Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-24 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивачі зазначають, що дід та баба [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] перебуваючи в шлюбі в 1928 році побудували житловий будинок, що [ADDRESS], та нажили двоє синів - [PERSON], батька позивача, та [PERSON]. Під час Великої Вітчизняної війни [PERSON] загинув, а його дружина [PERSON] [INFO] померла. Ще за життя вона розділила належний їй житловий будинок між своїми синами [PERSON] та [PERSON] на дві рівні частини під номерами, відповідно 49/1 та 49/2. Батько [PERSON] після смерті матері в шестимісячний термін прийняв спадщину від неї, яка складається з житлового будинку, що [ADDRESS], шляхом фактичного вступу в володіння спадковим майном. [INFO] [PERSON], батько позивача, помер. Він, позивач, шляхом фактичного вступу в шестимісячний термін у володіння спадковим майном, прийняв спадщину в свою чергу від свого батька. 18.02.2002 року ним зареєстровано шлюб з позивачкою [PERSON], під час якого вони поблизу успадкованого позивачем будинку побудували приміщення літньої кухні та сараю. Через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове будинковолодіння батька він не може оформити спадщину через державну нотаріальну контору. Зважаючи на зазначені обставини просять суд постановити рішення, котрим визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок, що [ADDRESS]. Крім цього, позивачі просять суд визнати за ними право спільної сумісної власності на приміщення літньої кухні та сараю, збудовані ними за час шлюбу біля спадкових будівель. Судом до участі в розгляді даної справи як співвідповідачку залучено [PERSON]. В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Представник відповідача позовні вимоги визнав частково та пояснив суду, що міська рада не заперечує проти визнання права власності за [PERSON] на житловий будинок, що [ADDRESS], який він успадкував від [PERSON]. В задоволенні позову позивачів про визнання права спільної сумісної власності на літню кухню та сарай просить відмовити у зв'язку з тим, що дані будівлі самочинно збудовані. Співвідповідачка просить суд позовні вимоги сина задовольнити, так як вона від своєї частки у спадщині свого чоловіка відмовляється в його користь. Позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Як вбачається з свідоцтва про народження позивача (а.с.13), його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Батько позивача [PERSON] успадкував від своїх батьків -[PERSON], який загинув в роки Другої світової війни, та [PERSON], яка [INFO] померла, житловий будинок, що [ADDRESS], шляхом вступу в володіння спадковим майном. [INFO] він помер. Відповідно до ст.525 ЦК України (в редакції 1963 року) з дня його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, яку шляхом постійного проживання на час смерті з спадкодавцем та шляхом вступу в володіння спадковим майном прийняли в рівних частках його дружина [PERSON] та син[PERSON], позивач по справі, як спадкоємці першої черги за законом. Зважаючи на це кожен із них набув право власності на Ѕ частки в спадкових будівлях, що [ADDRESS]. 18 лютого 2002 року[PERSON] вступив в зареєстрований шлюб з [PERSON], що стверджено копією свідоцтва про одруження (а.с.15). За час перебування у шлюбі вони без належного дозволу і належно затвердженого проекту самовільно побудували літну кухню та сарай, що [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Зважаючи на це господарські будівлі, на які позивачі просять визнати право спільної сумісної власності, є самочинним будівництвом. Згідно частина 2 згаданої статті, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Рішення виконкому Камінь-Каширської міської ради №32 від 15.01.2001 року про надання позивачу дозволу на будівництво літньої кухні (а.с.16), не є само по собі належним дозволом на будівництво. Враховуючи це, позовні вимоги позивачів частині визнання права спільної сумісної власності на самочинно збудовані літню кухню та сарай, задоволенню не підлягають. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд з відповідача судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи не стягує, оскільки міською радою право власності на спадкове майно не оспорюється.

Outcome: partial