overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Енергодарської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог - Енергодарська міська нотаріальна контора, ДКП „Енергодарське БТІ”, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позивач в обґрунтування своїх вимог вказує, що йому, його матері [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить [ADDRESS]. [INFO] його мати померла. На час смерті вона проживала в вищезазначеній квартирі. Позивач є спадкоємцем за заповітом, інших спадкоємців не має. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності здійснюється у порядку, встановленому ст. 364 ЦК України, саме на підставі договору, укладеному між співвласниками в пісьмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. За життя його матері такий договір не укладався. Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних засадах. Однак він не може реалізувати своє право на спадкування без встановлення частки померлої в зазначеній квартирі, яка належить йому і померлої матері на праві спільної сумісної власності. Просить встановити, що вказана квартира, яка є їх спільною сумісною власністю належить ім в рівних частках - по 1/2 частці кожному, визнати спадковим майном 1/2 частку цієї квартири та визнати за ним право власності на цю частку в порядку спадкування. В судовому засіданнні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить суд задовольнити позов. Відповідач, треті особи в судове засідання не з'явилися, надали заяви про визнання позову, розгляду справи без їх участі. Вислухавши пояснення, дослідував матеріали справи - суд, вважає, що позов обґрунтований і повинен бути задоволений. У відповідності до ч.1 ст.368 ЦК України спільною сумісною власністю є спільна власність двох або більше осіб без визнання часток кожного з них у праві власності. Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Ч. 1 ст. 1226 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних засадах. Вимоги позивача підтверджуються свідоцтвами про смерть, народження, на право власності на житло (а.с. 4,5,8), довідками ЖЄУ, нотаріальної контори, ДКП „Енергодарське БТІ” (а.с. 7,9-11), копією заповіту (а.с.6).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-09 00:00:00

На підставі рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 18.09.2007 року відповідачка позбавлена батьківських прав відносно дитини [PERSON],[INFO] народження. Згідно рішення Шевченківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області від 16.05.2008 року ,позивачка призначена опікуном над цією дитиною,яка до теперішнього часу знаходиться у неї на утриманні Відповідачка ніякої допомоги на утримання дитини не оказує.Тому позивачка і просить стягнути з відповідачки на свою користь аліменти у розмірі &frac14; частини її заробітку,що-місячно до повноліття [PERSON],но не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги. Відповідачка в судове засідання не з*явилась,хоча була повідомлена про нього належним чином. Заслухавши позивачку,дослідивши матеріали справи,суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити за таких підстав. Згідно рішень вищезазначених рішень суду і сільської ради відповідачка була позбавлена батьківських прав відносно сина [PERSON],[INFO] народження,а позивачка призначена над ним опікуном,якій відповідачка не оказує ніякої допомоги на його утри-мання . У відповідності ч.2 ст. 166 СК України особа,позбавлена батьківських прав не звільняєть-ся від обов*язку щодо утримання дитини. Тому вимоги позивачки ,як обгрунтовані на законних підставах, передбачених ст.ст. 166, 180-183 СК України ,підлягають повному задоваоленню. При цьому з відповідачки у відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України необхідно стягнути судові витрати .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-09 00:00:00

відповідачка має позашлюбну дитину,21.09.2007 року народження,яку у відповідності до ст.135 ч.1 СК України нарекли -[PERSON].Зареєструвавши народ-ження останього [INFO] у виконкомі Краснополянської сільської ради Великоно-восілківського району Донецької області,відповідачка покинула його на призволяще,а точніше під нагляд своєї бабусі [PERSON],1942 р.н.,яка не здатна собі дати ладу і тим паче не може бути опікуном відносно малечі,а сама завіялась в невідомому напрямку, займаючись бродяжничеством і до теперішнього часу долею дитини не цікавиться.Дитина з 19.03.2008 року знаходиться в дитячому відділенні Великоновосілківської ЦРЛ і тому позивач,піклуючись її долею,прохає позбавити відповідачку батьківських прав і передати йому [PERSON] під опіку. В судовому засіданні представник позивача Лях О.М. підтримала позовні вимоги. Відповідачка без поважних причин в судове засідання не являється ,хоча була повідомле-на про нього належним чином і не надала суду пояснень своєї поведінки. Прокурор і представник позивача не заперечують проти розгляду справи за відсутності відповідачки. Заслухавши пояснення представника позивача,як органу опіки та піклування,прокурора, підтримавшего позовні вимоги, дослідивши матеріали справи,суд вважає за необхідне їх задовольнити за таких підстав. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини ,які наведені позивачем в позовній заяві,а саме те,що відповідачка,народивши 21.09.2007 року позашлюбну дитину, яку зареєстрували у відповідності до ч.1 ст.135 СК України-[PERSON],покинула останього на свою бабусю -[PERSON],яка не здатна піклуватися про нього.,а сама продовжила вести бродяжнический образ життя,ухиляючись від виконання своїх батьків- ських обов*язків по його вихованню і утриманню.В результаті ,19.03.2008 року вказану дитину в загрозливому для життя стані, було доставлено до дитячого відділення Велико-новосілківської ЦРЛ,де воно залишилось і знаходиться до теперішнього часу ,а відпові-дачка так і не знайшла часу для побачення з нею ,не кажучи вже про виконання нею інших батьківських обов*язків. Тому позовні вимоги ,як обгрунтованні на законних підставах у відповідності до ст. 164,165,167 СК України ,ст.ст.11,12 Закону України “Про охорону дитинства” -підлягають повному задоволенню.Судовий збір у відповідності до ст.88 ч.3 ЦПК України ,суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-09 00:00:00

сторони з 12.06.1990року перебувають в зареєстрованому шлюбі,актовий запис №1603, зроблений у палаці реєстрації шлюбу м. Маріуполя Донецької області. Цей шлюб у них перший і від нього вони мають дочку [PERSON],[INFO] народження. З початку с жовтня місяця 2007 року,сторони не підтримують подружніх стосунків,проживають окремо. Спільне життя не склалось із-за постійних сварок,які виникали із-за відсутності взаємного кохання ,порозуміння і поваги. Не погоджуючись на примирення, позивач просить шлюб, укладений з відповідачем розірвати , витрати при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу віднести на відповідача. неї. В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги і прохала строк для примирення не надавати. Відповідач в судове засідання не явився ,хоча був повідомлений про нього належним чином і не надав суду письмових пояснень своєї поведінки. Заслухавши пояснення позивачки , дослідивши матеріали справи ,суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити ,так як дійшов висновку , що подальше спільне життя подружжя і збереження поміж ними шлюбу суперечило б їх інтересам , що має істотне значення.Сторони проживають тривалий час окремо і ніхто з них заходів для примирення не приймав і зараз не бажають цього.Витрати при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу суд відносить на обидві сторони.Питання про місце проживання дитини -не ставилось.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом. Позивачка стверджує, що їх сумісне життя не склалось у зв'язку з тим, що мають різні погляди на життя, шлюб, подружній обов'язок, біля 2 років проживають окремо, сумісне господарство не ведуть, відповідач фактично має іншу сім'ю. Просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка підтвердила позовні вимоги. Відповідач в судовому засідання вимоги визнав та пояснив що пішов від позивачки до іншої жінці з якою підтримує фактичні шлюбні відносини. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Сторони зареєстрували шлюб 10 червня 1989 року у Олександрійській сільраді м.Іллічівська, актовий запис №12 (а.с.7). Шлюб у позивачки другий. Шлюбні відношення фактично не підтримають, сумісне господарство не ведуть, мешкають окремо. Згідно ст.111 Сімейного кодексу України, суд приймає заходи до примірення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст.ст.10, 27, 60 ЦПК України сторони, яки приймають участь у справі, користуються рівними правами відносно надання доказів, їх дослідження та доведення до суду їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи, що обідви сторони бажають розірвання шлюбу, суд вважає, що збереження такого шлюбу суперечить моральним засадам суспільства, а позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Соболівської сільської ради про продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини, вказавши, що після смерті [INFO] його батька [PERSON], він не звернувся до нотаріальної контори в установлений законом шестимісячний строк з заявою про прийняття спадщини, так як не знав діючого законодавства, та проживає в м. Житомир. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], яка діє згідно доручення, підтримала позовні вимоги. Від Соболівської сільської ради поступила заява про розгляд справи без участі їх представника, позов визнають. Судом встановлено, що [INFO]помер [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина. Позивач [PERSON] є його спадкоємцем згідно закону. З заявою про прийняття спадщини він в нотаріальну контору своєчасно не звернувся, так як не знав вимог діючого законодавства. Дані правовідносини регулюються ст.1272 ч.3 ЦК України, яка передбачає, що за позовом спадкоємця який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд вважає причину пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини поважною і вважає можливим його продовжити. Судові витрати понесені позивачем на оплату держмита та інформаційно-технічне забезпечення - стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Промінь» с.