Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-09 00:00:00

Прокурор м. Алушти звернувся до суду з позовом в інтересах ВАТ „Крименерго” про стягнення з [PERSON] збитків у сумі 253 гривень 37 копійок. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач, який мешкає у квартирі [ADDRESS], 15 листопада 2007 року зробив порушення Правил користування електричною енергією шляхом порушення пломби держповерителя. Відповідно до акту експертизи в результаті цього порушення електроенергія відповідачем споживалася, але лічильником недовраховувалася. На підставі Методики обчислення збитків, спричинених енергопостачальнику внаслідок порушень споживачем Правил користування електричною енергією проведено розрахунок збитків, спричинених [PERSON], які складають 253 гривень 37 копійок. У судовому засіданні прокурор та представник ВАТ „Крименерго” позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представник ВАТ «Крименерго» пояснила суду, що 15 листопада 2007 року електромонтерами Алуштинського району електричних мереж в будинку [ADDRESS] проводилася планова заміна електролічильників. При заміні електролічильника квартири [PERSON] було встановлено, що на ньому відсутня пломба держповеритиля та обвязка цієї пломби. Електролічильник було відправлено на експертизу до Ялтинських електромереж, якою було встановлено, що електролічильник відкривався, на його диску виявлено сліди механічного примусового гальмування. Екпертизою зроблено висновок, що електроенергія в квартирі відповідача споживалася, але лічильником недовраховувалася. Вважає, що відкриття електролічильника та примусове гальмування його диску було зроблено відповідачем [PERSON], оскільки це електролічильник його квартири і він зацікавлений у меншій оплаті за спожиту електроенергію. Визнала, що пункт 7 Акту №138727 від 15 листопада 2007 року про порушення Правил користування електричною енергією побутовим споживачем [PERSON] не відповідає дійсності, оскільки електролічильник споживачу для доставлення на експертизу не вручався. Також визнала, що Акт від 15 листопада 2007 року про відмову [PERSON] від підпису Акту №138727 від 15 листопада 2007 року про порушення Правил користування електричною енергією побутовим споживачем не відповідає дійсності, оскільки [PERSON] при заміні електролічильника його квартири був відсутній. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні факт відкриття електролічильника своєї квартири та примусового гальмування його диску не визнав. Пояснив суду, що електролічильник його квартири знаходився у металевому ящику на стіні в коридорі будинку, а не в його квартирі, до цього електролічильника завжди був вільний доступ, оскільки металевий ящик на замок не закривається, знаходиться у дуже поганому технічному стані. Хто і коли зірвав пломбу на електролічильнику та відкривав його йому невідомо, він цього не робив, за електроенергію сплачував регулярно і у повному обсязі. 15 листопада 2007 року при заміні електролічильника він не був присутній, тому що в цей день був на роботі, про складення будь-яких актів його ніхто не повідомляв, з цими актами його не знайомили, копію акта отримав по пошті тільки 30 листопада 2007 року. Він звертався з письмовою заявою до начальника Алуштинського РЕМ про встановлення електролічильника у нього у квартирі, але йому письмово відмовили у цьому. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] збитків не підлягають задоволенню у повному обсязі. При прийнятті такого рішення суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що позивачем та прокурором не надано ніяких доказів на підтвердження того, що відповідач [PERSON] відкривав електролічильник своєї квартири та робив примусове гальмування його диску з метою зменшення оплати за спожиту електроенергію. В Акті № 589 експертизи електролічильника від 22 листопада 2007 року, на який позивач посилається як на доказ, вказано, що на диску видно сліди примусового механічного гальмування (подряпини, порушена фарба, посилений слід гальмування). Але цією експертизою не встановлено, що всередині електролічильника на момент його перевірки знаходився сторонній предмет, який міг гальмувати диск. Представник позивача у судовому засіданні також визнала, що на момент перевірки електролічильника квартири [PERSON] всередині нього не було сторонніх предметів. З урахуванням наведеного, а також приймаючи до уваги, що заміна електролічильника була проведена без попередження [PERSON] і він не мав змоги зазделегідь припинити гальмування диску електролічильника, якщо він це дійсно робив, суд вважає що ствердження представника позивача про відкриття електролічильника та гальмування його диску [PERSON] є припущенням, яке нічим не підтверджено. Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Такими обставинами сторонами у справі визнано ті факти, що електролічильник квартири відповідача [PERSON] належить Алуштинському району електричних мереж ВАТ «Крименерго» і знаходиться у нього на балансі, цей лічильник було встановлено не в квартирі відповідача [PERSON], а в коридорі загального користування будинку, в металевому ящику, який на замок не закривається, будинок [ADDRESS], у якому знаходиться квартира відповідача [PERSON], належить Ізобільненській сільській раді. Відповідно до вимог п. 11 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 відповідальність за збереження приладів обліку, встановлених у квартирі, на інших об`єктах споживача, та пломб на них несе споживач. Відповідальність за збереження поквартирних приладів обліку, встановлених на сходових клітках, та пломб на них несе власник будинку або організація, у віданні якої перебуває будинок. Таким чином, оскільки електролічильник квартири [PERSON] не знаходився в його квартирі, то він не може нести відповідальність за збереження його та пломби на ньому. Крім викладеного, при прийнятті рішення про відмову у задоволенні позову, суд приймає до уваги і той факт, що при складенні Акту про порушення [PERSON] Правил користування електричною енергією працівниками Алуштинського РЕМ ВАТ «Крименерго» допущена фальсифікація документів. Так, в самому Акті № 138724 у п. 7 вказано, що електролічильник в опломбованій упаковці вручено споживачу для доставки на перевірку в комісію енергонагляду. Але як встановлено у суді, це не відповідає дійсності і це визнали як представник позивача, так і свідок [PERSON], який складав цей акт, оскільки електролічильник [PERSON] не вручався. Акт від 15 листопада 2007 року про відмову [PERSON] підписати Акт про порушення Правил користування електричною енергією повністю не відповідає дійсності, оскільки [PERSON] при заміні електролічильника не був присутній і це також визнали як представник позивача, так і свідок [PERSON], який складав цей акт. Відповідно довідки Кримського республіканського підприємства «Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м. Алушти» [PERSON] 15 листопада 2007 року з 7 годин 45 хвилин до 17 годин знаходився на роботі. Відповідно до вимог ст. 1166 Цивільного кодексу України, на яку посилається прокурор як на підставу задоволення його вимог, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом не встановлено, що відповідач [PERSON] своїми діями завдав будь-яку шкоду ВАТ «Крименерго». На підставі викладеного,

Outcome: dismissed