Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду 05 травня 2008 року з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з [PERSON]. він знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 1995 року, шлюб зареєстровано Софіївською сільською радою Близнюківського району Харківської області, актовий запис № 06, посилаючись на те, що в серпні 2005 року позивач залишив сім'ю та до цього часу з відповідачкою не проживає, оскільки він зустрів іншу жінку та має намір створити з нею сім”ю. Від вказаного шлюбу вони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде мешкати з відповідачкою. Позивач зазначає, що їх сім”я розпалась з його вини. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя, немає. В зв”язку з викладеним позивач звернувся до суду і просить розірвати їх з відповідачкою шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав письмову заяву, в якій підтримує позовні вимоги та прохає розглянути справу за його відсутністю. Відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечувала та пояснила, що вони з позивачем не знаходять взаємо порозуміння, бо мають різні погляди на життя та життєві цінності і зовсім різні за характерами люди. З серпня 2005 року вони мешкають окремо. Позивач має іншу сім'ю, тому збереження шлюбу вже неможливе. Дитина проживає та після розірвання шлюбу проживатиме з нею, позивач надаватиме матеріальну допомогу на утримання сина добровільно. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 1995 року, який зареєстровано Софіївською сільською радою Близнюківського району Харківської області, актовий запис № 06, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Спільне життя подружжя не склалось, оскільки втрачена пошана один до одного, склалися різні погляди на життя. Сім'я фактично розпалася, тривалий час загальне господарство не ведеться, подружні відносини не підтримуються. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Від вказаного шлюбу вони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] (даний факт підтверджується копією свідоцтва про народження дитини), яка після розірвання шлюбу проживатиме з відповідачкою. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. Викладене підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Витрати по оплаті державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на позивача, відповідачку від цих витрат звільнити.

Outcome: approved