Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-29 00:00:00

20 грудня 2007 року позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Свої вимоги мотивувала тим, що 27 серпня 2004 року уклала шлюб із відповідачем, а 08 листопада 2007 року шлюб між сторонами був розірваний. За час шлюбу сторони придбали: дачний будинок вартістю 3500 грн. скутер вартістю 5000 грн. холодильник «Індезіт» вартістю 1700 грн., телевізор «Самсунг» вартістю 1400 грн., мікрохвильову піч вартістю 500 грн. комп'ютерний системний блок вартістю 2000 грн., набір корпусних меблів вартістю 1000 грн., диван вартістю 800 грн. Угоди про поділ спільного майна сторони не досягли, тому позивачка просить поділити майно, набуте під час шлюбу з [PERSON], виділивши їй дачний будинок, холодильник, телевізор та мікрохвильову піч, а відповідачу телевізор, комп'ютерний системний блок, набір корпусних меблів та диван. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити повністю, уточнили, що телевізор просять виділити позивачці. Позивачка просила стягнути судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу в сумі 1000 гривень. Відповідач та його представник позов визнали частково. Відповідач пояснив, що під час шлюбу було придбано холодильник, мікрохвильову піч, набір корпусних меблів та диван. Не згоден з вартістю майна, яку зазначає позивачка. Скутер було придбано ним частково за кошти, які він особисто взяв у банку в кредит і потім сам повернув, а частково за його особисті кошти. Дачного будинку на праві власності він не має. Представник відповідача пояснила, що дачний будинок не може бути предметом поділу, оскільки відсутні докази його наявності. Як об'єкт нерухомості поділу не підлягає, оскільки право власності на такі об'єкти набувається з моменту реєстрації в БТІ. Земельна ділянка приватизована одноособово відповідачем. вимоги про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку не заявлено і суд повинен розглядати справу в межах заявлених позовних вимог. Скутер є предметом особистої власності відповідача. Свідок [PERSON] показала, що бачила в квартирі сторін телевізор, холодильник, мікрохвильову піч, комп'ютер, ці речі були придбані в період їх шлюбу. Зі слів сторін вона знає, що в 2007 році ними був придбаний дачний будинок. Вислухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 серпня 2004 року сторони уклали шлюб, а 08 листопада 2007 року шлюб між сторонами був розірваний. Дітей від шлюбу не мають. За час шлюбу сторони придбали таке майно: холодильник «Індезіт» вартістю 1700 грн., телевізор «Самсунг» вартістю 1400 грн., мікрохвильову піч вартістю 500 грн., комп'ютерний системний блок вартістю 2000 грн., набір корпусних меблів вартістю 1000 грн., диван вартістю 800 грн. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення садівництва на підставі Розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації. (а.с.56). Відповідно до довідки Чернігівського районного БТІ право власності по Чернігівському району за [PERSON] не зареєстровано (а.с.37). Враховуючи, що позивачем не доведено належними доказами факт придбання під час шлюбу дачного будинку, суд приходить до висновку, що дачний будинок слід виключити з числа спільного сумісного майна подружжя. Відповідно до кредитного договору від 03 липня 2007 року [PERSON] отримав кредит у сумі 3000 гривень на споживчі цілі (ас. 76- 81). Відповідно до п.3 ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто Тому, у вимозі позивача про поді скутера, який є особистим майном відповідача слід відмовити. Виходячи зі змісту ст.60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 69 ч.1 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Відповідно до ст.71 ч.1 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Суд враховує, що вартість майна, зазначена позивачкою ніякими доказами відповідачем не спростована. Тому суд приходить до висновку, що спільне сумісне майно подружжя підлягає поділу між сторонами, при цьому суд враховує бажання позивачки, щодо порядку поділу майна. Позивачу слід виділити у власність таке майно: холодильник «Індезіт» вартістю 1700 грн., телевізор «Самсунг» вартістю 1400 грн., мікрохвильову піч вартістю 500 грн. Відповідачу слід виділити у власність таке майно: комп'ютерний системний блок вартістю 2000 грн., набір корпусних меблів вартістю 1000 грн., диван вартістю 800 грн. При цьому, за отримання надлишку при розподілі майна з відповідача слід стягнути на користь позивача 200 гривень грошової компенсації. Також з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в розмірі 51 гривні судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ, та витрати на правову допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial