Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-02 00:00:00

Позивачі, переслідуючи мету упорядкувати правовстановлюючи документи на самочинно збудовану прибудови, які розташована [ADDRESS] звернулися до суду з позовом до Маріупольської Міської ради народних депутатів про визнання права власності на самочинно збудовані житлові прибудови. В обгрунтовання своїх позовних вимог посилалися на те, що вони на підставі свідоцтва на спадщину за законом від 3 лютого 1975 року, то договіру дарування від 19 лютого 1993 року, є власниками: [PERSON]- 5/6 частки, [PERSON] - 1/6 частки будинку розташованого за вказаною адресою. У 2008 року позивачі самочинно збудували житлову прибудову (літ. А1-1), переобладнану з літньої кухні, тамбур (літ. а2), які розташовані в складі домоволодіння [ADDRESS]. В теперішній час позивачі звернулися в районну адміністрацію міста Маріуполя Донецької області з проханням введення в експлуатацію вищезгаданої прибудови де їм було рекомендовано звернутися до районного суду. Позивачі вважаючи, що самочинне збудування в межах їх домоволодіння не ущемляє ні чиїх прав, просять визнати за ними право власності на самочинно збудовану житлову прибудову (літ. А1-1), переобладнану з літньої кухні, тамбур (літ. а2), які розташовані в складі домоволодіння [ADDRESS]. Представник відповідача в судове засіданні з'явилась, позов визнала. Не заперечує проти визнання право власності за позивачами на самочинно збудовану вищезгадану прибудову, та введення її до складу нежитлової будівлі. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підставах. Згідно ст. 376 ЦК України, право власності на самовільно зведене нерухоме майно може бути визнано за особою, яка зробила самовільне будівництво на земельній ділянці, виданій особі в установленому порядку, за рішенням суду якщо це не порушує права інших осіб. Згідно договіру на право побудови будинку та безстрокового користування земельної ділянки від 12 червня 1950 року, який посвідчений нотаріусом Орджонікідзевської нотаріальної контори міста Жданова Донецької області 15 червня 1950 року, зареєстровано в реєстрі за №3705, земельна ділянка площею 600 кв.м, як4а розташована [ADDRESS] надана [PERSON] для будівництва житлового будинку. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 3 лютого 1975 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої державної нотаріальної контори міста Маріуполя Донецької області, зареєстрованого в реєстрі за №404, спадщину у вигляді &frac12; частки будинку [ADDRESS] після смерті [PERSON], прийняли [PERSON], [PERSON] та [PERSON] На підставі договіру дарування від 19 лютого 1993 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої державної нотаріальної контори міста Маріуполя Донецької області 19 лютого 1993 року, зареєстровано в реєстрі за №1-1106, та зареєстрованого в БТІ міста Маріуполя Донецької області 7 червня 1993 року, та записано в реєстрову книгу за №26930, власником 2/3 частки домоволодіння [ADDRESS], є - [PERSON]. Таким чином власником 5/6 частки домоволодіння [ADDRESS], є - [PERSON], а власником 1/6 частки цього домоволодіння, є - [PERSON]. Висновком будівельної - технічної експертизи №622 від 17 квітня 2008 року, при самочинному збудуванні житлової прибудови (літ. А1-1), переобладнаної з літньої кухні, тамбур (літ. а2), які розташовані в складі домоволодіння [ADDRESS], не порушені санітарно-гігієнічні вимоги та умови пожежної безпеки, їх несучі та захищаючи конструкції знаходяться в задовільному стані (II категорія технічного стану) і можуть експлуатуватися надалі. Технічний стан конструкції нежилої прибудови забезпечує їх безпечну надійну експлуатацію. Виготовлення та монтаж конструкцій проведені відповідно до СНіП 3.03.01-87 "Несучі та захищаючі конструкції". На підставі ст. 376 п.3, п.5 ЦК України,

Outcome: approved