overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-22 00:00:00

14 травня 2008 р. ВАТ «Маріупольський завод важкого машинобудування» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Представник позивача ВАТ «МЗВМ» у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та в обґрунтування позовних вимог пояснив, що у грудні 1995 року за спільним рішенням адміністрації підприємства та профспілкового комітету [PERSON] було виділено приміщення у гуртожитку № 8 ВАТ «МЗВМ», розташованому за адресою: [ADDRESS]. На підставі вказаного рішення 08.12.1995 року відповідач був прописаний у гуртожитку, але в надане житлове приміщення так і не вселився. На теперішній час фактичне місце перебування відповідача невідоме, але з реєстрації за адресою: [ADDRESS], він не знятий. [PERSON] не проживає в житловому приміщенні з 1995 року і по теперішній час, його майно та особисті речі у гуртожитку № 8 ВАТ «МЗВМ» не зберігаються. На підставі викладеного представник позивача просив суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням у будинку [ADDRESS] (гуртожиток № 8 ВАТ «МЗВМ»). Відповідач у судове засідання не з'явився, згідно акту від 14.04.2008 р., останній у гуртожитку № 8 [ADDRESS] не проживає з 1995 року, у зв`язку з чим, суд ухвалив розглядати справу у порядку, передбаченому ст. 224 ЦПК України. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона працює сестрою-господаркою у гуртожитку № 6 ВАТ «МЗВМ» [ADDRESS], з 2000 року. Періодично, вона працює у гуртожитку № 8, тобто міняється змінами з іншими сестрами-господарками, у зв'язку з чим, знає всіх проживаючих в гуртожитку. З того часу як працює у гуртожитку, вона не бачила [PERSON] і достовірно знає, що він не проживає у гуртожитку. Перевірка осіб, які проживають фактично у гуртожитку проводиться кожний місяць, свідок приймає у перевірці участь. Особистих речей відповідача на зберіганні у гуртожитку не має. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дала аналогічні пояснення. Суд вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню оскільки в судовому засіданні достовірно було встановлено, що [PERSON] з грудня 1995 року в спірному житловому приміщенні не проживає більше 6 місяців, що підтверджується актом від 14.04.2008 р. Згідно положень ст.ст.71,72 ЖК України, особа може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням, у разі її відсутності більше шести місяців за місцем проживання. У зв'язку з чим, суд вважає, що відповідач [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням у гуртожитку № 8 ВАТ «МЗВМ» [ADDRESS]. Згідно з ст. 88 ЦПК України, судові витрати, понесені по справі позивачем слід стягнути з відповідача, а саме держмито у розмірі 8,50 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 7,50 гривень на користь ВАТ «МЗВМ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-22 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовною заявою про визначення долі у спільній сумісній власності посилаючись на ті обставини, що вона проживала разом з [PERSON] з 28.06.1991 року по 03.10.2000 року однією сім"єю за адресою [ADDRESS]. 04.03.1997 року разом приватизували цю квартиру. [INFO] року померла [PERSON]. Вважає частки у приватизованій квартирі рівними за кожним по &frac12; частині. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала і просила його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з"явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належний чином, про причину неявки суд не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, які є в матеріалах справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 04.03.1997 року ( а.с.6) квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] Суд вважає, що особи, які приймали участь у приватизації квартири мають рівні долі по 1/2 частині кожному, бо відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на прав спільної сумісної власності . Відповідно ст. 370 ЦК України у разі виділу частки майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Тому суд вважає, що позов підлягає задовленню в повному обсязі. На підставі викладеного, відповідно до ст. 355, 370 ЦК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач є батьком їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]народження, добровільно утримувати сина відмовляється. Тому в судовому порядку прохає стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 200 грн, але не менше 30% від прожиткового мінімуму . У судовому засіданні позивака позов підтримала. Відповідач позов визнав частково, пояснивши, що він має іншу сім'ю, перебуває на обліку в Центрі зайнятості населення, де отримує допомогу. Суд вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що Рішенням Роменського міськрайонного суду від 06.10.2004 року шлюб між подружжям [PERSON]розірвано (а.с. 3). Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO] народження. В свідоцтві про народження дитини, батьком записаний відповідач (а.с. 2). Відповідно до довідки голови Бобрицької сільської Ради Роменського району Сумської області неповнолітній [PERSON]. проживає з матір'ю [PERSON]. (а.с. 4). Відповідач ніде не працює, але перебуває на обліку в Центрі зайнятості населення, достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, інших дітей на утриманні не має. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дитини. Ці правовідносини регулюються ст. ст. 180, 183, 184, Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходів одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Відповідач погодився з вимогами про стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку… Згідно ст. 65 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» з 1 квітня 2008 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років складає 678 грн. Виходячи з вищевикладеного, мінімальний розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років складає 203,40 грн. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в сумі 200 грн щомісячно, бо саме таку суму прохає позивачка стягувати з відповідача і не наполягала на стягненні ще 3 грн 40 коп. Відповідно до ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць. Крім того, з відповідача відповідно до ст. 88 ч.2 ЦПК України необхідно стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн, а також згідно ч.3 ст. 81 ЦПК України на відповідача слід покласти витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 7,50 грн

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою і прохала визнати її батька [PERSON]безвісно відсутнім. Свої вимоги мотивувала тим, що в місці його постійного проживання з 2004 року немає відомостей про місце перебування, визнання батька безвісно відсутнім необхідно для збереження його майна. В судовому засіданні заявниця підтримала свої вимоги. Представник заінтересованої особи - відділ реєстрації актів цивільного стану Козельщинського районного управління юстиції в судове засідання не з'явився і прохав справу розглянути без його участі, заяву визнав повністю. Також не з'явився представник Козельщинського РВ УМВС у Полтавській області, про місце і час розгляду справи його повідомлено належним чином. Суд, вислухавши пояснення заявниці і дослідивши інші докази, вважає, що заява підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. [PERSON] постійно проживав в[ADDRESS] З 2004 року в місці його постійного проживання немає відомостей про місце його перебування, що підтверджується довідкою Пашківської сільської ради, показами свідків [PERSON]. і [PERSON] Суд враховує, що визнання [PERSON]безвісно відсутнім необхідно для збереження його майна. При таких обставинах, відповідно до ст.43 ЦК України його необхідно визнати безвісно відсутнім. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-22 00:00:00

12.06.2008 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 14.06.1959 року. Від даного шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою у нього не склалось, однією сім'єю вони не проживають вже більше тридцяти шести років, і мають різні сім'ї. Вважає, що їх сім'я розпалася остаточно і її збереження не можливе. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, миритися не бажає, просить шлюб розірвати в судовому порядку, оскільки через органи РАЦСу відповідачка розлучатися відмовляється, наполягає на розлученні, не заперечує, щоб справа була розглянута в попередньому судовому засіданні, про що надав суду письмову заяву. Відповідачка [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явилася, але від неї надійшла заява про те, щоб справу розглянути у її відсутності, на розірвання шлюбу вона згодна, позов визнає, не заперечує, щоб рішення було постановлене при попередньому розгляді справи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.06.1959 року (а.с.4). Від даного шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей, наполягають на розлученні, миритись не бажають, оскільки однією сім'єю не проживають більше тридцяти шести років. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам сторін, оскільки вони мають інші сім'ї. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.ст.105,110,112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам сторін, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-22 00:00:00

У лютому 2008 року [PERSON]. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON]. про визнання договору купівлі-продажу житла дійсним та права власності на нерухоме майно, мотивуючи свої вимоги тим, що в грудні 2001 року між ним та відповідачем було укладено договір про купівлю-продаж житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по [ADDRESS]. Дана угода згідно ст. 15 Закону України “Про товарну біржу” була зареєстрована Вознесенською філією універсальної біржі «Південь» , договір за № 1269 від 12.12.2001 р. Здійснену угоду купівлю-продажу нерухомого майна вважає чинною, так як сторони виконали всі дії, передбачені нею, але вказана угода нотаріально не посвідчена по вині відповідача. Посилаючись на ці обставини, позивач в позовній заяві просить визнати договір купівлі-продажу дійсним та визнати за ним право власності на жилий будинок. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце слухання справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, між сторонами складено угоду про купівлю-продаж нерухомого майна - житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в [ADDRESS], згідно якої продавець передав нерухоме майно, а покупець заплатив за нього 1 700 грн.. З технічної документації на нерухоме майно вбачається, що спірне нерухоме майно на момент продажу належало відповідачу - [PERSON]. Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. У відповідності зі ст. 638 ЦК України правочин у вигляді договору вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Поскільки судом встановлено, що позивач повністю виконав договір, заплативши відповідачу передбачені кошти, а той передав у власність позивача майно, тоді як відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення правочину, останній слід визнати чинним, оскільки згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства, моральним засадам суспільства, спрямований на реальне настання правових наслідків, обумовлені вільним волевиявленням дієздатних сторін. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При таких обставинах позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на той факт, що він в особі його структурного підрозділу - Херсонських міських електричних мереж (ХМЕМ) є постачальником електричної енергії. Відповідач по справі є споживачем електричної енергії за адресою м. Херсон, [ADDRESS]. У зв'язку з порушеннями відповідачем правил користування електричною енергією, розмір збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією (ПКЕЕН) для населення відповідно до якої було зроблено нарахування збитків, становить 757,60грн. Просить стягнути з відповідача вказану суму збитків та судові витрати. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно, належним чином. На стадії заочного розгляду справи, представник позивача повністю підтримав заявлені вимоги. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Відповідно до п.48 ПКЕЕП - споживач несе відповідальність за порушення правил користування електричною енергією. Судом встановлено, що споживачем електроенергії за адресою м. Херсон, [ADDRESS], є відповідач. Згідно акту №208335 від 26.12.2007р. складеного працівниками ХМЕМ в ході проведення рейду, за адресою м. Херсон, [ADDRESS], було встановлено факт без облікового користування електричною енергією, що відповідно п.48 ПКЕЕН є розкраданням електричної енергії та тягне за собою відповідальність. Згідно п.53 ПКЕЕН та Методики, затвердженої постановою НКРЕ від 22 листопада 1999р. проведено розрахунок розміру збитків. Згідно з розрахунком, що є в матеріалах справи розмір збитків по акту №208335 від 26.12.2007р. становить 757,60грн. грн. Згідно ст.27 З.У. “Про електроенергетику”, правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. За вказаних обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-22 00:00:00

У лютому 2008 року прокуратура Арбузинського району звернулася до суду з позовом в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON]до [PERSON]про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON]. не виконує своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей - доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON],[INFO] У судовому засіданні прокурор підтримав заявлений позов. Відповідач у судове засідання не з'явилася, незважаючи на те, що про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки. Про причину своєї неявки суд не повідомила. Зі згоди прокурора суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши прокурора, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживають на даний момент в сім'ї своєї бабусі - [PERSON] в с. Арбузинського району, яка займається вихованням онуків на даний час. Мати ухиляється від виконання своїх обов'язків по утримуванню і вихованню дітей, веде аморальний спосіб життя, життям дітей не цікавиться, зловживає спиртними напоями, веде бродяжний спосіб життя. Відповідно до висновку органу опіку і піклування є доцільним позбавлення відповідача батьківських прав, так як вона не виконує обов'язки по вихованню дітей. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що у суді найшли своє підтвердження висновки прокурора про необхідність позбавлення її батьківських прав, тому приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-22 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із вищевказаним позовом посилаючись на те, що, [PERSON] згідно договору про виділ частки домоволодіння від 19.10.2006р. є власником 25/200 ч. домоволодіння [ADDRESS] в м.Херсоні, [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 12.12.2003р. та договору про виділ частки домоволодіння від 19.10.2006р. є власником 25/400 ч. домоволодіння [ADDRESS] в м.Херсоні, [PERSON] згідно договору про виділ частки домоволодіння від 19.10.2006р. є власником 25/400 ч. домоволодіння [ADDRESS] в м.Херсоні Відповідачці - [PERSON]. належить згідно договору дарування від 03.05.2008року 75/100ч. даного домоволодіння. На теперішній час виникла потреба реально розподілити домоволодіння. В судовому засіданні позивачі підтримали свої вимоги викладенні в позові, просять суд реально розподілити домоволодіння , згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 09.06.2008року. Відповідачка не заперечує проти запропонованого позивачами варіанту розподілу домоволодіння . Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступного: Судом встановлено, що домоволодіння [ADDRESS] в м.Херсоні належить: 25/200 ч. - [PERSON], згідно договору про виділ частки домоволодіння від 19.10.2006р.; 25/400 ч. - [PERSON], згідно договору купівлі-продажу від 12.12.2003р. та договору про виділ частки домоволодіння від 19.10.2006р.; 25/400 ч. - [PERSON], згідно договору про виділ частки домоволодіння від 19.10.2006р.; 75/100ч - [PERSON]., згідно договору дарування від 03.05.2008року. Згідно ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Висновком судової будівельно-технічної експертизи запропоновано варіант реального розподілу домоволодіння між співвласниками. Дана експертиза складена за спільною угодою сторін та по порядку користування, який склався, також вона не суперечить інтересам сторін, санітарним і протипожежним нормам. У зв'язку з наведеним, суд вважає, можливим задовольнити вимоги позивачів провести реальний розподіл домоволодіння згідно з висновком експертизи від 09.06.2008року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-22 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом, вказавши, що з відповідачем по справі перебувала у шлюбі до 25.09.2003р. Від шлюбу маємо спільну дитину [PERSON]- [INFO]. На даний час дитина навчається на другому курсі денного відділення економіко-технологічного факультету Херсонського національного технічного університету, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, тому позивачка просить стягнути аліменти на утримання [PERSON] - [INFO] у розмірі 1/4 усіх видів заробітку щомісячно до досягнення [PERSON]- [INFO]. двадцяти трьох років або закінчення чи припинення останньою навчання. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно. Заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі до 25.09.2003р. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON]- [INFO]. На даний час дитина навчається на другому курсі денного відділення економіко-технологічного факультету Херсонського національного технічного університету, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Статтею 199 Сімейного Кодексу України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-22 00:00:00

У лютому 2008 року прокуратура Арбузинського району звернулася до суду з позовом в інтересах неповнолітнього [PERSON]до [PERSON]про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON]. не виконує своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини: сина [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні прокурор підтримав заявлений позов. Відповідач у судове засідання не з'явилася, незважаючи на те, що про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки. Про причину своєї неявки суд не повідомила. Зі згоди прокурора суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши прокурора, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] проживає на даний момент в сім'ї своєї бабусі - [PERSON], [INFO], яка займається вихованням онука на даний час. Мати ухиляється від виконання своїх обов'язків по утримуванню і вихованню дитини, залишає його без догляду та тривалий час, веде аморальний спосіб життя, життям сина не цікавиться, зловживає спиртними напоями. Відповідно до висновку органу опіку і піклування є доцільним позбавлення відповідача батьківських прав, так як вона не виконує обов'язки по вихованню дитини. Батько дитини проживає окремо від сім'ї. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що у суді найшли своє підтвердження висновки прокурора про необхідність позбавлення її батьківських прав, тому приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved