overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулась в суд з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON]. мотивуючи тим, що з 20листопада 2004 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу є син,[PERSON] , [INFO], який знаходиться на її утриманні . Відповідач працює, отримує дохід, однак добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, а тому, звертається до суду. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій просить справу розглядати в його відсутності і зазначив, що являється інвалідом 11 групи і крім пенсії нічого не отримує . Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, вважає, що позов підлягає до задоволення частково на підставі ст.ст.180-183 СК України. Судом встановлено, що сторони дійсно 20 листопада 2004 року зареєстрували шлюб в Старосинявському РАЦС, від шлюбу син, [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про одруження та про народження сина. Позивачка не працює, зазнає значних матеріальних труднощів і сама утримує дитину, що підтверджується довідкою Дунаєвецької міської ради. Відповідно до ст.ст. 180-182 СК України встановлено, що батьки зобов”язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття і при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Судом встановлено, що відповідач не працює, є інвалідом 11 групи загального захворювання, отримує пенсію в розмірі 481 грн, хворіє, що підтверджується доданими довідками , а тому з врахуванням матеріального становища відповідача з нього слід стягнути аліменти в розмірі 1/6 частки на користь позивачки. В зв'язку з тим, що відповідач є інвалідом 11 групи, а тому звільнити його від сплати судового збору в розмірі 51 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, у попередньому судовому засіданні підтримала його і пояснила, що 4 жовтня 1994 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем. Подружнє життя у них не склалось, сім'я фактично розпалась, поновлювати подружні стосунки вони не бажають, тому вона просить суд розірвати їх шлюб. Відповідач [PERSON]. у попередньому судовому засіданні позов визнав повністю. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу у порядку її до судового провадження, прийняти визнання позову відповідачем і задовольнити позов, оскільки подальше збереження сім'ї було б формальним і суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, в судовому засіданні свої вимоги підтримала і пояснила, що [INFO] в м.Іллінці помер її чоловік [PERSON] Оскільки вона вважала, що своє майно чоловік заповів дочці, то не зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, таким чином пропустила встановлений законом строк. Тому просить суд визначити їй такий додатковий строк до 1 серпня 2008 року. Представник відповідача - юрист Іллінецької міської ради Сторожук М.С. у попередньому судовому засіданні позов визнав повністю. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу у порядку її до судового провадження, прийняти визнання позову відповідачем і задовольнити позов, оскільки він, крім повного його визнання його відповідачем, підтверджуються поданими позивачем письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть [PERSON]. (а.с.4), копією державного акта на право приватної власності на землю (а.с.5), копією технічного паспорта на домоволодіння покійного (а.с.6 - 8). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, в якому зазначила, що з відповідачем по справі вона з 14.08.1992 перебувала в шлюбі, що зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому м. Запоріжжя за актовим записом № 1307. Від зазначеного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO], яка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, відповідач проживає окремо, інших аліментних зобов»язань не має, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина щомісячно у твердій грошовій сумі, по 700 (сімсот) гривень щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, просив розглянути справу у попередньому судовому засіданні. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом з матеріалів справи встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем і знаходиться на її утримані. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з п.3 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподаткований мінімум доходів громадян. Згідно зі ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня подання позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

05 листопада 2007 року позивач [PERSON]. звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив винести рішення, яким шлюб з [PERSON] зареєстрований 31 серпня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Красногвардійського районного управління юстиції міста Дніпропетровська, актовий запис № 337 - розірвати. В обґрунтування позову він вказує на те, що в шлюбі з відповідачкою знаходиться з 2002 року. Від шлюбу мають спільну дитину: [PERSON], [INFO]. З першого дня подружнього життя сімейно-шлюбні відносини не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з листопада 2006 року, у зв'язку з тим, що у них повністю різні погляди на життя і побут. Повністю втрачено почуття поваги та взаєморозуміння. Просив позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав та пояснив, що фактичні шлюбні відносини припинені з листопада 2006 року та не поновлювались, спільного господарства не ведуть. Сварки з відповідачкою відбувались постійно, він не одноразово намагався зберегти сім'ю. За наданий судом строк для примирення в сім'ї - подружжя не примирилось. Зараз у нього утворилась інша сім'я. Спору про розподіл майна не має. Просив позов задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Пояснила, що дійсно шлюбні відносини припинені з листопада 2006 року, та не поновлювались, вважає збереження сім'ї неможливим. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з нею. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги належить задовольнити. Згідно ст. 112 СК України суд виносить рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання одружених та збереження сім'ї перешкоджає інтересам хоча б одного з них. Як встановлено у судовому засіданні, 31 серпня 2002 року між позивачем та [PERSON] було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Красногвардійського районного управління юстиції міста Дніпропетровська, актовий запис № 337 в свідоцтві про шлюб виданого 31 серпня 2002 року. Від зареєстрованого шлюбу мають спільну дитину: [PERSON], [INFO] народження, про що свідчить актовий запис № 272 Кіровського відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області в свідоцтві про народження від 25 липня 2006 року. Сторони сімейно-шлюбні відносини не підтримують з листопада 2006 року. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2007 року сторонам було надано строк для примирення. Однак за наданий судом строк для примирення, примирення між сторонами не відбулось, відповідачка жодного разу не звернулась до позивача з пропозицією примиритись. Між сторонами постійно виникали суперечки та сварки. Спору про розділ майна немає. Позивач бажає зареєструвати новий шлюб, так як з січня 2007 року він проживає однією сім'єю з іншою жінкою. Шлюб носить формальний характер, збереження його перешкоджає інтересам позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

Позивачка звернулася у суд з позовом до відповідачки про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що [INFO]. померла її мати [PERSON]., яка заповіла їй усе належне майно, що складається з будинковолодіння в с. Узин Тисменицького району та земельного паю розміром 34,29 умовних кадастрових га. Вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини, оскільки про місце знаходження усіх необхідних документів не знала, також довгий період часу хворіла та їй ніхто не повідомляв про обмежені терміни для подання до нотконтори заяви. Спадкоємцем першої черги за законом також є її сестра [PERSON], яка на спадкове майно не претендує. Просила визначити їй додатковий строк - три місяці - для прийняття спадщини. Позивачка у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала та проти його задоволення не заперечувала. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що позивачка після смерті своєї матері [PERSON]., згідно заповіту від 06.11.2006р., посвідченого секретарем виконкому Узинської сільської ради успадковує належне покійній майно. Спадкоємцем за законом являється відповідачка, яка на спадкове майно не претендує. Однак позивачка через фізичний стан здоров”я та необізнаність щодо терміну звернення до нотконтори вчасно не оформила свої спадкові права, також усі необхідні правовстановлюючі документи знайшла тільки у березні 2008р. У зв'язку з цим пропустила передбачений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для подання у Тисменицьку держнотконтору заяви про прийняття спадщини. Тому їй слід визначити додатково три місяці для подання вказаної заяви. На підставі наведеного, відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що [INFO]. помер її прадід [PERSON]., який на її користь залишив заповіт від 28.01.1987р. Спадкове майно складається з будинковолодіння [ADDRESS], на яке у нотконторі вона отримала свідоцтво про право на спадщину та будинковолодіння [ADDRESS]. Однак за відсутності правовстановлюючого документу право на спадщину на це будинковолодіння вона оформити не може. Спадкоємцем за законом являється відповідач [PERSON]., який на спадкове майно не претендує. Просила визнати за нею право власності на будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом після померлого прадіда [PERSON]. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та проти його задоволення не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що [INFO]. помер прадід позивачки [PERSON]., якому належало будинковолодіння [ADDRESS] вартістю 168552грн. Згідно заповіту від 28.01.1987р., посвідченого виконкомом Підпечерівської сільської ради, спадкоємцем всього належного покійному майна являється позивачка. Спадкоємцем за законом являється відповідач, який на спадкове майно не претендує та не заперечує проти визнання права власності за позивачкою. Остання спадщину прийняла належним чином. За таких обставин, слід визнати за позивачкою право власності на будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом після покійного [PERSON]. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 1216,1223,1233 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

У березні 2008 року [PERSON]. звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу житла дійсним та права власності на нерухоме майно, мотивуючи свої вимоги тим, що в 2000 році між нею та відповідачем було укладено договір про купівлю-продаж житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по [ADDRESS]. Дана угода згідно ст. 15 Закону України “Про товарну біржу” була зареєстрована Універсальною товарно-сировинною біржею, договір за № 21 від 21.01.2000 р. Здійснену угоду купівлю-продажу нерухомого майна вважає чинною, так як сторони виконали всі дії, передбачені нею, але вказана угода нотаріально не посвідчена по вині відповідача. Посилаючись на ці обставини, позивач в позовній заяві просить визнати договір купівлі-продажу дійсним та визнати за ним право власності на жилий будинок. Позивач в заяві, що надійшла в судове засідання підтримала позовні вимоги, просила задовольнити позов та слухати справу в її відсутність. Відповідач в заяві, що надійшла в судове засідання позов визнала повністю, просила слухати справу в її відсутність. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, між сторонами складено угоду про купівлю-продаж нерухомого майна - житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого по[ADDRESS], згідно якої продавець передав нерухоме майно, а покупець заплатив за нього 1 000 грн.. З технічної документації на нерухоме майно вбачається, що спірне нерухоме майно на момент продажу належало відповідачу - [PERSON] Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. У відповідності зі ст. 638 ЦК України правочин у вигляді договору вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Постільки судом встановлено, що позивач повністю виконав договір, заплативши відповідачу передбачені кошти, а той передав у власність позивача майно, тоді як відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення правочину, останній слід визнати чинним, оскільки, згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства, моральним засадам суспільства, спрямований на реальне настання правових наслідків, обумовлені вільним волевиявленням дієздатних сторін. При таких обставинах позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на самочинно побудоване нерухоме майно - гараж, який розташований за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що він збудував його в 2007 році, на земельній ділянці, що була йому передана в оренду, згідно договору оренди землі від 16 березня 2007 року, укладеного відповідно до рішення Лисичанської міської ради № 216 від 21 лютого 2007 року, але не отримав свідоцтво про право власності на гараж, оскільки його збудовано без відповідної технічної документації. Просив визнати за ним право власності на самочинно побудований гараж, який розташований за адресою:[ADDRESS]. Позивач у попереднє судове засідання не з'явився, позов підтримав повністю, справу просив слухати у його відсутність, про що надав суду відповідну заяву. Представник відповідача у попереднє судове засідання не з'явився, позов визнав, справу просив слухати у його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач збудував гараж, який розташований за адресою: [ADDRESS], на земельній ділянці, що була йому передана в оренду, згідно договору оренди землі від 16 березня 2007 року, укладеного відповідно до рішення Лисичанської міської ради № 216 від 21 лютого 2007 року, але не отримав свідоцтво про право власності на гараж, оскільки його збудовано без відповідної технічної документації. Задовольняючи позов, суд виходить із ст.376 ч.5 ЦК України, згідно з якою на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з частки квартири [ADDRESS], що належав померлій, позивачці та відповідачу [PERSON]. на підставі договору міни від 28.09.1994 року, реєстр № 2-5886. Частки співвласників у спільній власності на квартиру договором не визначені, але вважає, що вони є рівними, оскільки інше не встановлено домовленістю між співвласниками, законом або договором. Позивачка є спадкоємцем за законом першої черги, спадщину прийняла фактично, оскільки вступила у володіння спадковим майном, відповідачі відмовилися від прийняття спадщини, тому позивачка просила виділити [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. по 1/3 частці зазначеної квартири, встановити факт прийняття нею спадщини після померлої [PERSON]. та визнати її право власності на спадкове майно у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Позивачка у судове засідання не з'явилась, у письмовій заяві просила суд розглянути справу за її відсутності, позов підтримала повністю. Відповідачі у судове засідання не з'явились, у письмовій нотаріально посвідченій заяві просили розглянути справу за їх відсутності, позов визнали повністю, не претендують на спадкове майно. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з частки квартири [ADDRESS], що належала померлій на підставі договору міни від 28.09.1994 року, реєстр № 2-5886. Частки співвласників у спільному майні суд вважає рівними, оскільки інше не встановлено домовленістю між ними, законом або договором. Позивачка є спадкоємцем за законом першої черги, спадщину прийняла фактично, оскільки вступила у володіння спадковим майном, продовжує користуватись спадковою часткою квартири. Відповідачі спадщину не приймали, надали суду нотаріально посвідчену заяву, у якій зазначили, що не претендують на спадкове майно. Таким чином, визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за квартплату в розмірі 565,05 грн., посилаючись на те, що в порушення ст. 68 ЖК УРСР він не вносить плату за надану жилу площу. Представник позивача у судове засідання не з'явився, просив справу розглядати за його відсутності, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: довідка про реєстрацію; витяг із особового рахунку; наказ Фонду комунального майна. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що в порушення ст. 68 ЖК УРСР відповідач не вносить плату за надану йому жилу площу, в зв'язку з чим за період з 01.12.2003 р. по 01.05.2008 р. виникла заборгованість у сумі 565,05 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 51 грн. та інформаційне-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі 30 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за квартплату в розмірі 831 грн., посилаючись на те, що в порушення ст. 68 ЖК УРСР він не вносить плату за надану жилу площу. Представник позивача у судове засідання не з'явився, просив справу розглядати за його відсутності, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: довідка про реєстрацію; витяг із особового рахунку; наказ Фонду комунального майна. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що в порушення ст. 68 ЖК УРСР відповідач не вносить плату за надану йому жилу площу, в зв'язку з чим за період з 01.12.2003 р. по 01.05.2008 р. виникла заборгованість у сумі 831 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 51 грн. та інформаційне-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі 30 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за квартплату в розмірі 493,28 грн., посилаючись на те, що в порушення ст. 68 ЖК УРСР він не вносить плату за надану жилу площу. Представник позивача у судове засідання не з'явився, просив справу розглядати за його відсутності, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: довідка про реєстрацію; витяг із особового рахунку; наказ Фонду комунального майна. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що в порушення ст. 68 ЖК УРСР відповідач не вносить плату за надану жилу площу, в зв'язку з чим за період з 01.12.2003 р. по 01.05.2008 р. виникла заборгованість у сумі 493,28 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 51 грн. та інформаційне-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі 30 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved