overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-15 00:00:00

Позивачка у квітні 2008 р. звернулась до суду з позовом, в якому просить суд визнати за нею право власності на1\2 частину на суму 43 756 грн. 50 коп. за життя належну [PERSON]домобудівництва [ADDRESS], яке складається з жилого будинку А1 загальною площею 81,2 кв. м, в тому числі жилою площею 47,7 кв. м з господарськими будівлями: літня кухня Б1, гараж Г1, котельна Д1, душ Е1, вбиральня Ж1, погріб П1, колодязь к,огорожа, сарай Р1, сарай С1, вартістю 87 513 грн. за спадщиною і за законом і в цілому визнати за нею право власності на все вказане домобудівництво. Також позивачка просить суд визнати за нею право власності на грошові внески, які зберігаються на ім*я [PERSON]в філії [NUMBER]с. Георгіївка Мар*їнського відділення № 3313Ощадного банку України на рахунку [NUMBER]в сумі 28 грн. 75 коп.; на рахунку [NUMBER]в сумі 510 грн. 50 коп.; на рахунку [NUMBER]в сумі 00 грн. 39 коп.; на рахунку [NUMBER]в сумі 00 грн. 17 коп.; на рахунку [NUMBER]в сумі 00 грн. 01 коп. і на грошові внески, які зберігаються в філії № 3313\05 с. Максимільянівка Мар*їнського відділення № 3313 Ощадного банку України на рахунку [NUMBER]в сумі 00 грн. 22 коп.; на рахунку [NUMBER]в сумі 00 грн.34 коп. за спадщиною і за законом. При цьому вона в позовній заяві вказує, що 16.09.1972 р. вона зареєструвала шлюб з [PERSON], в Максимільянівській сільській раді, актовий запис № 15. [INFO]. чоловік позивачки помер. Після його смерті відкрилась вищевказана спадщина. Позивачка та її донька - відповідачка у справі є спадкоємицями першої черги. До нотаріуса позивачка звернутись не може через наявність самовільно побудованих будівель. В судовому засіданні позивачка повністю підтримала свої позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні. Від відповідачки надійшла заява, у якій [PERSON]. повідомляє суду, що з позовом згодна, проти його задоволення не заперечує. Від РКП «Мар»їнське БТІ» надійшов відгук на позовну заяву, разом з чим третя особа просить суд розглянути дану цивільну справу без участі їх представника. Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Згідно до ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1221 ЦК України - місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. На підставі ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкоємця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. На підставі ст. ст. 392, 1220, 1221, 1222, 1261 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-15 00:00:00

[PERSON]. звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. В судовому засіданні представник заявника [PERSON]. та її представник [PERSON]. підтримали заявлені вимоги, заявник [PERSON]. пояснила, що для підтвердження права на пенсію надала до управління пенсійного фонду у Голопристанському районі трудову книжку видану Кустанайським міським вузлом зв'язку 24.10.1968 р. В зазначеній трудовій книжці, зазначено зміну прізвища з «[INFO]» на «[INFO]», пізніше внесені зміни про зміну прізвища на «[INFO]». В неї відсутнє свідоцтво про укладення шлюбу з [PERSON]. Управління Пенсійного фонду України в Голопристанському районі на підставі наданих документів не здійснить нарахування пенсії, оскільки відсутні документи, що підтверджували б зміну прізвища. Тому просить встановити факт належності зазначеного правовстановлюючого документа. Представник заінтересованої особи управління пенсійного фонду України в Голопристанському районі Білоус І.А. проти задоволення заяви не заперечувала. Заслухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи, проаналізувавши матеріали справи суд, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Факт, що просить встановити заявник має юридичне значення. Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. В судовому засіданні встановлено, що в трудовій книжці, виданій 24.10.1968 р. Кустанайським міським вузлом зв'язку зазначено три прізвища «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]». Згідно свідоцтва про народження виданого Відділом ЗАГС м. Кустанай 11.06.1975 р. донька заявниці - [PERSON]народилась [INFO]р., її батьком є [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження виданого Відділом ЗАГС Чирлікського міськвиконкому [INFO]р. син заявниці - [PERSON] народився [INFO] р., його батьком є [PERSON]. Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні факт належності [PERSON]правовстановлюючого документа - трудової книжки виданої на ім'я «[PERSON]», в якій зазначено зміни прізвища на «[INFO]» знайшов своє підтвердження.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-15 00:00:00

ТОВ “Водне господарство” звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідачів солідарно 1485 грн. 26 коп. боргу за надані послуги з водопостачання та водовідведення та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що між сторонами склались фактичні договірні відносини. Основним наймачем квартири [ADDRESS]є [PERSON], відповідно до виписки з будинкової книги із КРЕП № 7. Разом з ним в квартирі проживає повнолітній член його родини [PERSON], який відповідно до ст. 64 ЖК України несе солідарну з наймачем майнову відповідальність по сплаті за комунальні послуги, в тому числі і за послуги водопостачання та водовідведення. Підприємство належним чином виконувало взяті на себе зобов'язання, проте відповідачами надані в період з травня 2005 року по травень 2008 року, включно, послуги не оплачувались, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 1485 грн. 26 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не сповістили. Судом встановлено, що між сторонами склались фактичні договірні відносини. Основним наймачем квартири [ADDRESS]є [PERSON], відповідно до виписки з будинкової книги із КРЕП № 7. Разом з ним в квартирі проживає повнолітній член його родини [PERSON], який відповідно до ст. 64 ЖК України несе солідарну з наймачем майнову відповідальність по сплаті за комунальні послуги, в тому числі і за послуги водопостачання та водовідведення. Підприємство належним чином виконувало взяті на себе зобов'язання, проте відповідачами надані в період з травня 2005 року по травень 2008 року, включно, послуги не оплачувались, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 1485 грн. 26 коп. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Враховуючи викладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача з кожного по 15 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та по 25 грн. 50 коп. судового збору. На підставі ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. ст. 64, 68 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-15 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з вказаною заявою мотивуючи тим, що [INFO]померла її тітка [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно в [ADDRESS]. В числі спадкоємців по заповіту, який залишила тітка, є заявниця та її рідний брат [PERSON]., в установлений законом шестимісячний строк заявниця звернулася до нотконтори з заявою про прийняття спадщини, але отримати свідоцтво про право на спадщину вона не має змоги, оскільки в заповіті помилково зазначено її прізвище “ [PERSON]” замість “[PERSON]”. А тому вона просила суд встановити факт належності їй заповіту від 01.09.1998 року, зробленого тіткою. В судовому засіданні заявниця повністю підтримала заяву. Представники Храпачівської сільської ради, Білоцерківської районної державної нотаріальної контори до суду не з”явилися, про час розгляду справи повідомлялися належним чином. [PERSON]. як заінтересована особа по справі не заперечує в суді щодо задоволення заяви. Заслухавши пояснення заявниці, заінтересованої особи, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Так, по справі встановлено, що [INFO]померла [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно в [ADDRESS]. Наведені обставини стверджуються копією свідоцтва про смерть, поясненнями заявниці та [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON]. залишила заповіт на все належне їй майно на ім”я [PERSON] та заявниці по справі, що слідує з копії заповіту, посвідченого секретарем Храпачівської сільської ради Зінченко Г.М. 01.09.1998 року та зареєстрованого в реєстрі за № 37. В суді заявниця пояснила, що в заповіті допущена помилка, а саме: її прізвище зазначено “[PERSON]” замість “[PERSON]”. Зазначені обставини підтвердив в суді і рідний брат заявниці [PERSON]., який приймає участь у розгляді даної справи в якості заінтересованої особи. Про те, що [PERSON]. була рідною тіткою заявниці і залишила заповіт саме на її ім”я, свідчать, крім пояснень самої заявниці та її брата, також наступні докази по справі: копії свідоцтв про народження заявниці і її брата, копії свідоцтв про народження їхнього батька та померлої [PERSON]., копія свідоцтва про одруження заявниці, виписка з її паспорта. Таким чином, дослідженими в судовому засіданні доказами стверджується факт належності заявниці зазначеного вище в рішенні заповіту. Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім”я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім”ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 “Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення” суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, заповіту. А тому враховуючи все наведене суд вважає за можливе встановити факт належності заявниці заповіту від 01.09.1998 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-15 00:00:00

29.08.1986 р. сторони зареєстрували шлюб у Палаці одруження м.Жданова (нині -м.Маріуполь) Донецької області, актовий запис № 2830. Їм було видано свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] від 29.08.1986 р. Від шлюбу мають дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулась до суду з позовом, у якому просить шлюб з відповідачем розірвати, зазначивши, що родина розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та наполягає на розірванні шлюбу, на збереження родини не згодна, тому що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння і поваги між сторонами. Просила суд розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла телеграма, в якій він просить суд розглянути позов у його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, згоден на розірвання шлюбу. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимога позивачки підлягає задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася та підстав для її збереження немає. Суперечки стосовно місця проживання дитини та розподілу майна між сторонами немає. Витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦСа з урахуванням матеріального становища підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-15 00:00:00

В липні 2008 р. позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивачка в обґрунтування своїх вимог пояснила, що вона з відповідачем знаходилась у шлюбі з 21.07.1989 р., який був зареєстрований у Палаці одруження м.Маріуполя Донецької області, актовий запис № 2446, від якого народились діти: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. З серпня 2005 року однією сім'єю вони не проживають. Позивачка просить стягнути аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку відповідача, оскільки в добровільному порядку відповідач допомогу не надає, що ставить її в скрутне матеріальне становище. Відповідач позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів визнав повністю й пояснив, що не заперечує виплачувати аліменти на користь позивачки на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку до досягнення дитиною повноліття. Суд, вислухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, що потребують матеріальній допомоги. Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 21.07.1989 р., сторони знаходились в шлюбі, який зареєстрований 21.07.1989 р. в Палаці одруження м.Маріуполя Донецької області, актовий запис № 2446. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], [PERSON] народилася [INFO], батьком якої є відповідач. Згідно довідки б/н від 26.06.2008 р., виданої квартальним комітетом № 25 Іллічівського району м.Маріуполя, [PERSON] проживає з позивачкою за адресою: [ADDRESS]. Згідно з довідкою № 2/65622 від 11.07.2008 р., виданої ВАТ «ММК ім.Ілліча», середній заробіток [PERSON] складає 2231,2 грн. Також судом встановлено, що згідно довідки № 1/72097 від 11.07.2008 р., виданої ВАТ «ММК ім.Ілліча», середній заробіток відповідача становить 2827 грн.; інших непрацездатних осіб, на утримання яких відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу, немає, ніякими хронічними захворюваннями не страждає. З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач має можливість виплачувати аліменти, не ставлячи себе в скрутне матеріальне становище, у зазначеному позивачкою розмірі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у шлюбі якій було розірвано 27 лютого 2008 року відділом РАЦС Лисичанського міського управління юстиції, Луганської області, актовий запис №86. За час спільного подружнього життя народилась донька [PERSON], [INFO], батьком якої в свідоцтві про народження вказано відповідача. Матеріальну допомогу на утримання сина відповідач не надає, тому просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина на її користь у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача. Позивач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі &frac14; частини всіх видів його доходів на утримання доньки [PERSON], 2002 року народження. Відповідач у попередньому судовому засіданні позов визнав повністю, згоден сплачувати аліменти на користь позивача на утримання доньки [PERSON], [INFO]у розмірі &frac14; частини всіх видів його доходів. Відповідач попереджений судом про наслідки визнання позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, є передбачені ст. ст. 180, 182 СК України підстави для стягнення аліментів, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-15 00:00:00

20.06.2008 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 17.12.2005 року в Добровеличківському відділі РАЦС Кіровоградської області зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 72. Від сумісного проживання мають доньку [PERSON][INFO]. За час перебування у шлюбі між ними виникали непорузуміння і сварки, відповідач з неповагою ставиться до неї, за таких обставин збереження сім”ї і подальше спільне проживання неможливе, шлюбні відносини фактично припинились, примирення з відповідачем неможливе, донька проживає з нею. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просить задовольнити її вимоги. На примирення не погоджується, просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений вчасно та належним чином, заперечень суду не надав. Суд вважає, що в справі мається достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін , тому можливо розглянути справу по суті у відсутності відповідача. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини: Як встановлено судом, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] дійсно 17.12.2005 року в в Добровеличківському відділі РАЦС Кіровоградської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 72. Від спільного подружнього проживання мають доньку [PERSON][INFO], батьком якого є відповідач. Зі слів позивача під час перебування в зареєстрованому шлюбі між сторонами почали виникати непорузуміння і сварки, відповідач з неповагою ставиться до неї, за таких обставин збереження сім”ї і подальше спільне проживання неможливе, шлюбні відносини фактично припинились півтора місяця назад, примирення з відповідачем неможливе. Їхній шлюб носить чисто формальний характер. На примирення позивачка не погоджується, оскільки подальше спільне проживання неможливе, тому шлюб слід розірвати. Згідно ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до положення ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-15 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що відповідач, проживає у кв.[ADDRESS], що знаходиться на балансі позивача, зобов'язаний сплачувати витрати на обслуговування будинку, однак ухиляється від її сплати, тому виникла заборгованість у сумі 976,93 грн. за період з 01.10. 2000 року по 01.05.2008 року, просив суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 976,93 грн. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Суду позивачем надано наступні докази: Копія особового рахунку. Довідка, видана ЛКП «Паспортна служба», про реєстрацією відповідача за вказаною у позові адресою. Довідка про розмір заборгованості відповідача за вказаний у позові період. Розрахунок заборгованості відповідача за вказаний у позові період Копія рішення Лисичанської міської ради від 21.02.2008р. про звільнення позивача від сплати державного мита у 2008 році. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що заборгованість відповідача відповідно до довідки за період з 01.10.2000 року по 01.05.2008року складає 976,93 грн. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992р. утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них. Власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного оснащення, елементів зовнішнього благоустрою та зобов'язані брати участь в загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку та прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Суд вважає докази, надані позивачем, достатніми та переконливими. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості по витратам на обслуговування будинку у сумі 976,93 грн. Відповідно до рішення Лисичанської міської ради від 21.02.2008р. позивача звільнено від сплати державного мита у 2008 році. Оскільки рішення постановлене на користь позивача, якого звільнено від сплати держмита, то відповідно до ст. 88 ч. 3 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 51 грн. та витрати на інформаційне-технічне забезпечення в сумі 30 грн. на користь позивача. На підставі викладеного, відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»,

Outcome: approved