Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

До суду з позовною заявою звернулась Державна екологічна інспекція в Чернігівській області до [PERSON] про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, мотивуючи свої вимоги наступним. 21 грудня 2007 р. держінспектором з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області Сподаренком А.П. проведена оперативна перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства по вул. Овсієнка, район Лісковиці, м. Чернігів, про що складено акт від 21 грудня 2007 р. № 309\07. При проведенні перевірки було виявлено, що [PERSON] в районі Лісковиці на території земель водного фонду, в прибережній захисній смузі водного об'єкту озера (земснаряд),здійснив самовільне зайняття земельної ділянки площею 0,0036 га, де розмістив вагончик - лазню без відповідних документів, що надають право на користування земельною ділянкою. Це є порушенням ст. 116, 125 ЗК України. З метою усунення виявлення недоліків та порушень природоохоронного законодавства виданий припис, де вказано до 01.02.2008 року звільнити самовільно зайняту земельну ділянку або одержати документи на право користування. Складено протокол про адміністративне правопорушення № 002171 від 21 грудня 2007 року та винесена постанова про накладення адміністративного стягнення № 280\07 від 21 грудня 2007 р. Постановою [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 53-1 КУпАП, накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. Припис належить до обов'язкового виконання. В разі невиконання припису винні притягуються до відповідальності згідно з діючим законодавством. До 01 лютого 2008 року припис не виконаний, про що підтверджує акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 20 лютого 2008 року № 43\07, що є порушенням ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища». Штраф за порушення ст. 188-5 КУпАП сплачений, але звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки не проводилося. Просили зобов'язати [PERSON] вчинити дії, спрямовані на звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити. Зобов'язати [PERSON] вчинити дії, спрямовані на звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки. При цьому пояснив, що власником земельної ділянки є Чернігівська міська рада, яка з позовом про звільнення самовільно зайнятої ділянки до суду не звертається. Підстави звернення до суду в якості позивача з зазначеним позовом назвати не може. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справ повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є розписка(а.с.25). Заяви про відкладення слухання справи до суду не надходило. Суд вважає за можливе відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу у відсутність відповідача та на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 21 грудня 2007 р. держінспекторами з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області Сподаренко А.П. проведена оперативна перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства по вул. Овсієнка, район Лісковиці, м. Чернігів, про що складено акт від 21 грудня 2007 р. № 309\07(а.с.8). При проведенні перевірки було виявлено, що [PERSON] в районі Лісковиці на території земель водного фонду, в прибережній захисній смузі водного об'єкта озера (земснаряд),здійснив самовільне зайняття земельної ділянки площею 0,0036 га, де розмістив вагончик - лазню без відповідних документів, що надають право на користування земельною ділянкою. З метою усунення виявлення недоліків та порушень природоохоронного законодавства виданий припис, згідно до якого зобов'язано до 01.02.2008 року звільнити самовільно зайняту земельну ділянку або одержати документи на право користування. Складено протокол про адміністративне правопорушення № 002171 від 21 грудня 2007 року (а.с.5) та винесена постанова про накладення адміністративного стягнення № 280\07 від 21 грудня 2007 р.(а.с.7). Постановою [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 53-1 КУпАП, накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн., яке відповідач оплатив, про що свідчить квитанція, яка знаходиться в матеріалах справи (а.с. 6). Припис належить до обов'язкового виконання. До 01 лютого 2008 року припис не виконаний, що підтверджується актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 20 лютого 2008 року № 43\07. Відповідно до ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах визначених цією Конституцією. Відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування», місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Згідно п. к ч.1 ст. 12 ЗК України встановлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належать: вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 п. «з» ст.. 20 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», компетенція спеціально уповноважених органів державного управління в галузі охорони навколишнього природного середовища та використання природних ресурсів і його органів на місцях належить подання позовів про відшкодування збитків і втрат, заподіяних в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Державна екологічна інспекція в Чернігівської області забезпечує реалізацію державної політики в галузі охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання й відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної та радіаційної безпеки на території області. Як встановлено в судовому засіданні, чого не заперечував і представник позивача, власником земельної ділянки за адресою: м. Чернігів, район Лісковиці, по вул. Овсієнка є Чернігівська міська рада, яка як власник не звертається до суду з позовом щодо захисту порушених, оспорюваних чи невизнаних прав. Відповідно до ст.30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Тому суд вважає, що Державна екологічна інспекція в Чернігівській області є не належним позивачем по справі, у зв'язку з чим суд відмовляє у задоволенні позову з цих підстав.

Outcome: dismissed