Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-14 00:00:00

Представник позивача за довіреністю Волошина Є.В. 13.02.2008 року звернулась до суду з вищевказаними позовними вимогами. В обґрунтування позовних вимог у позовній заяві зазначено, що відповідачі зареєстровані та мешкають [ADDRESS]. Зазначена квартира є комунальною власністю та знаходиться на балансі КП «ВРЕЖО №5». Мешканці квартир зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. У зв'язку із несвоєчасною сплатою зазначених платежів, за відповідачами утворилась заборгованість станом на 01.10.2007 року по квартирній платі в розмірі 587 грн. 76 коп. та по комунальним послугам в розмірі 4584 грн. 48 коп.. Тому представник позивача просить суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку зазначену заборгованість на користь КП «ВРЕЖО №5». У судовому засіданні представник позивача Волошина Є.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Крім того, представник позивача пояснила, що позивач не пропустив строк позовної давності, оскільки відповідачі періодично здійснювали переплати поточних платежів, тім самим визнаючи свій борг та таким чином його погашали, тому перебіг строку позовної давності переривався. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні, вимоги позивача визнала частково, в межах строку позовної давності, та пояснила, що відповідачі не сплачували зазначені платежі в повному обсязі у зв'язку із скрутним матеріальним становищем. Крім того, відповідач [PERSON] також пояснила, що вона знала про наявність заборгованості, та з липня 2003 року періодично невеликими сумами погашала заборгованість по квартирній платі, а по комунальним послугам вона стала частково погашати існуючу заборгованість лише з липня 2005 року. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, тому суд розглядає справу за її відсутності. Вислухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі та дослідивши інші докази, що є у матеріалах справи, суд вважає, що позов КП «ВРЕЖО №5» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно довідок ЖЕД №24 відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та мешкають за [ADDRESS], та за відповідачами перед позивачем, станом на 01.10.2007 року рахується заборгованість по комунальним послугам в розмірі 4584 грн. 48 коп. та по квартирній платі в розмірі 587 грн. 76 коп., а всього на загальну суму 5172 грн. 24 коп.. Згідно із наданих КП «ВРЕЖО №5» щомісячних розрахунків випливає, що відповідачі з липня 2003 року стали робити значні переплати нарахованих поточних платежів по квартирній платі та робили їх майже щомісяця до квітня 2006 року включно. Крім того, відповідно до тих самих розрахунків, відповідачі в липні 2005 року зробили оплату в рахунок погашення заборгованості за комунальні послуги та потім теж декілька разів погашали зазначену заборгованість, що також підтверджується поясненнями відповідача [PERSON]. Відповідно до наданих щомісячних розрахунків, за відповідачами перед позивачем за період з 01.07.2000 року по 01.10.2007 року заборгованості по квартирній платі не має, а за період з 01.07.2002 року існує заборгованість по комунальним послугам в розмірі 981 грн. 50 коп.. Дані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Згідно п.п.7 і 10 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572 (в редакції від 25.01.2006 року), встановлено обов'язок своєчасно вносити оплату за комунальні та інші послуги. На підставі ст.ст.64, 66, 67 та 68 Житлового кодексу Української РСР, наймач та повнолітні члени його сім`ї несуть солідарну майнову відповідальність за оплату комунальних послуг та квартирної плати в становленні законодавством строки. На підставі ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, та за даними правовідносинами, відповідно до ст.257 того ж кодексу, цей строк встановлений тривалістю у три роки. Відповідно до ч.ч. 3 і 4 ст. 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі та сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. Згідно із ч.1 ст.264 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Суд вважає, що оскільки відповідач у ході судового розгляду заявила про застосування строку позовної давності, але враховуючи, що з липня 2003 року відповідачами майже щомісяця до квітня 2006 року включно сплачувались переплати щомісячних нарахувань в рахунок погашення існуючої заборгованості по квартирній платі, а також враховуючи, що у липні 2005 року відповідачами також було сплачено платіж в рахунок погашення заборгованості по комунальним послугам, що свідчить про визнання ними зазначених боргів, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в межах строку позовної давності, а саме по квартирній платі за період з липня 2000 року по 01.10.2007 року, та по комунальним послугам за період з липня 2002 року по 01.10.2007 року. Але оскільки судом встановлено, що за період з липня 2000 року по 01.10.2007 року заборгованості відповідачів по квартирній платі не існує, тому стягненню підлягає лише заборгованість за період з липня 2002 року по 01.10.2007 року в розмірі 981 грн. 50 коп.. Крім того, судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають розподілу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial