Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-21 00:00:00

З даним позовом звернулась Либохорська сільська рада посилаючись на те, що проведеною документальною ревізією представником Старосамбірської виконавчої дирекції Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності з питань правильності нарахування, сплати, використання та обліку коштів Фонду було виявлено порушення ст. 50 Закону України «Про загальнообов»язкове соціальне страхування з ТВП» від 18.01.2001р. №2240, п.4.2. Інструкції «Про порядок забезпечення застрахованих осіб і членів їх сімей путівками на санаторно-курортне лікування, які придбані за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності» в результаті чого були допущені неправомірні витрати коштів Фонду, а саме: не прийнято до заліку витрат 1843,20грн, штраф за порушення порядку використання страхових коштів- 921,60грн, а всього 2764,60грн. Неправомірні витрати в Либохорській сільській раді мали місце в жовтні 2005р. з вини відповідача, який в цей період працював сільським головою Либохорської сільської ради і взяв путівку для себе в санаторій «Берізка». Вина відповідача полягає в тому, що він видав путівку за №212264 зі строком заїзду з 08.10.2005р вартістю 2304грн в санаторій «Берізка» сторонній особі, що підтверджено відповіддю санаторію на запит Самбірської виконавчої дирекції Львівського обласного відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, перебуваючи на посаді сільсього голови. Своїми діями відповідач допустив витрати, які не приймаються до заліку в рахунок страхових внесків на державне соціальне страхування в сумі 1849,20грн та штрафні санкції за порушення порядку витрачання страхових коштів в сумі 921,60грн, а всього 2764,80грн. В добровільному порядку відповідач відмовляється повернути вказану суму фонду, незважаючи на претензії. Відповідач в даний час і на час перевірки не працював сільським головою с. Либохора і ухиляється від сплати збитків. Просить суд стягнути з відповідача в його користь завдані збитки. В суді представник позивача позов підтримав, просить його задоволити, та дав пояснення, аналогічні наведеному вище. Відповідач в суді позов визнав та пояснив, що він отримав путівку, частина коштів була проплачена фондом соціального страхування, а частину коштів оплатив він. Однак на час заїзду в нього склались сімейні обставини, при яких він не міг поїхати відпочивати і щоб путівка не пропала, то замість нього поїхав відпочивати його брат. Брат привіз корешок від путівки і здав у бухгалтерію сільської ради, але цей коришок десь загубили і тому виник цей позов. У вирішенні позову покладається на думку суду. Заслухавши сторони, дослідивши обставини справи та всі наявні документи суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення із таких підстав: В судовому засіданні встановлено, що проведеною документальною ревізією представником Старосамбірської виконавчої дирекції Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності з питань правильності нарахування, сплати, використання та обліку коштів Фонду у Либохорській сільській раді було виявлено порушення ст. 50 Закону України «Про загальнообов»язкове соціальне страхування з ТВП» від 18.01.2001р. №2240, п.4.2. Інструкції «Про порядок забезпечення застрахованих осіб і членів їх сімей путівками на санаторно-курортне лікування, які придбані за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності» в результаті чого були допущені неправомірні витрати коштів Фонду, а саме: не прийнято до заліку витрат 1843,20грн, штраф за порушення порядку використання страхових коштів- 921,60грн, а всього 2764,60грн. Неправомірні витрати в Либохорській сільській раді мали місце в жовтні 2005р. з вини відповідача, який в цей період працював сільським головою Либохорської сільської ради і взяв путівку для себе в санаторій «Берізка». Вина відповідача полягає в тому, що він видав путівку за №212264 зі строком заїзду з 08.10.2005р вартістю 2304грн в санаторій «Берізка» сторонній особі, що підтверджено відповіддю санаторію на запит Самбірської виконавчої дирекції Львівського обласного відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, перебуваючи на посаді сільсього голови. Своїми діями відповідач допустив витрати, які не приймаються до заліку в рахунок страхових внесків на державне соціальне страхування в сумі 1849,20грн та штрафні санкції за порушення порядку витрачання страхових коштів в сумі 921,60грн, а всього 2764,80грн. В добровільному порядку відповідач відмовляється повернути вказану суму фонду, незважаючи на претензії. Наведене стверджується: актом про результати перевірки правильності нарахування, сплати, обліку та використання коштів Фонду соціального страхування від 6.02.2008р., рішенням №101 Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про застосування та зарахування до бюджету Фонду сум фінансових санкцій, неправомірних витрат, донарахованих сум внесків та пені за порушення законодавства про загальнообов»язкове соціальне страхування; повідомленням на ім»я голови Либохорської сільської ради; листом на ім»я відповідача; копіями квитанції про відправку поштового відправлення та розпискою про одержання поштового відправлення, не довіряти яким у суду немає підстав. Згідно ст. 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, спричинена діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи чи майну юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 30 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхуваня з тимчасової втрати працездатності» сума штрафних санкцій становить 50%.

Outcome: approved