Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON].звернувся до суду з тих підстав,що після смерті матері отримав у спадок будинковолодіння за адресою: [ADDRESS]. Перед смертю мама наказувала йому подарувати це домогосподарство її племіннику [PERSON]., який з народження проживав в цьому господарстві та був там зареєстрований. Виконати волю матері він(позивач)не зміг,адже [PERSON].на час смерті матері і до тепер перебуває за межами України і повернеться ще не скоро.Тому 04.07.2003 року він уклав договір дарування з відповідачем - батьком [PERSON].Перед цим вони всі втрьох(з [PERSON].-по телефону) домовилися,що фактичним власником господарства буде саме [PERSON].,а з його батьком ця угода укладаеться тільки по причині неможливості явки [PERSON]. до нотаріуса. В 2007 році він(позивач)довідався,що відповідач порушив згадану угоду і звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON]. втратившим право користування житловим будинком. Вважаючи,що з його (позивача) боку була допущена помилка щодо сторони суб”єкта угоди і ця помилка є істотною, він просить визнати недійсним договір дарування. В судовому засіданні позива позов підтримав,обґрунтував вищенаведеним. Відповідач позову не визнав і стверджував,що ніякої домовленості щодо фактичного права власності [PERSON] на подароване йому(відповідачу) позивачем майно не існувало. Він є власником будинковолодіння згідно договору дарування і право власності його непорушне. Суд ставить під сумнів покази відповідача. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON]. та [PERSON].-двоюрідні сестри позивача, Малітовська Т.М.-державний нотаріус,стверджували,що відповідач попереджався як до укладення угоди,так і в нотаріальній конторі,що фактичним власником спірного будинковолодіння є [PERSON].,а з ним(відповідачем)угода укладається лише тому,що [PERSON].не має можливості відвідати нотаріуса.Відповідач проти цього не заперечував. Вислухавши сторони,свідків та дослідивши матеріали справи,суд дійшов висновку про доведеність та обгрунтованістьпозову,необхідність його задоволення. Згідно ст.173 ЦК Української РСР(ред.1963 р.) істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Згідно ст.56 ЦК Української РСР(ред.1963 р.)угода, укладена внаслідок помилки, що має істотне значення, може бути визнана недійсною за позовом сторони, яка діяла під впливом помилки. Якщо така угода визнана недійсною, то кожна з сторін зобов'язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернення одержаного в натурі - відшкодувати його вартість. Крім того, сторона, за позовом якої угода визнана недійсною, вправі вимагати від другої сторони відшкодування витрат, втрати або пошкодження свого майна, якщо доведе, що помилка виникла з вини другої сторони. Якщо це не буде доведено, особа, за позовом якої угода визнана недійсною, зобов'язана відшкодувати другій стороні понесені нею витрати, втрату або пошкодження її майна. Суд вважає,що при укладанні угоди дарування позивачем допущена помилка, яка має істотне значення, тобто така, що стосується істотних умов договору. На підставі викладеного,

Outcome: approved