Антонівка про визнання права власності на житловий будинок, який він купив 27 лютого 1992 року у колгоспу «Промінь» с. Антонівка, і даний договір було зареєстровано в Соболівській сільській раді. В судовому засіданні позивач [PERSON], підтримав позовні вимоги, пояснивши, що 27.02.1992 року він заключив в Соболівській сільській раді договір купівлі - продажу житлового будинку, що належав колгоспу «Промінь» с. Антонівка, при цьому колгосп передав йому житловий будинок з погосподарськими будівлями, які він прийняв, оплативши їх вартість 5525 крб. та сплативши 282 крб. державного мита. В даний час він не може зареєструвати будівлю на своє ім'я, так як колгосп продав йому будинок на який не було технічної документації і він не був зареєстрований належним чином Від ТОВ «Промінь» с. Антонівка поступила заява про визнання ними позову. Судом встановлено, що між [PERSON] та колгоспом «Промінь» с. Антонівка в Соболівській сільській раді було укладено договір купівлі - продажу житлового будинку, що розташований по [ADDRESS]. Даний договір посвідчений Соболівською сільською радою 27.02.1992 року і зареєстрований в реєстрі за № 16, [PERSON] було сплачено колгоспу «Промінь» с. Антонівка вартість будівлі - 5525 крб., і за реєстрацію договору було сплачене державне мито в сумі 282 крб. Договір було укладено і зареєстровано в Соболівській сільській раді, що відповідало вимогам Закону Української РСР «Про державний нотаріат» від 25 грудня 1974 року, який передбачає право вчинення такої нотаріальної дії, як договір купівлі-продажу - посадовими особами сільської ради. Разом з тим працівник сільської ради, яка посвідчувала даний договір, допустила помилку, зареєструвавши даний договір, так як у продавця не було технічної документації і будинок не був зареєстрований належним чином. Дані правовідносини регулюються ст.224 ЦК України (1963р) - договір купівлі - продажу, ст. 225 ЦК України (1963) - право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові. Якщо продавець майна не є його власником, покупець набуває право власності лише в тих випадках, коли згідно з статтею 145 цього Кодексу власник не вправі витребувати від нього майно. Враховуючи викладене, суд вважає, що [PERSON] набув право власності на будівлю, так як сторони при укладенні угоди досягли усіх істотних його умов, а саме продавець - колгосп «Промінь» с. Антонівка передав йому житловий будинок, та допоміжні погосподарські будівлі, а покупець [PERSON] прийняв будинок і оплатив його вартість. На даний час [PERSON] не може зареєструвати будинок на своє ім'я, так як будинок до укладення договору купівлі-продажу не був зареєстрований належним чином. Судові витрати - оплата державного мита в сумі 51 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн. - стягнути з відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищеназваним позовом посилаючись на те, що подружні стосунки з відповідачем були припинені у травні 2007 року через непорозуміння в сім'ї, взаємну неповагу і різні погляди на життя. Майнового спору та спору про місце проживання їх малолітньої дитини немає. Відповідач позов визнав повністю, згоден на розірвання шлюбу, у своїй заяві просив суд розглянути справу за його відсутністю, про наслідки визнання позову попереджений. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому позовна заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-09 00:00:00

Лисичанська психіатрична лікарня звернулася до суду з вищеназваною заявою щодо [PERSON]., 1923 року народження, з приводу психічного захворювання що необхідно для призначення опікуна. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримала і пояснила, що [PERSON], 1923 року народження, перебуває на обліку у лікара-психіатра з приводу психічного захворювання: „сосудистая деменция”, тому внаслідок захворювання потребує постійного стороннього догляду і не здатна у повному обсязі керувати своїми діями. Представник органу опіки та піклування Лисичанської міськради не заперечувала проти задоволення заяви. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON]., 1923 року народження, перебуває на обліку у лікара-психіатра з приводу психічного захворювання, що підтверджується довідкою (а.с.4). Згідно висновку амбулаторної, комісійної судово-психіатричної експертизи (а.с.8) [PERSON]. в силу психічного захворювання не здатна у повному обсязі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом потребує в встановленні над ним опіки. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Таким чином є всі підстави для визнання [PERSON]., 1923 року народження недієздатною, що необхідно для призначення їй опікуна На підставі викладеного та ст. 39 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-09 00:00:00

до суду звернувся ВАТ Банк „Фінанси та Кредит” з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, процентів та пені за кредитним договором, укладеним 26 квітня 2006 року між ВАТ Банк „Фінанси та Кредит” та відповідачем щодо надання кредиту в сумі 2100 грн. з оплатою за процентною ставкою 0,83 % місячних на суму залишку по кредиту з кінцевим терміном повернення 25 квітня 2008 року. Свої зобов'язання за кредитним договором боржник [PERSON] не виконала, у встановлені графіком строки кредит не повернула, отже станом на 31 травня 2008 року має заборгованість, тому ВАТ Банк „Фінанси та Кредит” змушений звернутися до суду з даним позовом до [PERSON] для стягнення заборгованості в розмірі 8600 гривень 37 копійок. В судовому засіданні представник позивача ВАТ Банк „Фінанси та Кредит” Уманцев Олексій Володимирович, суду пояснив, що станом на 25 квітня 2008 року відповідачка, не зважаючи на неодноразові телефонні дзвінки, повідомлення, листи - попередження банку, зобов'язання за кредитним договором не виконує, заборгованість перед банком не погашає, тому просив стягнути з відповідачки заборгованість по кредитному договору в сумі 8 600 гривень 37 копійок. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов визнала повністю, пояснила, що заборгованість по договору виникла внаслідок скрутного матеріального становища. Судом встановлено, що 26 квітня 2006 року між ВАТ Банк „Фінанси та Кредит” та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір про надання кредиту в сумі 2100 грн. на строк з 26 квітня 2006 року по 25 квітня 2008 року. Згідно розрахунку ВАТ Банк „Фінанси та Кредит” загальна сума заборгованості станом на 31 травня 2008 року становить - 8600 гривень 37 копійок, з них: заборгованість за простроченим кредитом - 1893 грн. 91 коп., пеня за прострочення повернення кредиту - 4116 грн. 12 коп., за прострочення сплати процентів в сумі 282 грн. 79 коп., пеня за прострочення сплати процентів - 826 грн., за прострочення комісійної винагороди - 378 грн., пеня за прострочення сплати комісійної винагороди в сумі 1103 грн. 55 коп. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. За кредитним договором банк зобов'язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти відповідно до ст. 1054 ч.1 ЦК України. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. В зв'язку з невиконанням [PERSON] зобов'язання по кредитному договору за яким Банк виконав умови договору повністю і своєчасно, а позичальник умови договору не виконує, чим порушив майнові права ВАТ Банк „Фінанси та Кредит”. За вищевикладених обставин суд вважає, що заборгованість по кредитному договору в сумі 8600 гривень 37 копійок слід стягнути з боржника [PERSON], тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-09 00:00:00

[PERSON]звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, посилаючись на те, що в січні 1989 року разом з батьками приїхав на постійне місце проживання з республіки Молдова в Україну, а саме в м. Берислав. Його батьки працювали на Бериславському машинобудівному заводі, а він школу не відвідував, навчався вдома. В грудні 1992 року він з батьками повернувся до Молдови, де закінчив школу та отримав атестат. У 1995 році заявник знову повернувся до України в м. Берислав, де і проживає до цього часу. Має законне джерело існування. Вважає себе громадянином України, так як на момент набуття чинності Закону України «Про громадянство» він постійно мешкав на території України. В паспортному відділенні Бериславського РВ УМВС йому рекомендували звернутися до суду для встановлення факту проживання. Даний факт підтверджує довідкою КП «Бериславська ЖЕК-1». Просить встановити факт його проживання на території України, який необхідний для набуття громадянства У судовому засіданні заявник наполягав на задоволенні свого прохання з підстав, зазначених у заяві. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні із заявою погодилася, проти встановлення факту не заперечує. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву підлягаючою задоволенню. Відповідно до ст. З ч. 1, п. 1 Закону України "Про громадянство України", усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24.08.1991р.) постійно проживали на території України, є громадянами України. Ст. 9 Закону України "Про громадянство", передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути за їх клопотанням прийнятті до громадянства України за умов: визнання і дотримання Конституції України та законів України, не перебування в іноземному громадянстві, безперервного проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років. Судом встановлено: відповідно до довідки КП «Бериславська ЖЕК-1» (а.с. 10) заявник мешкає в [ADDRESS] 3 1989 року без реєстрації. Визнає та дотримується Конституції України та законів України, та безперервно проживає на території України протягом останніх п'яти років. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт, що заявник в 1989 році приїхав в Україну, проживає у них в квартирі. Встановлення даного факту несудовим шляхом неможливо. Він має для заявника юридичне значення, поскільки з ним пов'язано прийняття громадянства України. Враховуючи вище наведене, зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що існує достатньо підстав для задоволення вимог заявника. На основі п.1 ч.1 ст.3, ст. 9 Закону України "Про громадянство України", ст.256 ЦПК України,

Outcome: approved