Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-26 00:00:00

Відповідач [PERSON] позов не визнав повністю. Прокурор Гриців В.А. в судовому засіданні підтримав позов та пояснив, що відповідно до Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року № 999 забезпечення автомобілями інвалідів за місцем проживання і реєстрації здійснюється, в тому числі, головними управліннями праці та соціального захисту населення обласних державних адміністрацій. Відповідно до наказу №112 від 10.08.2006 року Головного управління праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації 11.08.2006 року інваліду ІІ групи Великої Вітчизняної війни [PERSON] передано безкоштовно автомобіль «Фольксваген Пассат» реєстраційний номер [NUMBER], який визнаний гуманітарною допомогою. Вартість даного автомобіля станом на 19.06.2006 року складала 75702,15 грн. [PERSON] був попереджений, що автомобіль наданий йому з правом передачі керування сину [PERSON], без права продажу, дарування, успадкування та передачі іншій особі. [INFO] року [PERSON] помер, а відповідач [PERSON] відмовився повернути позивачу зазначений вище автомобіль. Згідно ч.7 ст.41 зазначеного вище Порядку, після смерті інваліда автомобіль, отриманий як гуманітарна допомога, повертається ( вилучається) Головному управлінню соціального захисту і здається підприємству, що здійснює заготівлю та переробку металобрухту, або видається в порядку черговості інваліду, який перебуває на обліку. Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. На підставі викладеного прокурор просить, з урахуванням уточнених позовних вимог, в частині державного номера автомобіля,: 1. Винести рішення, яким зобов'язати [PERSON] повернути Головному управлінню праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації автомобіль «Фольксваген Пассат» кузов [NUMBER], державний номер [NUMBER]. 2. Судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача Диякон М.Ф. пояснив, що він повністю підтримує позовні вимоги прокурора. Представник третьої особи - ВДАІ УМВС України в Чернівецькій області Лупашко В.Л. пояснив, що на підставі наданих Головним управлінням праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації документів власником автомобіля є управління. В свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу був зазначений інвалід, який забезпечувався автомобілем. Графа свідоцтва має назву «Власник» лише тому, що термін користувач не передбачений формою бланку. Згідно вантажної митної декларації власником автомобіля є Головне управлінням праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації. Тому він повністю підтримує позов прокурора. Відповідач [PERSON] пояснив, що він не визнає позов повністю з тих підстав, що він є неналежним відповідачем і його батько отримав 11.08.2006 року автомобіль на підставі Постанови КМУ №999 від 08.09.1997 року, згідно якої після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений безоплатно або на пільгових умовах, залишається його сім'ї. Тому відповідач вважає, що він не вчиняв ніяких незаконних дій по заволодінню автомобілем, який є його спадщиною. Автомобіль видали його батьку на підставі старої постанови і тому тут є халатність працівників управління. Якщо видали автомобіль по старій постанові, то повинна дана постанова застосовуватись і автомобіль повинен залишатись в сім'ї померлого інваліда. Жодних коштів за даний автомобіль після смерті батька він не сплачував. Судом досліджено такі інші докази : копія заяви [PERSON], від 05.05.2006 року до Чернівецького обласного управління праці та соціального захисту населення, копія акта передачі автомобіля від 11.08.2006 року, копія зобов'язання [PERSON] від 11.08.2006 року, копія довідки Головного управління праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації від 11.08.2006 року № 3091, копія накладної № 177 від 10.08.2006 року, копія дарчої, доручення від 14.06.2006 року, копія протоколу комісії з питань гуманітарної допомоги при кабінеті міністрів України від 20.07.2006 року, копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, копія висновку спеціаліста № В-56 від 19.06.2006 року, копія свідоцтва про смерть [PERSON], серія [NUMBER], копія акту про відмову в поверненні автомобіля від 14.02.2008 року, копія листа Головного управління праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації від 20.02.2007 року № 742, копія пенсійного посвідчення [PERSON], клопотання [PERSON] від 13.04.2007 року, копія наказу Головного управління праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації від 10.08.2006 року № 112 «Про видачу автомобілів з числа гуманітарної допомоги», довідка ОКМУ «Центр МСЕ» від 16.04.2008 року № 66/75. Судом встановлено, що Головне управління праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації згідно договору дарування від 14.06.2006 року є власником автомобіля «Фольксваген Пассат» кузов [NUMBER], р/н [NUMBER], 1998 року випуску, який був ввезений в Україну та визнаний у встановленому порядку гуманітарною допомогою. Відповідно до наказу №112 від 10.08.2006 року Головного управління праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації 11.08.2006 року інваліду ІІ групи Великої Вітчизняної війни [PERSON] передано безкоштовно автомобіль «Фольксваген Пассат» реєстраційний номер [NUMBER]. Вартість даного автомобіля станом на 19.06.2006 року складала 75702,15 грн. [PERSON] був попереджений, що автомобіль наданий йому з правом передачі керування сину [PERSON], без права продажу, дарування, успадкування та передачі іншій особі. [INFO] року [PERSON] помер, а відповідач [PERSON] відмовився повернути позивачу зазначений вище автомобіль. Отже між позивачем та відповідачем склалися правовідносини з приводу права власності на автомобіль. Відповідно до Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року № 999 забезпечення автомобілями інвалідів за місцем проживання і реєстрації здійснюється, в тому числі, головними управліннями праці та соціального захисту населення обласних державних адміністрацій. Згідно абазу сьомого п. 41 зазначеного вище Порядку, який визначає особливості забезпечення інвалідів автомобілями, визнаними гуманітарною допомогою, після смерті інваліда автомобіль, отриманий як гуманітарна допомога, крім випадків, зазначених в абзацах першому - п'ятому пункту 16 цього Порядку, повертається ( вилучається) Головному управлінню соціального захисту і здається підприємству, що здійснює заготівлю та переробку металобрухту, або видається в порядку черговості інваліду, який перебуває на обліку. Положення абзацу сьомого п.41 Порядку є спеціальними ( які регулюють особливості забезпечення інвалідів автомобілями, визнаними гуманітарною допомогою) по відношенню до абзацу 8 п.16 Порядку (який передбачає підстави для залишення автомобіля іншому члену сім'ї померлого інваліда, який забезпечувався автомобілем на загальних підставах). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] володіє автомобілем «Фольксваген Пассат» кузов [NUMBER], р/н [NUMBER] 1998 року випуску без згоди позивача, який є власником даного автомобіля. Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи ( потерпілого) без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб, чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння. Згідно ст. 1213 Цивільного кодексу України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Суд відхиляє доводи відповідача про те, що спірний автомобіль не підлягає поверненню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що власником спірного автомобіля є Головне управління праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації, що стверджується відповідним договором дарування від 14.06.2006 року ( а.с.7). Даний автомобіль був визнаний гуманітарною допомогою і наданий інваліду - батьку відповідача 11.08.2006 року, тобто згідно Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року № 999 ( яка набрала чинності 09.08.2006 року з моменту опублікування в Офіційному віснику України №30), а не згідно Постанови КМУ №999 від 08.09.1997 року, яка на момент видачі автомобіля втратила чинність. Згідно п. 5 Указу Президента України «Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності» нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України набирають чинності з моменту їх прийняття, якщо більш пізній строк набрання ними чинності не передбачено в цих актах. Акти Кабінету Міністрів України, які визначають права і обов'язки громадян, набирають чинності не раніше дня їх опублікування в офіційних друкованих виданнях. Згідно п.1 даного указу офіційними друкованими виданнями є "Офіційний вісник України". Крім того, відповідач не погоджується повернути власникові автомобіль, який йому власником не передавався, що не заперечується відповідачем, який визнає, що автомобіль був переданий його батьку, а останній передав йому автомобіль для керування. Тобто відповідач [PERSON] володіє спірним автомобілем незаконно - оскільки автомобіль йому був переданий не позивачем, а згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 326 ЦК України у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб'єктами. Крім того, як на момент надання автомобіля - 11.08.2006, так і на час смерті [PERSON] - [INFO] року діяв Порядок забезпечення інвалідів автомобілями, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року № 999 ( далі - Порядок). Відповідно до абзацу 7 п.41 даного Порядку після смерті інваліда автомобіль, отриманий як гуманітарна допомога, повертається ( вилучається) Головному управлінню соціального захисту. Тому до даних правовідносин не може бути застосована Постанови КМУ №999 від 08.09.1997 року лише з тих підстав, що інвалід звернувся із заявою про забезпечення його автомобіля в період дії даної Постанови КМУ та в наказі про видачу автомобіля і в інших документах позивач посилався Постанову КМУ, яка на момент видачі даних документів втратила чинність. Помилка позивача при видачі автомобіля у посиланні на нормативно - правовий акт, який втратив чинність не є підставою для застосування цього акта . Також, відповідач в порушення ст. 60 ЦПК України не надав суду доказів, які б підтверджували, що він є інвалідом, який : має підстави для забезпечення автомобілем згідно з пунктом 3 Порядку, проживав і був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його проживання і реєстрації та не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції. Тобто відповідач не надав доказів, що ним дотримані умови, передбачені абзацами першим - п'ятим п. 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року № 999, які б дозволяли відповідачу користуватися спірним автомобілем. Натомість, матеріалах справи є надана відповідачем довідка ОКМУ «Центр МСЕ» від 16.04.2008 року № 66/75 згідно якої не встановлені медичні показання для забезпечення автомобілем відповідача. Згідно ч.4 ст.6 Закону України «Про гуманітарну допомогу» якщо кошти або товари (роботи, послуги), звільнені від оподаткування як гуманітарна допомога, було використано не за цільовим призначенням, вони вважаються доходом і оподатковуються відповідно до законодавства України. Згідно пункту 2 розділу ІІ прикінцевих положень Закону України від 07.12.2000 року № 2134-ІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо регулювання ринку автомобілів в Україні» автомобіль, що був попередньо ввезений в Україну без сплати (повної або часткової) передбачених законодавством податків та зборів, на підставі пільг, наданих законодавством, може бути відчужений або переданий у володіння, або (та) у користування, або (та) у розпорядження тільки після сплати у повному обсязі всіх податків та зборів, передбачених законодавством України на день ввезення автомобіля на митну територію України. Тому суд відхиляє доводи відповідача про те, що автомобіль повинен бути залишений йому без сплати будь - яких платежів, оскільки відповідач не надав доказів, що він сплатив передбачені законодавством митні та інші платежі, які б дозволяли залишити даний автомобіль в його користуванні. Враховуючи наведені вище обставини суд вважає, що позов першого заступника прокурора Чернівецької області в інтересах Головного управління праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації, треті особі на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Вадул - Сіретська Митниця та ВДАІ УМВС України в Чернівецькій області до [PERSON] про повернення автомобіля підлягає задоволенню повністю і слід зобов'язати відповідача [PERSON] повернути позивачу Головному управління праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації автомобіль «Фольксваген Пассат» кузов [NUMBER], р/н [NUMBER], 1998 року випуску. Суд вважає що з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 757 гривень 2 копійки, оскільки ціна позову сторонами не оспорювалася та 30 гривень витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи. На підставі ст. 316,317,319,326, 387, 1212,1213 ЦК України, ч.4 ст.6 Закону України «Про гуманітарну допомогу», пункту 2 розділу ІІ прикінцевих положень Закону України від 07.12.2000 року № 2134-ІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо регулювання ринку автомобілів в Україні», п. 41 «Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року № 999,

Outcome: approved