overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про призначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Посилався в позовній заяві на те, що [INFO]померла його мати [PERSON], в наслідок чого відкрилась спадщина. Зазначає, що він та його брат [PERSON] являються спадкоємцями, за заповітом від 22 січня 1998 року, згідно даного заповіту, [PERSON]. заповіла їм в рівних частках все майно, яке належатиме їй на день її смерті. Даний заповіт не змінювався та не скасовувався. [INFO]помер його брат [PERSON]. Позивач зазначає, що спадщину фактично він прийняв один, так як інших спадкоємців на день смерті не було, але в встановлений законом термін шість місяців для подачі заяви про прийняття спадщини він не подав так як був за межами Чернівецької області. До спадкового майна померлої відноситься тільки грошовий вклад, що зберігається у філії Ощадбанку України. У зв'язку з вищевикладеним просить суд визначити додатковий строк тривалістю в один місяць для подання до Чернівецької державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його матері [PERSON], що померла [INFO]в м. Чернівці. Позивач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримав та надав пояснення аналогічні позовній заяві, просив суд позов задовольнити. Представник відповідача в попереднє судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла заява, в якій Першотравнева районна рада м. Чернівці позовні вимоги позивача визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення на попередньому судовому засіданні. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд заслухавши позивача, оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення йому додаткового строку терміном 60 днів для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері [PERSON] мотивуючи тим, що вона померла [INFO]. Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) ПК агрофірми «Твердь» с.Симони Ємільчинського району, згідно сертифікату серії ЖТ №0316043, грошових внесків у Барашівській філії № 2943/0104 Новоград-Волинського відділення Ощадбанку України і взагалі всього того, що належало їй на день смерті і на що вона за законом мала право. У встановлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, в зв`язку з тим, що не знав про наявність даного заповіту, а тільки в травні 2008 року від працівників сільської ради дізнався про наявність даного заповіту і випадково в особистих речах матері знайшов вказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) та ощадну книжку. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов. Представник відповідача позов визнала повністю, про що подала до суду письмову заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст.130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.1272 ч.3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Матеріалами справи встановлено, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини. Таким чином, визнання представником відповідача пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS], посилаючись на те, що відповідач не проживає в спірній квартирі більше ніж шість місяців без поважних причин, витрати по оплаті квартплати та комунальних послуг не несе, речей його в квартирі немає. Позивач підтримав свої позовні вимоги. Відповідач звернувся до суду з заявою , в якій згоден з позовними вимогами та не заперечує проти його виписки . Третя особа [PERSON] позовні вимоги підтримала , суду пояснила , що з листопада 2005 року ,відповідач зібрав свої речі та виїхав зі спірної квартири , перешкод в користуванні квартирою відповідачу не створювались. Представник третьої особи - відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Хортицького РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області, в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст.ст.71, 72 ЖК України особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням у випадку її відсутності на спірній жилплощі без поважних причин понад шість місяців. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про деякі питання, які виникають в практиці застосування судами Житлового кодексу України” від 12.04.1985 р., із змінами та доповненнями, по справам про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, суд повинен з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Із матеріалів справи видно, що [PERSON] з донькою [PERSON], прописана та проживає в квартирі [ADDRESS], у вищевказаній квартирі також зареєстрований і колишній чоловік [PERSON]- відповідач [PERSON], який не проживає у ній без поважних причин з початку листопада 2005 року, речей його в квартирі немає, оплату квартплати та комунальних послуг не проводить Вищевказані обставини підтверджуються поясненнями позивача,третьої особи : [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON],[PERSON], [PERSON], даними в судовому засіданні, про те,що [PERSON], дійсно з листопада 2005 року не проживає у спірній квартирі, оскільки сам добровільно забрав свої речі та пішов з неї , речей його в квартирі немає квартплату та за комунальні послуги не сплачує,перешкод в користуванні квартирою видповідачу не чинились , враховуючи, що відповідач визнав позов повністю та пояснив , що дійсно не проживає в спірній квартирі з 2005 року. Проаналізувавши надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Керуюючись ст.ст.15, 57, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.71, 72 ЖК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON]. про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позов підтримала, просить шлюб розірвати, миритися не бажає, вважає подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу неможливими. Причиною, з якої вона бажає розірвати шлюб, вважає поведінку відповідача, який зловживав спиртними напоями та вчиняв конфлікти в сім΄ї, навіть застосовував до неї силу. Внаслідок таких його дій втратила повагу та почуття любові до чоловіка, а тому не може з ним жити однією сім'єю. Наполягає на розірванні шлюбу, на примирення категорично не згодна. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Пояснив суду, що також не вважає можливим примирення з позивачем та збереження шлюбу. Неможливим вважає і спільне проживання з позивачем, бо вона його залишила. Але на розірвання шлюбу він категорично не згоден, бо заява про розірвання шлюбу написана не позивачем власноручно, а надрукована адвокатом. Той факт, що підписана заява була позивачем, його ставлення до предмету розгляду не змінює. Зазначає, що згоди на розірвання шлюбу не надає, а тому просить відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони з 9 січня 1961 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З пояснень обох сторін по справі вбачається, що в їх подружньому житті виникали сварки. В грудні 2007 року позивач залишила відповідача, з цього часу проживають окремо. Суд звертає увагу на пояснення обох сторін про неможливість примирення та спільного проживання. Примиритись вони не намагались, намірів таких не мають. Заперечуючи проти розірвання шлюбу, відповідач також повідомляв суду про неможливість примирення, спільного проживання, у зв'язку з цим не просив суд про надання терміну на примирення. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи зі змісту частини 2 статті 3 Сімейного кодексу України, сім΄ю складають особи, які спільно проживають, пов΄язані спільним побутом, мають взаємні права та обов΄язки. Як встановлено в судовому засіданні, і позивач, і відповідач не мають наміру проживати однією сім'єю, вести спільне господарство, підтримувати подружні стосунки, виконувати обов΄язки подружжя. Пояснення відповідача, що він не згоден на розірвання шлюбу з мотивів неналежного вчинку позивача - вона його залишила, коли він потребував догляду, «втекла» від нього, - не є підставою для відмови в позові. Крім того, з пояснень обох сторін по справі вбачається, що ними втрачено почуття любові та взаємоповаги, на яких ґрунтується шлюб. Тому суд приходить до висновку, що сім΄я сторін по справі розпалась, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Шлюб необхідно розірвати. Витрати, пов΄язані з реєстрацією розірвання шлюбу, необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

Прокурор Тисменицького району звернувся до суду із заявою в інтересах неповнолітнього [PERSON]. про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Свою заяву обґрунтовував тим, що [PERSON]. народився [INFO]. від шлюбу [PERSON]. і [PERSON]. Остання позбавлена батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON]. Батько дитини [PERSON], який проживав без реєстрації в [ADDRESS], з 1992 р. в селі не проживає, місце його перебування невідоме. Просив в інтересах неповнолітнього [PERSON] визнати [PERSON]. безвісно відсутнім з 1993 р. Представник заявника у судовому засіданні заяву підтримала і просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, заінтересована особа належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи, не повідомила суду про причини неявки. Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що батько неповнолітнього [PERSON],[INFO], - [PERSON] постійно проживав у [ADDRESS]. У місці його постійного проживання немає відомостей про місце його перебування більше одного року, не проживає в селі з 1992 р. Ці обставини стверджуються поясненням представника заявника, висновком органу опіки і піклування (а.с.3), довідкою виконкому Марковецької сільської ради (а.с.10). Тому в інтересах неповнолітнього [PERSON]. слід визнати його батька [PERSON]. безвісно відсутнім з 1993 р. На підставі наведеного, відповідно до ст. 43 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

Позивач звернувся у суд з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що [INFO] померла його мати [PERSON], якій належало на праві приватної власності будинковолодіння [ADDRESS]. Згідно заповіту від 17.10.2000р. спадкоємцем даного майна являється він. Інших спадкоємців не має. Однак він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини, оскільки усі необхідні документи знайшов тільки у квітні 2008р. у будинку матері. Просив визначити йому додатковий строк - три місяці - для прийняття спадщини. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача- Угринівської сільської ради в судове засідання не з"явився, у поданому до суду листі позов визнав, проти його задоволення не заперечував, просив справу розглянути у його відсутності. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що позивач після смерті своєї матері [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом, укладеним 17.10.2000р.від імені покійної в Угринівській сільській раді, належного покійній майна. Інших спадкоємців не має. Однак позивач усі необхідні для оформлення своїх спадкових прав документи віднайшов тільки у квітні 2008р. У зв'язку з цим пропустив передбачений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для подання у Тисменицьку держнотконтору заяви про прийняття спадщини. Тому йому слід визначити додатково три місяці для подання вказаної заяви. На підставі наведеного, відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування завданої внаслідок ДТП матеріальної шкоди. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 12.12.2007 р. близько 10 год. 30 хв. в с. Угринів Тисменицького району відповідач, керуючи власним автомобілем марки «ВАЗ-21121» д.н.з. [NUMBER], порушив вимоги п.п. 14.2, 14.6 ПДР і здійснив зіткнення з автомобілем позивача марки «Хюндай» д.н.з. [NUMBER], яким керував батько позивача [PERSON]. Внаслідок ДТП його, позивача, автомобіль було пошкоджено. Постановою Тисменицького районного суду від 25.01.2008р. [PERSON]. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Неправомірними діями відповідача йому заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 8096,54 грн., - вартість відновлювального ремонту автомобіля. Просив стягнути з відповідача як власника джерела підвищеної небезпеки, який зобов'язаний відшкодувати шкоду, спричинену належним йому на праві приватної власності транспортним засобом, 8096,54 грн. матеріальної шкоди, 300 грн. витрат на проведення експертного товарознавчого дослідження, судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні зменшив розмір позовних вимог, просив стягнути з відповідача 5109,57 грн. - матеріальні збитки, спричинені внаслідок ДТП, згідно висновку спеціаліста №68 експертного автотоварознавчого дослідження, просив задовольнити зменшені позовні вимоги, стягнути 300 грн. витрат за проведення експертного товарознавчого дослідження, судові витрати. Відповідач у судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що 12.12.2007 р. близько 10 год. 30 хв. в с. Угринів Тисменицького району Івано-Франківської області відповідач, керуючи власним автомобілем марки «ВАЗ-21121» д.н.з. [NUMBER], порушив вимоги п.п. 14.2, 14.6 ПДР і допустив зіткнення з автомобілем позивача марки «Хюндай» д.н.з. [NUMBER], яким керував батько позивача [PERSON]., внаслідок ДТП даний автомобіль був пошкоджений. Постановою Тисменицького районного суду від 25.01.2008р. [PERSON]. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.5). Внаслідок ДТП позивачу спричинено матеріальну шкоду на суму 5109,57 грн. згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження (а.с. 6-14). Тому з відповідача як власника джерела підвищеної небезпеки слід стягнути в користь позивача на відшкодування матеріальної шкоди 5109,57 грн. матеріального збитку, завданого пошкодженням автомобіля, 300 грн. витрат за проведення експертного товарознавчого дослідження, а всього, 5409,57 грн. та судові витрати в розмірі 81 грн., що складаються з 51 грн. сплаченого державного мита та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі наведеного, відповідно до вимог ст.ст. 22, 1166, 1187 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

Прокурор Лохвицького району в інтересах держави в особі Лохвицького Держагролісгоспу звернувся до суду з позовною заявою, прохаючи стягти з [PERSON] шкоду, завдану майну юридичної особи. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і просив їх задоволити. Відповідач [PERSON]позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення позивача, пояснення відповідача, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд дійшов до наступного. На початку грудня 2007 року між с. Озерне та с. Сокириха Лохвицького району в лісі урочища « Водіївщина» [PERSON] маючи умисел, направлений на незаконну порубку дерев дуба без передбаченого законом дозволу ( ордена) за допомогою бензопили спиляв 7 дерев дуба по 10 м. кожний, які надалі хотів використати для своїх потреб. Своїми діями [PERSON]спричинив збитки навколишньому природньому середовищі у розмірі 6919 грн., а Лохвицькому держагролісгоспу матеріальну шкоду на суму 2446 грн. 50 коп. Відповідно до ч.1, п. 1 ч. 2 ст. 105 Лісового Кодексу України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно - правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. 21.04.2008 року прокурором Лохвицького району подано позовну заяву в інтересах держави в особі Безсалівської сільської ради про відшкодування збитків у розмірі 6919 грн., яка була задоволена в повному обсязі. Внаслідок цього законний власник Лохвицький держагролісгосп позбавлений можливості розпоряджатися своєю власністю 7 деревами дуба, які були незаконно зрубані і конфісковані в дохід держави. Таким чином Лохвицькому держагролісгоспу заподіяно майнову шкоду в розмірі 2446 грн. 50 коп. За вчинення злочину, передбаченого ст. 246 КК України [PERSON]був притягнутий до кримінальної відповідальності про що свідчить вирок суду від 26.03.2008 року. Матеріальні збитки завдані діями [PERSON]державі на сьогодні не відшкодовані. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги прокурора Лохвицького району законні і обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

20.06.2008 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію у сумі 365,86грн. В судовому засіданні представник позивача Шепілова О.В. позов підтримала. Просить стягнути з відповідачки суму заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі365,86 грн., судовий збір- 51грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 30грн. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав повністю. Згоден сплачувати заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 365,86грн. Вислухавши пояснення сторін, з*ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що[PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS]є споживачем електричної енергії, та має особовий рахунок [NUMBER] Згідно п.20 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених постановою КМУ від 26.07.1999року, споживачі зобов*язані сплачувати спожиту електроенергію на пізніше 10 часила поточного місяця. Згідно вищевказаних Правил у разі відсутності у споживача коштів на сплату заборгованості, він повинен звернутися до енергопостачальника для укладення графіка погашення заборгованості. 04.06.2008року відповідачем та енергопостачальником підписано Акт-звірки взаємних рахунків за спожиту електричну енергію на суму 365,86грн. Споживач використав та не сплатив енергопостачальнику 1502 кВт/ч. Відповідачем було отримано рахунок та зроблено запис про те, що він рахунок отримав та сплату гарантує. На теперішній час відповідач має заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 365,86грн. 06.06.2008року відповідачу була надіслана вимога про сплату боргу, з вказаним терміном для сплати, але до теперішнього часу сума заборгованості відповідачкою не сплачена. Згідно ст.526 ЦК України зобов*язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, іншіх актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов*язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

20.06.2008 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію у сумі 370,24грн. В судовому засіданні представник позивача Шепілова О.В. позов підтримала. Просить стягнути з відповідачки суму заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 370,24 грн., судовий збір- 51грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 30грн. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала частково. Згодна сплачувати заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 100,24грн. Вислухавши пояснення сторін, з*ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає чостковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] є споживачем електричної енергії, та має особовий рахунок [NUMBER] Згідно п.20 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених постановою КМУ від 26.07.1999року, споживачі зобов*язані сплачувати спожиту електроенергію на пізніше 10 числа поточного місяця. Згідно вищевказаних Правил у разі відсутності у споживача коштів на сплату заборгованості, він повинен звернутися до енергопостачальника для укладення графіка погашення заборгованості. 27.05.2008року відповідачкою та енергопостачальником підписано Акт-звірки взаємних рахунків за спожиту електричну енергію на суму 370,24грн. Споживач використав та не сплатив енергопостачальнику 1520 кВт/ч. Відповідачкою було отримано рахунок та зроблено запис про те, що вона рахунок отримала та сплату гарантує. 06.06.2008року відповідачці була надіслана вимога про сплату боргу, з вказаним терміном для сплати. На теперішній час відповідачка має заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 100,24грн., бо суму 270грн. [PERSON] сплатила, що підтверджується квитанціями від 14.06.2008року, 23.06.2008року, 01.07.2008року. Згідно ст.526 ЦК України зобов*язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, іншіх актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов*язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: partial