Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнати права власності з зобов'язанням її реєстрації. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.03.2008 року він уклав з відповідачем [PERSON] договір купівлі - продажу нерухомого майна - гаража, який розташований [ADDRESS]. Вартість вказаного нерухомого майна склала згідно угоді сторін 2000 доларів США. Відповідно до умов договору [PERSON] здійснив оплату за нерухоме майно - гараж в повному обсязі, проте відповідач ухиляється від його посвідчення у нотаріуса. У зв'язку із чим, до теперішнього часу, позивач позбавлений можливості зареєструвати право власності відповідно до закону. У судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі, на його задоволенні наполягає, отримання грошей підтверджує розпискою, оригінал якої приєднав до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що у справі маються належні докази, причини відсутності не відомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів ( ухвалює заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково. Судовим розглядом встановлено, що 25.03.2008 року позивач [PERSON] уклав з відповідачем [PERSON] у простій письмовій формі договір купівлі - продажу нерухомого майна - гаражу, який розташований [ADDRESS], який належав продавцеві на підставі договору купівлі-продажу від 15.07.1988 року. Вартість вказаного нерухомого майна склала, згідно угоді сторін 2000 доларів США. Відповідно до умов договору позивач [PERSON] здійснив оплату за придбане майно в повному обсязі, що підтверджується розпискою. Відповідач в свою чергу передав гараж позивачеві з зазначенням у розписці про відсутність будь-яких претензій з цього приводу. Таким чином, поведінка сторін по угоді свідчить про їх волю щодо виникненню правовідносин, пов'язаних з договором купівлі-продажу, та настанням відповідних правових наслідків. Разом з тим, у порушення п. 2.2. Договору відповідач ухиляється від виконання обов'язку щодо оформлення правочину у нотаріуса на протязі п'яти днів, не зважаючи на звернення [PERSON] (а.с.10) Згідно ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися про всі істотні умови договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне чи часткове виконання договору, але одна зі сторін ухилялася від його нотаріального посвідчення, суд визнає такий договір дійсним. З огляду на встановлені факти та викладені вимоги матеріального закону, суд приходить до висновку про можливість визнання дійсним договору купівлі-продажу гаражу, розташованого [ADDRESS]. Щодо визнання права власності на зазначений об'єкт, то відповідно до вимог ч. ч. 1-2 ст. 182 ЦК України право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації відповідним органом. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації, що встановлено ч. 4 ст. 334 ЦК України. З огляду на викладене, відносини щодо реєстрації права власності на нерухоме майно є публічно-правовим та розглядаються в порядку адміністративного судочинства у разі відмови відповідного органу у здійснені зазначених дій. Позивач, на цей час, до органів реєстрації права власності не звертався, йому у цьому не було відмовлено, що вказує на відсутність порушення його права у цій частині та відповідно на відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання права власності та зобов'язання СМБРТІ зареєструвати зазначене право. Приймаючи до уваги, що позивачем у позовній заяві не заявлено вимог про стягнення з відповідача судових витрат зі сплати судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, це питання не може бути вирішено у судовому засіданні у відповідності до ст.11 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial