Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування моральної та матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. На обгрунтування своїх вимог вказує на те, що 30.09.2007 року о 23.10 годин відповідач скоїв дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої він потерпів. За даний злочин [PERSON] був засуджений вироком Ковельського міськрайонного суду від 27.01.2008 року до обмеження волі з іспитовим строком. По домовленості з відповідачем, він мав отримати від останнього 5000 гривень за заподіяну йому шкоду, однак відповідач добровільно йому сплатив тільки 2500 гривень, а тому він просить стягнути з [PERSON] в його користь матеріальні та моральні збитки в сумі 2 500 гривень заподіяні йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та просить його задовольнити, стягнути з відповідача 2500 гривень, які йому потрібні для повторної операції,які він проводить у зв'язку з травмою отриманою ним під час ДТП, в якому винним визнали відповідача [PERSON] Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом подачі заяви в газету «Волинь-нова», причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача , з'ясувавши обставини справи, приходить до висновку , що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Копією вироку Ковельського міськрайонного суду від 29.01.2008 року стверджується що [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, де одним із потерпілих є позивач [PERSON] (а.с.3-5) Копією розписки від 29.01.2008 року із таким текстом: «Я [PERSON] зобов'язуюсь відшкодувати мною нанесені моральні та матеріальні збитки на суму 2500 гривень громадянину [PERSON] в термін двох місяців, тобто від 29.01. по 29.03.2008 року. (а.с.6) У відповідності до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Як вбачається з вироку суду від 29.01.2008 року, що [PERSON] 30.09.2007 року , приблизно в 23.10, керуючи автомобілем «Опель Віваро», в салоні якого знаходилося п'ять пасажирів, в т.ч. і [PERSON], рухаючись із швидкістю 90 к.м/год., в умовах недостатньої видимості, грубо порушуючи Правила дорожнього руху, вчинив наїзд на перило мосту, а потім на автомобіль ВАЗ-2109, який рухався в попутному напрямку. В результаті дорожньої пригоди [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми, закритого оскольчатого перелому середньої третини правої стегнової кістки зі зміщенням, закритого перелому задніх відрізків 3-4 ребер справа із зміщенням, забійних ран лівого колінного суглобу і нижньої третини лівого стегна, забою нижньої щелепи справа, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Таким чином, позивачем доведено факт заподіяння йому шкоди відповідачем та невиконання відповідачем зобов'язання по відшкодуванню даної шкоди, а тому вказана сума підлягає стягненню в судовому порядку. На підставі ст. 1187 ЦК України,

Outcome: approved