Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-20 00:00:00

Позивач Запорізький міський центр зайнятості звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення коштів, вказавши, що 31.10.2006р. на підставі особистої заяви, в якій відповідач [PERSON] вказав, що на даний час він не є підприємцем, трудової діяльністю не займається, пенсію не отримує, йому було надано статус безробітного та призначена допомога по безробіттю з 31.01.2006р. по 25.01.2007р. тривалістю 360 календарних днів залежно від страхового стажу, відповідно до п. п. 1, 3, 4 ст. 22, п. 1 ст. 23 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття”. З 14.06.2007рн. він знятий з обліку, у зв'язку з невідвідуванням безробітним ДСЗ без поважних причин 30 календарних днів. Всього виплачено допомоги по безробіттю 2768 грн. 75 коп. Позивач вказує, що 23.10.2007р. при запиті до Пенсійного Фонду Орджонікідзевського району м. Запоріжжя, щодо довідок про заробітну плату за І квартал 2006 року [PERSON], було встановлено факт обману, а саме згідно інформації з Управління Пенсійного Фонду України Орджонікідзевського району м. Запоріжжя - [PERSON] призначено пенсію по інвалідності ІІ групи з 17.02.2003р. по 03.02.2005р. та з 03.02.2005р. по теперішній час без перерв. При реєстрації 24.01.2006р. в центрі зайнятості він приховав факт отримання пенсії та те, що він має інвалідність. Згідно п. „г” ч. 2 ст. 2 Закону України „Про зайнятість населення” не могли бути визнані безробітними громадяни, які мають право на пенсію відповідно до законодавства. Відповідно до п. 3 ст. 36 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Позивач вказує, що у зв'язку з тим, що відповідач був зареєстрований в установленому порядку, як безробітний у Орджонікідзевському районному центрі зайнятості м. Запоріжжя, він, відповідно до п. 2 ст. 36 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” зобов'язаний своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати йому забезпечення та надання соціальних послуг. Таким чином, в період з 30.04.2006р. по 14.06.2006р. [PERSON] обманним шляхом отримав грошову суму у розмірі 2768 грн. 75 коп. Таким чином, було виявлено факт безпідставного отримання відповідачем грошової суми, як допомоги по безробіттю, тому Центр зайнятості змушений звернутися з позовом до суду і просить його задовольнити. Також позивач вказує, що на підставі п. 34 ч. 1 ст. 4 Декрету КМУ від 21.01.1993 р. № 7-93 „Про державне мито” і змінами, внесеними Законом України від 16.01.2003 р. № 429 Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття звільнений від сплати державного мита. Відповідно до п. 2 ст. 12 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” на центр зайнятості покладаються функції робочих органів виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні, в даному судовому засіданні, по мотивах, викладеним у позові, на підставі наданих доказів, та просить стягнути з відповідача суму допомоги по безробіттю в розмірі 5543 грн. 96 коп., також судові витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. 00 коп. на користь Центру, та в дохід держави держмито в розмірі 51 грн. Відповідач до судового засідання не з'явився, причину неявки суду не сповістив, про день і час слухання справи завчасно повідомлявся, у встановленому законом порядку, заперечень до позовної заяви не надав, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який не з'явився на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача не заперечує проти такого вирішення розгляду справи. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозітивности, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позовні вимоги Запорізького міського центра зайнятості підлягають частковому задоволенню у зв'язку з наступним. На підставі особистої заяви відповідача [PERSON] від 31.10.2006р., в якій вказано, що на даний час він не є підприємцем, трудової діяльністю не займається, пенсію не отримує, йому було надано статус безробітного та виплачена допомога по безробіттю з 31.01.2006р. по 25.01.2007р. тривалістю 360 календарних днів залежно від страхового стажу в розмірі 2768 грн. 75 коп., відповідно до п. п. 1, 3, 4 ст. 22, п. 1 ст. 23 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття”. Згідно інформації з Управління Пенсійного Фонду України Орджонікідзевського району м. Запоріжжя - [PERSON] призначено пенсію по інвалідності ІІ групи з 17.02.2003р. по 03.02.2005р. та з 03.02.2005р. по теперішній час без перерв. Згідно п. „г” ч. 2 ст. 2 Закону України „Про зайнятість населення” не могли бути визнані безробітними громадяни, які мають право на пенсію відповідно до законодавства. Відповідно до п. 3 ст. 36 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. В силу ст. 8 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, провадження збору та акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно із цим Законом і статутом Фонду. При цьому, Фонд є цільовим централізованим страховим Фондом, некомерційною самоврядною організацією. Згідно ст. 12 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" функції виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття покладаються на органи державної служби зайнятості, які є його робочим органом. Управління Фондом здійснюють правління Фонду та виконавча дирекція Фонду, а в силу ч. 1 ст. 12 Закону, виконавча дирекція як виконавчий орган правління забезпечує виконання його рішень. Частиною 2 ст. 12 Закону, визначені повноваження робочих органів виконавчої дирекції Фонду, до яких зокрема належать: проведення збору страхових внесків (п. 2); контроль правильності нарахування, своєчасності сплати страхових внесків, а також витрат за страхуванням на випадок безробіття (п.5); представництво інтересів Фонду в судових та інших органах (п.6). Згідно ст. 16 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" суми санкцій, застосованих відповідно до цього Закону та Закону України "Про зайнятість населення", інших законів до підприємств та фізичних осіб спрямовуються до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та використаються на виплату забезпечення та надання соціальних послуг громадянам, які залишились без роботи. Відповідно до пп. "л" п. 44 "Положення про реєстрацію, перереєстрацію та ведення обліку громадян, що шукають роботу, і безробітних, виплати допомоги по безробіттю, а також умови подання матеріальної допомоги в період професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.1998 р. № 578 у разі ухилення безробітних від повернення незаконних грошових виплат питання вирішується в судовому порядку. Згідно платіжного доручення № 5256 від 25.12.2007 року, Запорізьким міським центром зайнятості оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. 00 коп. На підставі п. 34 ч. 1 ст. 4 Декрету КМУ від 21.01.1993 р. № 7-93 „Про державне мито” і змінами, внесеними Законом України від 16.01.2003 р. № 429 Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття звільнений від сплати державного мита. Відповідно до п. 2 ст. 12 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” на центр зайнятості покладаються функції робочих органів виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 3 ст. 224 ЦПК України, у разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позовних вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача. Представник позивача в судовому засіданні наполягав на розгляді справи, клопотання про відкладення судового розгляду, у зв'язку із зміною позовних вимог, для повідомлення про це відповідача, не заявляв, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, по причині не повідомлення про їх зміну відповідача. Таким чином, позовні вимоги позивача суд вважає обґрунтованими, доведеними, та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial