивач має право на додатковий строк достатній для подання ними заяви про прийняття спадщини. Згідно свідоцтва про смерть виданого 07 вересня 1992 року [PERSON]померла [INFO] (а.с.5). Згідно свідоцтва про смерть, виданого 21 березня 1994 року [PERSON] помер [INFO].(а.с.5). Із копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] являється батьком та [PERSON]являється матір'ю [PERSON](а.с.6). Із копії свідоцтва про одруження вбачається, що [PERSON] змінила прізвище на [INFO].(а.с.6). Враховуючи викладене суд вважає за доцільне надати [PERSON]додатковий строк для подання заяви для прийняття спадщини - три місяці. На підставі ст., ст. 1261, 1272 ЦК України,ст.209,214-215 ЦПК України, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON]про збільшення розміру аліментів, посилаючись на те, що рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08 вересня 2004 року з відповідача по справі в її кристь на утримання дочки [PERSON], [INFO]стягнуто аліменти в розмірі 100 гривень щомісяця до повноліття дитини. Але, ст.. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів , визначений рішенням суду , може бути збільшено за рішенням суду за заявою одержувача у разі зміни матеріального стану сторін. На даний час , відносно 2004 року, змінився розмір мінімальної заробітної плати , яку отримував відповідач , а це свідчить про зміну його матеріального становища. На даний час відповідач займається підприємницькою діяльністю, а за таких умов заробіток відповідача істотно збільшився у порівнянні з 2004 роком. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мімінмальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дочка позивачки по справі - [PERSON], [INFO], на даний час її вік становить 7 років, що стверджується свідоцтвом про її народження, копія якого додана до позову. ._ Із Закону України „Державний бюджет України на 2008 рік від 28.12.2007 року вбачається, що, починаючи з 01.01.2008 року для дітей віком від 6 до 18 років розмір прожиткового мінімуму становить 663 грн. Тому , розмір аліментів, визначений чинним законодавством становить 30% від 663 грн.= 198,90 грн. Сторони в судове засідання не з»явилися, але надали суду заяви, де просять розглядати справу в їхній відсутності , позивачка на задоволенні позову наполягає, просить суд стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочи [PERSON] в розмірі 1/4 частини всих видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, а відповідач проти цього не заперечує, тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності сторін та винесння рішення суду , за наявними в матеріалах справи доказами. Отже, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що відповідач може надавати утримання своїй неповнолітній дочці в більшому розмірі , оскільки відповідно до ч.2 ст.182 СК України мімінмальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та він займається підприємницькою діяльністю, а за таких умов його заробіток істотно збільшився у порівнянні з 2004 роком.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

В березні 2008 р. позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на самовільно побудоване нерухоме майно, яке розташоване по [ADDRESS]. Позивач в попередньому судовому засіданні вимоги позову підтримала та просила задовольнити. Відповідач Миколаївська міська рада в судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи повідомлена своєчасно та належним про причини неявки суд не повідомила. Треті особи в судове засідання не з'явились, надали заяву в якій вимоги позову підтримали та просили слухати справу за відсутністю їх представників. За ухвалою суду справа слухалася за відсутністю позивача, відповідача та третіх осіб за правилами ст. 174 ЦПК України, оскільки в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову й матеріали справи судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу на праві власності належить земельна ділянка [ADDRESS]. Позивач для поліпшення своїх житлових умов самочинно побудував нерухоме майно, яке оформити в позасудовому порядку неможливо. Головне управління містобудування та архітектури 19.02.2008р. надало згоду щодо визнання за позивачем права власності на самочинно побудовані споруди й будівлі. На підставі ст. 376 ЦК України суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки в справі встановлений факт самовільно побудованого нерухомого майна без належного дозволу компетентних органів по [ADDRESS], виділенній у встановленому законом порядку. Самовільно побудовані вищевказані будови, не порушують права інших осіб, відповідають будівельним, санітарним, пожежним нормам і правилам. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

В лютому 2008 р. позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на самовільно побудоване нерухоме майно, яке розташоване по [ADDRESS]. Позивач в попереднє судове засідання не з'явився, надав заяву в якій вимоги позову підтримав та просив слухати справу за його відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним про причини неявки суд не повідомив. Треті особи в судове засідання не з'явились, надали заяви в якій вимоги позову підтримали та просили слухати справу за відсутністю їх представників. За ухвалою суду справа слухалася за відсутністю позивача, відповідача та третіх осіб за правилами ст. 174 ЦПК України, оскільки в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову й матеріали справи судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу на праві власності належить земельна ділянка [ADDRESS]. Позивач для поліпшення своїх житлових умов самочинно побудував нерухоме майно, яке оформити в позасудовому порядку неможливо. Головне управління містобудування та архітектури 19.02.2008р. надало згоду щодо визнання за позивачем права власності на самочинно побудовані споруди й будівлі. На підставі ст. 376 ЦК України суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки в справі встановлений факт самовільно побудованого нерухомого майна без належного дозволу компетентних органів по [ADDRESS], виділенній у встановленому законом порядку. Самовільно побудовані вищевказані будови, не порушують права інших осіб, відповідають будівельним, санітарним, пожежним нормам і правилам. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

25.01.2008року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені з 2004року, спільне життя не склалося через різні погляди на життя, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Відповідач фактично створила іншу сім”ю. Тому позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім'ї з відповідачем не можливо. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.09.2001року, спільних дітей від шлюбу не має. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та пояснив,що з відповідачем вони не підтримують сімейних стосунків,однією сім»єю не проживають з 2004року,причиною розпаду сім'ї вважає непорозуміння з відповідачем через різні погляди на життя, та її зневажливе відношення до позивача. Фактично однією сім”єю вони майже і не жили.У кожного з них було своє особисте життя. Все це призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Примирення вважає неможливим ,а збереження сім'ї таким, що протирічить інтересам сторін. Витрати по сплаті державного мита просив покласти на нього. Відповідач в судове засідання не з'явилася,так як утримується під вартою в СІЗО №20, позов не визнала так як між ними є спір з приводу розподілу майна. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON],[PERSON] пояснили, що подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалося через різні погляди на життя.Кожен жив своїм особистим життям,відповідач створила фактично іншу сім”ю. Виходячи з вищевказаного, суд дійшов висновку, сім”я фактично розпалася, і її збереження є таким, що протирічить інтересам сторін. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. При цьому суд також враховує, що рішення сторін прийнято з усвідомленням його наслідків. Суд вважає необхідним покласти витрати по сплаті державного мита на позивача, а відповідача від сплати такого звільнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій вказує, що за рішення Новомиколаївського районного суду від 26 червня 2004 року [PERSON] сплачував аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1\3 частини всіх видів доходів. На даний час сину виповнилось 18 років, але він продовжує навчання в загальноосвітньої школі і потребує матеріальної допомоги з боку батька. Просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1\3 частини всіх видів доходу до закінчення сином школи. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав, пояснив що згоден сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини заробітної плати до закінчення навчання в школі. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, суд вважає встановленим наступне. [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO]. Відповідно до ст. 199 СМ України якщо повнолітня дочка, син продовжує навчання і у зв*язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов*язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. [PERSON] досяг повноліття [INFO], але до цього часу навчається в загальноосвітньої школі № 1, строк закінчення навчання 20 червня 2008 року. Відповідач має постійне місце роботи, постійним заробіток. Його доходи дозволяють сплачувати аліменти в розмірі, якій вказала позивачка. Відповідач не має других осіб, яких згідно законодавства він зобов*язаний матеріально утримувати. Оцінивши досліджені в судовому засіданні обставини, суд находить позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій вказує, що в 1962 році вона уклала шлюб з [PERSON]. Проживали в будинку, який належав батькам чоловіка, а потім на місці старої хати побудували нову. В 1990 році був зроблений технічний паспорт на будинок, де власником був записаний [PERSON]..[INFO] її чоловік помер. Після його смерті вияснилось, що спадщину на будинок вона не може оформити, так як не має документів на право власності на будинок ні в сільської ради, ні в БТІ. Просить суд визнати за нею право власності на жителів будинок [ADDRESS], так як чоловік помер, але цей будинок вона будувала разом з чоловіком, тому це їх власність, хоча документів на будинок немає. Представник відповідача сільській голова Сторчівської сільської ради Горб Г.І. позов визнав і пояснив суду, що будинок [ADDRESS] дійсно належить сім'ї [PERSON]. Позивачка з померлим чоловіком [PERSON]. побудували цей будинок на місце старої хати батьків померлого. Технічну документацію на будинки зробили на всі будинки в сілі, але свідоцтва про право власності не всі мешканці сільської ради оформили. Вважає, що оскільки [PERSON]. помер, то право власності на будинок необхідно оформити на [PERSON] Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, суд, вважає встановленим наступне. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Позивачка і [PERSON]. уклали шлюб 9 лютого 1962 року. За час шлюбу з 1962 року по 1978 рік ними [ADDRESS] був побудований житловий будинок та господарські будівлі., що підтверджується технічним паспорт на житловий будинок [ADDRESS], якій був зроблений БТІ 16.02.1990 р. Власником будинку в технічному паспорті вказаний [PERSON]., але свідоцтва про право власності на вказаний будинок [PERSON]. своєчасно не оформив, по даним Новомиколаївського БТІ за [PERSON]. будь якої нерухомості не значиться. [INFO] [PERSON]. помер. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент смерті. Тому визнати право власності на житловий будинок за померлим не можливо. Земельна ділянка [ADDRESS] на даний час зареєстрована за [PERSON] Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Беручи до уваги, що чоловік позивачки помер і визнати за ним право власності на житловий будинок не можливо, суд вважає за необхідне визнати право власності на житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON] Оцінивши досліджені в судовому засіданні обставини, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON], який помер 20.02.2007р. Їм на праві спільної сумісної власності належить[ADDRESS]. Також під час шлюбу ними була придбана [ADDRESS]Позивач постійно мешкала з чоловіком та після його смерті. Вважає, що прийняла спадщину фактично шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Просить визнати за нею право власності на зазначені квартири, а також автомобільний причіп, вклади у відділеннях Ощадбанку, вклад в АБ „Муніципальний”, іменні акції ВАТ „ЗАЗ” в кількості 6763 штук на суму 1690,75 грн. Інший спадкоємець за законом - син [PERSON] відмовився від спадщини на її користь. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Просить суд задовольнити позов. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги, суду пояснив, що він не претендує на частину спадщини після смерті батька, відмовляється від неї на користь матері. Представник третьої особи ВАТ „ЗАЗ” в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин суд вважає можливим розгляд справи за відсутності представника третьої особи ВАТ „ЗАЗ”. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, третьої особи [PERSON], дослідивши інші докази, що є в справі, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюбу, останній був зареєстрований між [PERSON]. та [PERSON] 12.08.1958р. (а.с. 8). Від шлюбу мають синів [PERSON] та [PERSON] [PERSON]. на праві власності належить частина [ADDRESS], &frac12; частина[ADDRESS], рахунки у відділеннях ВАТ „Ощадбанку”, рахунок в ЗФ АБ „ТАС-Бізнесбанк”, іменні акції ВАТ „ЗАЗ” в кількості 6763 штук, автомобільний причіп, що підтверджується копією спадкової справи, копіями свідоцтва про право власності, копією звіту з експертної оцінки (а.с. 12-17, 21-23). 20.02.2007р. [PERSON]. помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6). Дані обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Оцінивши докази в їх сукупності та згідно з п.3 ст.1268 ЦПК України суд приходить до висновку, що [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом, постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та продовжуючи проживати після його смерті, фактично вступила в управління і володіння спадковим майном. Крім цього нею була в передбачений термін подана заява до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Інші спадкоємці відмовилися від спадщини. Таким чином, суд вважає, що оскільки позивачем були виконані всі умови по прийняттю спадщини після померлого [PERSON]., вона набула право власності на вище перелічене майно, а тому її позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

[INFO]померла [PERSON], яка постійно проживала і була зареєстрована в с. М. Бушинка, Немирівського району, Вінницької області. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований в [ADDRESS] [PERSON] є спадкоємицею за заповітом. Інших спадкоємців за законом або заповітом немає. В даний час у спадкоємиці виникла необхідність одержати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, але зробити це немає можливості, так як за життя спадкодавець не отримала свідоцтва на право власності на належне їй майно, а отже не було проведено первинної реестраціі права власності на вказане майно. Відповідно до п.2.1 Тимчасового положення « Про порядок реєстраціі прав власності на нерухоме майно» до Бюро технічної інвентаризаціі разом із заявою про реєстрацію прав власності подаються правовстановлюючі документи на майно.В разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому та наступному власнику повинно вирішуватись в судовому порядку. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов підтримала повністю, просить його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав письмову заяву, що не заперечує проти визнання права власності на житловий будинок. Дослідивши матеріали справи в межах наданих доказів, вислухавши пояснення представника позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: відповідно до заповіту [PERSON] є спадкоємицею майна після смерті [PERSON]. Інших спадкоємців немає. Відповідно довідки Муховецької сільської ради № 77 від 04.10.2007 року [PERSON] е спадкоємицею майна на житловий будинок з господарськими будівлями. Згідно довідки-характеристики Тульчинського міжрайонного бюро технічної інвентаризації №100 від 15.08.2007 року за [PERSON]право власності на житловий будинок з господарськими будівлями не зареєстровано. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

До суду звернулась позивачка [PERSON]. із позовною заявою у якій просить стягнути з відповідача [PERSON]. на її користь аліменти для утримання повнолітньої доньки [PERSON] [INFO], яка продовжує навчання у вищому учбовому закладі у розмірі 250 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем [PERSON]. має доньку [PERSON] [INFO]. Шлюб з відповідачем [PERSON]. був розірваний 1 квітня 1996 року. Після цього донька у весь час мешкає з нею. З відповідача були стягнуті аліменти на її утримання виплата яких припинилась з досягненням її повноліття. Зараз донька навчається у вищому учбовому закладі з 1 вересня 2007 року утримувати її не під силу. Позивачка [PERSON]. у судовому засіданні заявлений позов підтримала посилаючись на вищеозначені обставини, та пояснила що крім старшої доньки в неї є ще і менша на яку з відповідача також стягнуті аліменти,які він не платить. Відповідач [PERSON]. у судовому засіданні заявлений позов визнав та пояснив . Що згоден платить аліменти на утримання старшої донькі. Вислухав пояснення сторін, дослідивши матеріали справи , суд приходить до висновку про задоволення заявлений позовних вимог. Оскільки як слід з копії свідоцтва про народження дитини батьками [PERSON] є позивачка та відповідач.(а.с.3) Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу слід, що сторони його розірвали 1 квітня 1996 року (а.с.2) За довідкою з Луганського державного медичного університету [PERSON] навчається на денному відділенні 1 курсу медичного факультету за спеціальністю педіатрія з 1 вересня 2007 року.(а.с.4) Згідно ст.198 СК України “ Батьки зобов”язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку,сина які потребують матеріальної допомоги,якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати” . Згідно ч.1 ст.199 СК України “Якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв”язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов”язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.” Таким чином, вимоги позивачки [PERSON]. законні та підлягають задоволенню, відповідач позов визнав та не заперечує матеріально забезпечувати свою дочку на час навчання.

Outcome: approved