Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-03 00:00:00

В липні 2008 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на гараж літ. З та житловий будинок літ. Ж-2, загальною площею 123,7 кв.м., житловою площею 87,9 кв.м., у домоволодінні [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала на те, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 14.11.2006 року, який зареєстровано в КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» 27.12.2006 року, належить домоволодіння [ADDRESS]. У 2007 році позивачка за свої кошти, з метою поліпшення житлових умов, здійснила реконструкцію будинку, що призвело до збільшення його площі. Новостворене майно є самовільним будівництвом, але не порушує будь-яких прав інших осіб і збудовано з дотриманням будівельних норм, що підтверджується архітектурно-планувальним висновком. Відповідач відмовився прийняти будинок до експлуатації. Проте, позивачка вважає, що є всі підстави передбачені діючим законодавством для визнання за нею права власності на новостворене нерухоме майно, а тому вимушена звернутися до суду з даним позовом. У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на підстави зазначені у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову. Він зазначив, що дійсно позивачка зверталася до відповідача з вимогою введення до експлуатації новоствореного майна, однак не надала архітектурно-планувального висновку. На даний час є всі підстави передбачені діючим законодавством для визнання за нею права власності на спірне майно. Вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ч. 1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 14.11.2006 року, який зареєстровано в КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» 27.12.2006 року, належить домоволодіння [ADDRESS]. Згідно технічного паспорта КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 22.06.2007 року, до домоволодіння [ADDRESS] самочинно добудовано житловий будинок літ. Ж-2, загальною площею 123,7 кв.м., житловою площею 87,9 кв.м., та гараж літ. З. Архітектурно-планувальним висновком, який виготовлено ПП [PERSON], встановлено: А) планувальне рішення житлового будинку літ. Ж-2 відповідає положенням ДБН В.22.-15-2005 «Житлові будівлі»; Б) конструктивне рішення, підбір будівельних матеріалів, технологія робіт - відповідає положенням СНіП 2.01.07-85 «Навантаження та вплив», СНіП 11-22-81 «Кам'яні та армокам'яні конструкції», СНіП 11-23-81 «Металеві конструкції», СНіП 11-25-80 «Дерев'яні конструкції»; В) основні несущі конструкції (фундаменти, стіни, перекриття, перемички) знаходяться в задовільному стані та придатні до експлуатації. ПП [PERSON] має ліцензію на будівельну діяльність [NUMBER], яка діє з 17.08.2006 року по 17.08.2011 року. Отже, спірний житловий будинок літ. Ж-2 відповідає необхідним будівельним нормам. Разом з тим, в судовому засіданні не було встановлено порушень прав інших осіб у зв'язку з будівництвом позивачкою гаражу літ. З та житлового будинку літ. Ж-2, загальною площею 123,7 кв.м., житловою площею 87,9 кв.м., у домоволодінні [ADDRESS]. Позивачка є єдиним власником вказаного домоволодіння. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе визнати за позивачкою право власності на гараж літ. З та житловий будинок літ. Ж-2, загальною площею 123,7 кв.м., житловою площею 87,9 кв.м., у домоволодінні [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved