Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-24 00:00:00

Позивач пояснив суду, що сторони перебували у шлюбі з 02 лютого 2002 року до 01 квітня 2005 року. Відповідачка 19 березня 2003 року за власні кошти в сумі 600 доларів США в гаражному кооперативі „Ізотоп” м. Нетішин придбала в [PERSON] гараж з підвальним приміщенням під № 366, який був не добудованим. За час спільного проживання, але за власні кошти він добудував гараж, витрати на що становлять 2790 гривень, а саме: - для покриття даху придбав смоли на суму 100 гривень, рубероїду на суму 100 гривень; - для монтажу освітлення купив проводку на суму 100 гривень; - для виготовлення однієї плити перекриття підвального приміщення та козирка купив арматури на 55 гривень, за 450 гривень купив 2 куби бетону для виготовлення стяжки, - для виготовлення гідроізоляційної нульової відмітки придбав відходи рубероіду на суму 100 гривень; - придбав 2 труби по 3 метри на монтаж вентиляції на суму 200 гривень; - купив вентилятор на суму 35 гривень, металевий кутник на суму 50 гривень, дерев'яні дошки для закриття входу в підвальне приміщення на суму 50 гривень. - 500 гривень становить вартість виконуваних ним особисто робіт. З вартістю гаража, визначеною експертом в сумі 16120 гривень погоджується, вартість його збільшилась істотно і саме за рахунок трудових та грошових затрат в добудову, і просить визнати в судовому порядку гараж спільною сумісною власністю подружжя, розділити в рівних частинах, виділивши йому гараж в натурі і стягнути з нього на користь відповідачки 1/2 частини вартості гаража. Відповідачка позов не визнала і пояснила, що в м. Южноукраїнську після одруження з позивачем продала власний гараж, переїхала на проживання в м. Нетішин і 19 березня 2003 року в [PERSON] купила за 600 доларів США гараж під номером 366. Гараж був без однієї плити перекриття підвального приміщення, без освітлення, вентиляції. Названі роботи сторони виконали спільно, вартість придбаних матеріалів та виконаних робіт набагато менша, ніж вказав позивач, оскільки матеріали придбавалися по низьких цінах, вартість гаража збільшилась за рахунок збільшення цін на всі товари, а тому в позові просить відмовити. Дослідивши докази по справі суд вважає що позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 62 СК якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. За змістом зазначеної норми особисте майно дружини, чоловіка може бути визнане об'єктом права спільної сумісної власності подружжя за наявності сукупності таких умов, як істотність збільшення вартості майна, збільшення такої вартості саме за час шлюбу, а також за наявності спільних трудових чи грошових затрат обох з подружжя або затрат другого з подружжя. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України майно, набуте одним з подружжя за час шлюбу, але за кошти, які належали йому (їй) особисто, є особистою приватною власністю чоловіка (дружини). Відповідно до ч. 7 цієї самої статті, якщо у придбання майна вкладено крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю. Так, відповідачкою визнається факт перебування сторін у шлюбі з 02 лютого 2002 року до 01 квітня 2005 року, підтверджується обставина придбання нею 19 березня 2003 року за власні 600 доларів США в гаражному кооперативі „Ізотоп” м. Нетішин в [PERSON] гаража з підвальним приміщенням під № 366, який був не добудованим, визнається об'єм тих трудових затрат, на які вказав позивач. Свідки [PERSON], [PERSON], відповідно рідні сестра та брат позивача, свідок [PERSON] - син відповідачки показали що сторони спільно здійснювали виконання тих робіт, на які вказав позивач. З урахуванням названих доказів, перебуванням сторін у шлюбі, не доведенням позивачем тієї обставини, що на час виконання вищеназваних будівельних робіт сторони не вели спільне господарство суд вважає, що трудові та грошові затрати в добудову гаража були спільними затратами сторін як подружжя і витрати визнає за кожною із сторін в рівних частках. Згідно висновку будівельно-технічної експертизи № 4-148 від 20 лютого 2008 року дійсна вартість гаража № 366, що знаходиться в гаражному кооперативі „Ізотоп” м. Нетішин на час вирішення спору становить 16120 гривень, а дійсна вартість гаража в цінах, на час вирішення спору, за виключенням трудових та грошових, затрат на які посилається позивач становить 13225 гривень. Суд вважає, що різниця між означеними сумами, що становить 2895 гривень є трудовими та грошовими затратами обох з подружжя в добудову спірного гаража, &frac12; від означеної суми становить 1447, 50 гривень, яку визнає особистою приватною власністю позивача в добудові гаража і співвідношення з дійсною вартістю гаража не свідчить про істотність збільшення його вартості і можливість визнання гаража об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Оскільки позов є необґрунтованим, позивач на отримання компенсації коштів вкладених в добудову, яку суд визнав в розмірі 1447, 50 гривень не погоджується, а суд не вправі вийти за межі позовних вимог, в задоволенні позову суд відмовляє.

Outcome: dismissed