Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів: [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]М.), [PERSON] про визначення часток у спільній сумісній власності і в обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що на підставі свідотства про право власності на житло № С-1194 від 16.04.1999 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів, згідно розпорядження № С-1065 від 25.03.1999 року, вона, її чоловік [PERSON], донька [PERSON] та син [PERSON] на праві спільної сумісної власності приватизували квартиру [ADDRESS], яка зареєстрована Криворізьким комунальним підприємством „Криворізьке бюро технічної інвентаризації на праві спільної сумісної власності і записана у реєстрову книгу за № 170П-415-415. Вказана квартира належить на праві спільної сумісної власності у рівних частках кожному з них: їй, її чоловіку [PERSON], донці [PERSON] та сину [PERSON], які приватизували квартиру [ADDRESS]. Між ними ніяких договорів, що дають підставу для визначення часток у спільній сумісній власності не рівними, не укладалося, а тому вважає, що відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України можна визначити, що частки кожного з співвласників є рівними, тобто ј частка квартири [ADDRESS] належить кожному співвласнику вказаної квартири. 05.11.2007 року її чоловік [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть. Вона, як спадкоємець за законом після померлого 05.11.2007 року [PERSON] звернулася до Сьомої нотаріальної контори, щоб оформити спадщину після померлого чоловіка, однак нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], у звязку з тим, що не визначена частка померлого [PERSON] у спільній сумісній власності, що підтверджується відмовою та постановою нотаріуса видати свідоцтво на спадщину. Таким чином, померлий 05.11.2007 року [PERSON], вона, [PERSON] та [PERSON] за життя та на момент смерті [PERSON] були власниками по ј частині вказаної квартири кожний. Вважає, що за померлим 05.11.2007 року [PERSON] можна визначити ј частину квартири [ADDRESS]. Правоустановчі документи на вказане спадкове майно вона буде отримувати у державній нотаріальній конторі, тому не просить визнати за нею право власності на спадкове майно і в цьому разі її позовна вимога не носить матеріального характеру (ціна позову в категорії таких позовних заяв відсутня), а тому, згідно Декрету КМУ від 21.01.1993 року № 7-93, пункт № 11 при зверненні до суду з позовних заяв немайнового характеру (не підлягаючих оцінці) розмір держмита визначається в сумі 8грн.50коп., а ІТЗ становить 7грн.50коп. Вона не має можливості вирішити питання визначення, частки померлого у спільній сумісній власності у добровільному порядку, а тому вимушена звернутися до суду. Таким чином, просить (визначити, що частки співвласників: [PERSON], який помер 05.11.2007 року, [PERSON], [PERSON] та [PERSON], у спільній сумісній власності - квартирі № 86 у будинку № 6-А, яка розташована за адресою: вул. Балакіна в м. Кривому Розі, є рівними і становлять по ј частині вказаної квартири за кожним. Позивачка - [PERSON] у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, підтвердивши доводи викладені у позові. Відповідачі - [PERSON] та [PERSON] у попередньому судовому засіданні, кожний окремо, позов визнали повністю, наслідки визнання позову, їм розяснені та зрозумілі. У попередньому судовому засіданні встановлено, що маються законні підстави для задоволення позову, тому що, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, визнання позову відповідачами не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, суд ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved