Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, де зазначає, що в період перебування з відповідачкою в шлюбі побудували жилий будинок по [ADDRESS] .Свідоцтво про право власності на будинок видано на ім'я відповідачки. У серпні 2007 позивачем подана заява про розірвання шлюбу, оскільки будь-які стосунки з відповідачкою припинилися. Добровільно поділити майно відповідачка відмовляється, а також не визнає за ним права власності на половину будинку. Просить визнати за ним право власності на &frac12; частину жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] та виділити йому в натурі належну частку цього домоволодіння. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просить також стягнути з відповідачки судові витрати, понесені ним у зв'язку з проведенням будівельно-технічної експертизи. Відповідачка позов визнала частково. Не заперечує проти визнання за [PERSON] права власності на &frac12; частину домоволодіння, але проти розподілу домоволодіння в натурі. Просить залишити будинок у власності позивача , зобов'язавши його компенсувати право на частину будинку грошима в сумі 15000 доларів США. У зустрічному позові просить визнати за нею право власності на &frac12; частину транспортного засобу марки ГАЗ-3110 „Волга”, державний номер [NUMBER], який був придбаний у період знаходження в шлюбі. Просить автомобіль залишити у власності [PERSON], зобов'язавши останнього компенсувати право на частину автомобіля грошима в сумі 15000 гривень. [PERSON] не виявив бажання стати власником домоволодіння в цілому зі сплатою відповідачці грошової компенсації, посилаючись на відсутність коштів, але не заперечує проти компенсації половини вартості автомобіля. Разом з тим вважає, що сума компенсації повинна бути значно меншою ніж пропонує [PERSON], оскільки автомобіль було придбано у 1999 році і за цей час його вартість, з урахуванням зносу, становить не більше 20000 гривень. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що в період перебування в шлюбі сторони побудували жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS], а також у 1999 році придбали автомобіль ГАЗ-3110 „Волга”, державний номер [NUMBER]. Свідоцтво про право власності на жилий будинок видано на ім'я [PERSON], а автомобіль зареєстрований за [PERSON]. Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини /навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо/ самостійного заробітку. Відповідно до ч.1 і ч.4 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. У п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок” від 4 жовтня 1991 року №7 зазначено, що при неможливості поділу будинку в натурі та відсутності згоди подружжя щодо способів поділу спільного майна суд з урахуванням інтересів неповнолітніх дітей та одного з подружжя, забезпеченості житлом в іншому місті другого із подружжя може залишити будинок у власності одного з подружжя, зобов'язавши його компенсувати чоловікові або дружині право на частину будинку за рахунок іншого спільного майна або грошима. Можливість реального поділу будинку має бути підтверджено висновком експерта. Висновок експерта про можливість поділу будинку може бути обумовлений необхідністю його переобладнання та перепланування. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №8 від 17 січня 2008 року поділ будинку в рівних частках /по &frac12; частці/ є неможливим. Разом з тим, з урахуванням розташування приміщень в жилому будинку, технічного стану будинку, експертом пропонується два варіанта поділу жилого будинку літера „А” і домоволодіння в цілому з порушенням вимог ДБН В.2.2.-15-2005 „Жилі приміщення. Основні положення” і погіршенням техніко-економічних показників будинку. Реальна частка одному спів володільцю складає 52/100, а другому - 48/100, що не відповідає ідеальній частці на 2/100 в сторону зменшення частки. Ринкова вартість 2/100 частки домоволодіння складає 2396 гривень. Варіант поділу пов'язаний з роботами по переобладнанню інженерних комунікацій : газопостачання, електропостачання, водопостачання, каналізації, а також з роботами по переобладнанню приміщень. Для поділу інженерних ліній сторонам у справі необхідно звернутись у відповідні організації для оформлення технічних умов і розробки проектно - кошторисної документації. Вартість робіт по переобладнанню приміщень для одного з власників з часткою &frac12; /приміщення 1-3, 1-4, частина 1,11,111/ складає : виготовлення входу /виходу/ в жилий будинок = 2903 гривні . Вартість робіт по переобладнанню приміщень для обох співвласників складає: виготовлення перегородки в приміщенні 1 = 1459 гривень. Позивач просить виділити в жилому будинку згідно 1 варіанта приміщення 1-1,1-2, 1. З надвірних будівель та споруд : Літер а, В, Г, Д, Е, Ж, К, №1-№3, що зазначено в додатку №3 судової будівельно-технічної експертизи /а.с.38/. Згідно цього додатку йому виділяється частина будинку площею 29 кв. метрів, а відповідачці - 35,3 кв. метрів. При цьому посилається на те, що в теперішній час сторони фактично користуються зазначеними приміщеннями. Цю обставину підтвердила і відповідачка. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає повному задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідачки судових витрат в сумі 2078 гривень за проведення судової будівельно-технічної експертизи підлягають задоволенню. Зустрічний позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Автомобіль ГАЗ-3110 „Волга”, державний номер [NUMBER], який придбано сторонами за час шлюбу, згідно ст.60 СК України належить подружжю на праві спільної сумісної власності. [PERSON] просить передати автомобіль у власність [PERSON] , зобов'язавши останнього компенсувати право на належну їй частку автомобіля грошима в сумі 15000 гривень. [PERSON] не заперечує проти компенсації половини вартості автомобіля [PERSON] замість її долі у праві власності на автомобіль. Згідно звіту про оцінку транспортного засобу автомобіля ГАЗ 3110 „Волга”,1999 року випуску станом на 06 березня 2008 року становить 16170 гривень. З оцінкою автомобіля сторони згодні. Відповідно до вимог ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Отже, передаючи автомобіль у приватну власність [PERSON], суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь [PERSON] замість її долі у праві спільної сумісної власності на автомобіль грошову компенсацію в сумі 8089 гривень (16170:2=8089/. Згідно ст.88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві-пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial