Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-04 00:00:00

В травні 2008 року Кредитна спілка “Альянс Україна” (надалі - КС “Альянс Україна”) звернулася до суду з позовом до [PERSON] про дострокове розірвання кредиту та стягнення суми кредиту, процентів за користування кредитом та неустойки, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] борг 21632,24 грн. посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору кредиту № 497-06кТл від 5 грудня 2006 року відповідач отримав кредит в сумі 3600 грн.00 коп. строком на 24 місяці. Відповідно до умов договору [PERSON] зобов'язаний сплачувати не пізніше ніж 5-го числа кожного наступного місяця частину кредиту та плату за користування кредитом за попередній місяць. Відповідно до п.1.2 договору кредиту № 497-06 КТЛ від 5 грудня 2006 року кредитна спілка надала позичальнику кредит на засадах строковості, зворотності та платності. Згідно з п.3.1 Позичальник зобов»язувався сплачувати не пізніше ніж 5-го числа кожного наступного місяця частину кредиту та сплату за користування кредитом за попередній місяць. Останній платіж відповідач здійснив в квітні 2007 року і після цього погашення боргу ним не проводилось. Станом на 25 квітня 2008 р. за [PERSON] рахується заборгованість в сумі 21632.24 грн., яка складається з 3006.96 грн. - основного боргу; 3518.08 грн. - відсотків за користування кредитом; 1503.48 - штраф 50% за порушення строків сплати кредиту та процентів за дострокове розірвання договору та 13603.72 грн. - пені. Представник позивача Мадюдя В.В. в судовому засіданні зменшив позовні вимоги. Просить розірвати договір кредиту № 497-06 КТЛ від 5 грудня 2006 року та стягнути з відповідача суму основного боргу 3006, 96 грн., пеню 2547 грн. та судові витрати по справі. Від стягнення відсотків за користування кредитом, враховуючи що вони погашені в сумі 3518,08 грн. та штрафу 50% за порушення строків сплати кредиту та дострокове розірвання договору кредиту в сумі 1503,48 грн. відмовляється. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з”явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду даної справи. Оскільки представник позивача не заперечує щодо постановлення заочного рішення, то за таких обставин суд визнав за можливе у відповідності до ст.ст. 224,226 ЦПК України розглянути справу у відсутність відповідача, так як в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за такими підставами. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно до ст.ст. 546, 548, 549 ЦК України виконання зобов»язань може забезпечуватися відповідно до закону або умов договору, зокрема неустойкою, яку боржник повинен сплатити у разі порушення зобов»язань. Відповідно до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають наслідки, встановлені договором, або законом. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що між сторонами 5 грудня 2006 року було укладено кредитний договір № 497-06 КТЛ. Відповідно до п.1.2 договору кредиту від кредитна спілка надала позичальнику кредит на засадах строковості, зворотності та платності. Згідно з п.3.1 Позичальник зобов»язувався сплачувати не пізніше ніж 5-го числа кожного наступного місяця частину кредиту та сплату за користування кредитом за попередній місяць. Згідно п.2.2 вказаних договорів сторони визначили порядок повернення кредитів частинами та плату відсотків за користування позичковими коштами в розмірі 0,1918% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно п.6.1 вказаного договору у випадку прострочення позичальником термінів сплати суми кредиту та відсотків, кредитор вправі нарахувати та стягувати пеню в розмірі 1% від суми неповернутого кредиту за кожен день прострочки. Станом на 5 червня 2008 року за [PERSON] рахується заборгованість в сумі 3006.96 грн. - основного боргу; пеня - 2547 грн.; відсотки за користування кредитом в сумі 3518 грн. повністю погашені; від сплати штрафу 50% за порушення строків сплати кредиту та процентів за дострокове розірвання договору 1503.48 позивач відмовився; Таким чином, позов є обґрунтованим і за вказаних обставин суд вважає що договір кредиту необхідно розірвати. Стягненню підлягає сума основного боргу 3006.96.грн. та пеня 2547 грн., яку суд зараховує в її погашення відповідно до квитанцій від 26.05.08 - сума внесеного [PERSON] платежу - 4000 грн., квитанції від 26.05.08. - сума платежу 1500 грн., квитанції від 30.05.08. - сума платежу 565 грн. (6065 - 3518 відсотки за користування кредитом = 2547 грн.) Згідно вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати по сплаті державного мита та витрати за інформаційно-технічне забезпечення підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного і ст.ст. 625, 1048-1050, 1054 ЦК України, та

Outcome: partial