Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-28 00:00:00

представник позивача в судовому засідання змінила позовні вимоги і просить суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача 162 грн. 39 коп. заборгованості за використану електроенергію, що утворилась станом на 01.01.2008 року та 81 гривну понесених судових витрат, посилаючись на те, що відповідно до ст.11 ЦК України - цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є будь які юридичні факти, перелік яких не є вичерпним. Так, між відповідачами та ВАТ «Черкасиобленерго» в особі Звенигородського РЕМ виникли цивільні права та обов'язки щодо надання відповідачам послуг на користування електроенергією. Юридичним фактом виникнення таких правовідносин є наявність електроенергії в помешканні відповідачів, наявність приладу обліку енергії, встановленого для обліку електроенергії, спожитої відповідачами та частковою оплатою електричної енергії відповідачами, підтвердженою відомістю оплачених рахунків по рахунку[NUMBER], власником якого є [PERSON] При цьому електро - постачальна організація зобов'язувалась постачати споживачу електроенергію, а споживач оплачувати спожиту ним електроенергію, згідно встановленого квартирного приладу обліку електроенергії. Такі відносини регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року. Згідно п.19 Правил-розрахунки населення за спожиту електроенергію проводяться за діючими тарифами для населення на підставі показань приладів обліку, п.42-споживач зобов'язаний оплачувати спожиту електроенергію. Оскільки, згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальними послугами є результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреб фізичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезенням побутових відходів, то на зобов'язання між електро- постачальником та споживачем діють і норми ст.20 Закону України «Про своєчасну та повну оплату споживачем наданих йому житлово-комунальних послуг». Однак, починаючи з липня 2003 року відповідачі, посилаючись на ст.22 Закону України «Про міліцію» та відповідні рішення Конституційного Суду України про визнання неконституційними положення Законів України «Про Державний бюджет» на відповідний рік, якими обмежувались ці пільги - сплачує лише 50% вартості спожитої ним електроенергії. Дії відповідачів є неправомірними, оскільки існує спеціальний нормативно-правовий акт, який конкретизує положення ЗУ «Про міліцію» і визнає порядок, яким надаються пільги на 50% знижку по оплаті за комунальну послуги. Таким нормативно-правовим актом є «Порядок надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу», затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 426 від 31.03.2003 року. Відповідно до п.2 пільги надаються шляхом відшкодування пільговику передбаченої законодавством частини фактичних витрат на користування житлом (квартплати), паливом, телефоном, комунальними послугами та за проїзд. Відшкодування зазначених витрат провадиться щомісяця або раз на квартал за рішенням керівника установи, п.5 передбачено, що для відшкодування фактичних втрат пільговик подає в бухгалтерію копії квитанцій про оплату за комунальні послуги у строк, за який здійснюється відшкодування, а також довідку про склад сім`ї, згідно п.8 грошовий еквівалент наданих пільг, компенсацій виплачується пільговику установою разом з іншими щомісячними пільгами. Вказаний порядок надання пільг стосується будь-яких бюджетних установ. Відповідно до ст.24 ЗУ «Про міліції» передбачено, що фінансування міліції здійснюється за рахунок державного та місцевого бюджетів. Таким чином, надання пільг за рахунок коштів ВАТ «Черкасиобленерго» є неприпустимим, оскільки суперечить принципам фінансування органів державної влади, в тому числі ЗУ «Про міліцію». Пільговики згідно Порядку повинні звертатись в бухгалтерію тієї установи, де вони працюють, а не до ВАТ «Черкасиобленерго». В результаті таких неправомірних дій відповідачів і виникла заборгованість за спожиту електроенергію Сума заборгованості підтверджується відомістю оборотів по рахунку споживача, відомістю оплачених, відомістю виставлених рахунків та актом зняття показників лічильника. Дані обставини і змусили позивача звернутись до суду з даним позовом. Відповідачі змінені позовні вимоги позивача не визнали повністю і вважають їх незаконними та необґрунтованими і просять суд в позові відмовити, провадження по справі закрити, а судові витрати покласти на позивача мотивуючи тим, що відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про міліцію», держава гарантує працівникам міліції, яким є відповідач [PERSON] соціальний захист і в зв'язку з чим відповідно до ч.4 ст.22 вищевказаного Закону працівникам міліції та членам їх сімей надається п'ятдесяти процентна знижка по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива. Офіційне тлумачення зазначеної норми Закону викладено в рішенні Конституційного Суду України № 5-рп/99 від 03.06.1999 року де також зазначено, що зазначені в Законі України «Про міліцію» пільги є не пільгами , а гарантіями та іншими засобами забезпечення професійної діяльності окремих категорій громадян, ефективного функціонування відповідних органів. Зупинення пільг, компенсацій і гарантій для працівників правоохоронних органів без відповідної матеріальної компенсації є порушенням гарантованого державою права на їх соціальний захист та членів їхніх сімей і тому відповідно рішення Конституційного Суду України зупинення даних гарантій, яке було передбачено в статтях Законів України «Про Державний Бюджет України» на 2001 та 2003 роки визнано неконституційним. А відповідно до Законів України «Про Державний Бюджет України» на 2004 та 2007 роки ніяких обмежень використання соціальних гарантій, передбачених ст.22 Закону України «Про міліцію» не було і тому вони відповідно до гарантованих їм державою гарантій проводили відповідні платежі за отримані від позивача послуги з п'ятдесяти процентною знижкою, подавши до позивача відповідну довідку про право на отримання гарантованих державою пільг. А тому у позивача немає підстав для звернення до суду з даним позовом, оскільки якщо зробити відповідні розрахунки за вказаний період то в них заборгованості по оплаті за спожиту електричну енергію немає. Заслухавши сторони та вивчивши матеріали справи суд вважає, що змінені позовні вимоги позивача підлягають до повного задоволення та знайшли своє підтвердження в ході судового засідання. Вимоги позивача законні, обґрунтовані і в судовому засіданні доведені, та підтверджуються відповідними доказами. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є працівником міліції і разом з дружиною відповідачкою [PERSON] проживають в [ADDRESS], між ними та ВАТ «Черкасиобленерго» в особі Звенигородського РЕМ виникли цивільні права та обов'язки щодо надання відповідачам послуг на користування електроенергією. Юридичним фактом виникнення таких правовідносин є наявність електроенергії в помешканні відповідачів, наявність приладу обліку енергії, встановленого для обліку електроенергії, спожитої відповідачами та частковою оплатою електричної енергії відповідачами, підтвердженою відомістю оплачених рахунків по рахунку[NUMBER], власником якого є [PERSON] При цьому електро - постачальна організація зобов'язувалась постачати споживачу електроенергію, а споживач оплачувати спожиту ним електроенергію, згідно встановленого квартирного приладу обліку електроенергії. Такі відносини регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року. Згідно п.19 Правил-розрахунки населення за спожиту електроенергію проводяться за діючими тарифами для населення на підставі показань приладів обліку, згідно п.42 Правил - споживач зобов'язаний оплачувати спожиту електроенергію. Однак відповідачі своєчасно не розраховуються за спожиту електроенергію, проводять 50-ти процентну оплату, в зв'язку з чим утворилась заборгованість на 01.01.2008 року в сумі 162 грн.39 коп. Сума заборгованості підтверджується відомістю оборотів по рахунку споживача, відомістю оплачених рахунків, відомістю виставлених рахунків та актом зняття показників лічильника. Відповідачі часткову оплату отриманих від позивача послуг мотивують тим, що відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про міліцію», держава гарантує працівникам міліції, яким є відповідач [PERSON] соціальний захист і в зв'язку з чим відповідно до ч.4 ст.22 вищевказаного Закону працівникам міліції та членам їх сімей надається п'ятдесяти процентна знижка по оплаті жилої площі, комунальних послуг, палива та електроенергії і в зв'язку з чим вони і сплачували надані позивачем послуги в розмірі п'ятдесяти відсотків, а п'ятдесят відсотків неоплатних сум вони вважають, що повинно брати на себе ВАТ «Черкасиобленерго». Дані ствердження відповідачів є безпідставними та безпредметними, оскільки до 2003 року в рахунок забезпечення гарантованого державою соціального захисту працівникам міліції передбачені їм Законом пільги відшкодовувались за рахунок підприємств, які надавали житлово-комунальні послуги, а відповідно до Законів України «Про Державний Бюджет України» на 2004 та 2007 роки відшкодування частини фактичних витрат пільговикам за одержаними послугами відшкодовується з Державного Бюджету України в межах бюджетних асигнувань на утримання бюджетних установ де вони працюють і відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 426 від 31.03.2003 року «Про затвердження порядку надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам (військовослужбовцям) бюджетних установ (військових формувань)» затверджений механізм надання працівникам міліції та іншим працівникам бюджетних установ передбачених пільг, згідно з яким громадяни, які мають право на пільги, спочатку сплачують повну вартість житлових, комунальних та інших послуг, а вже потім бюджетні установи за заявою пільговиків, відшкодовують їм частину фактичних витрат за одержаними послугами за рахунок Державного Бюджету України в межах бюджетних асигнувань на утримання цих бюджетних установ, що передбачено ст.24 Закону України «Про міліцію». Тому суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити повністю стягнувши з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача 162 грн. 39 коп. заборгованості за спожиту електроенергію та 81 грн. понесених судових витрат по оплаті судового збору та витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи. На підставі наведеного, ст.ст.160, 162 ЖК України, ст.73 Закону України «Про Державний Бюджет України на 2005 рік», ст.75 Закону України «Про Державний Бюджет України на 2006 рік», ст.69 Закону України «Про Державний Бюджет України на 2007 рік», Постанови Кабінету Міністрів України № 426 від 31.03.2003 року «Про затвердження порядку надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам (військовослужбовцям) бюджетних установ (військових формувань)» та

Outcome: approved