overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-31 00:00:00

[PERSON] був споживачем телекомунікаційних послуг, за номером 66-25-14, про що свідчить укладений Типовий договір про надання послуг електрозв»язку від 29.08.2006 року. Проте, користуючись послугами телефонного зв'язку, відповідач своєчасно не сплачував нараховані суми за телекомунікаційні послуги. Тому за період з 01.12.06р. по 29.02.08р. виникла заборгованість в сумі 394 грн. 26 коп. Про наявність заборгованості за телекомунікаційні послуги відповідачу повідомляється в кожному рахунку та листах - попередженнях. В добровільному порядку відповідач борг не сплачує, в зв'язку з чим позивач звертається до суду з вимогою про примусове стягнення суми заборгованості в розмірі 394 грн. 26 коп., державне мито в сумі 51 грн. та 30 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В ході розгляду справи 09.07.2008 р. представником позивача була подана заява про збільшення розміру позовних вимог, згідно якої він просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 495 грн. 84 коп., державне мито в сумі 51 грн. та 30 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В судовому засіданні представник позивача позов уточнений підтримав, просив стягнути з відповідача заборгованість за надані телекомунікаційні послуги в сумі 495 грн. 84 коп., державне мито в сумі 51 грн. та 30 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, від підпису в розписці відмовився, про що був складений акт. Клопотання про відкладення слухання справи до суду не надходило. Суд вважає за можливе відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу у відсутність відповідача та на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] був споживачем телекомунікаційних послуг, за номером 66-25-14, про що свідчить укладений Типовий договір про надання послуг електрозв»язку від 29.08.2006 року.( а.с. 7-9). Проте, користуючись послугами телефонного зв'язку, відповідач своєчасно не сплачував нараховані суми за телекомунікаційні послуги. Тому за період з 01.12.06р. по 30.06.08р. виникла заборгованість в сумі 495 грн. 84 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості за надані послуги електрозв»язку (а.с.37). Тому в суді знайшов своє підтвердження факт завдання шкоди позивачу несплатою вартості наданих телекомунікаційних послуг відповідачем на суму 495 грн. 84 коп. і ця сума підлягає стягненню на користь позивача. Також з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 51 грн. та 30 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на користь ВАТ “Укртелеком” в особі Центру телекомунікаційних послуг Чернігівської філії ВАТ “Укртелеком”.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-31 00:00:00

Позивач КП “Липкижитлосервіс” звернувся до суду із вимогами до [PERSON], [PERSON] про стягнення 905,52 грн. заборгованості, посилаючись на те, що відповідач є власником кв.[ADDRESS] з усіма зручностями, відповідачка прописана там, відповідачі користуються комунальними послугами, але відмовляються брати участь в утриманні будинку та прибудинкової території, сплачувати за холодну, гарячу воду, опалення тощо. В судове засідання позивач КП “Липкижитлосервіс”. не з'явився, про день і час розгляду справи оповіщений у встановленому порядку, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. В судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON] не з'явилися, про день і час розгляду справи оповіщені у встановленому порядку, суду причин своєї неявки не повідомили, доказів сплати боргу суду не надали. Встановлено, що відповідач [PERSON] є власником кв.[ADDRESS], житловою площею 18,54 кв.м., загальною площею 32,50 кв.м., відповідачка [PERSON] поселилася туди та 4.04.1997 р. була прописана за вказаною адресою у якості члена сім'ї власника; 26.12.1993 р. із відповідачем було укладено договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території. Встановлено, що борг відповідачів за квартирну плату та утримання будинку і прибудинкової території у період з 1.07.2006 р. до 1.01.2008 р. складає 905,52 грн., що є порушенням прав позивача, передбачених ст.ст.156,162 ЖК України, п.п.17,35 Правил користування приміщеннями та прибудинковими територіями, затверджених постановою КМ України №572 від 8.10.1992 р. Враховуючи викладене, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими, з відповідачів слід стягнути солідарно 905,52 грн., або заборгованість з 1.07.2006 р. до 1.01.2008 р. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути документально підтверджені судові витрати у розмірі 81 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-31 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі від якого, згідно свідоцтва про народження, мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. В даний час відповідач відмовляється від утримання дітей, матеріальної допомоги не надає, а тому позивачка просить суд стягувати з нього примусово аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня подання заяви, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. До початку судового засідання позивачка позов підтримала повністю і просила суд його задовільнити, а справу слухати у її відсутність. Відповідач позов визнав повністю та просив суд слухати справу у його відсутність. Суд, вивичивши матеріали справи, дослідивши докази, надані по справі, приходить до висновку про те, що відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а тому позов підлягає до задоволення повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась 02 червня 2008 року до Дружківського міського суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що 23 жовтня 1999 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, в зв'язку з тим, що виникли непорозуміння, різні погляди на життя, відсутні спільні інтереси, відповідач протягом тривалого часу не приділяє необхідної уваги сім'ї, з любого приводу виникають сварки, що привело до повного взаємного відчуження. Все вищевикладене негативно впливає на стан здоров'я дитини та її самопочуття, шлюб існує лише формально та зберегти його вже неможливо, просила його розірвати. В судовому засіданні позивач -[PERSON] повністю підтримала позовні вимоги щодо розірвання шлюбу, з підстав викладених в позовній заяві, просила суд їх задовольнити та шлюб між нею та відповідачем розірвати. Відповідач - [PERSON] у судове засідання з'явився, позов пред'явлений до нього визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В даному судовому засіданні, встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 жовтня 1999 року, про що свідчить актовий запис № 420, зроблений відділом реєстрації актів громадянського стану м. Дружківка Донецької області(а.с.9). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], 12 липня 2000 року народження. У відповідності зі ст.. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що спільне життя сторін не склалось, в зв'язку з тим, що між ними виникли непорозуміння, відсутні спільні інтереси, з любого приводу виникають сварки, що привело до повного взаємного відчуження. Все вищевикладене негативно впливає на стан здоров'я дитини та її самопочуття, шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам дітей сторін, а також й позивачу та відповідачу. Сторонами досягнуто питання щодо місця проживання їх неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], з її матір'ю - [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON] 16 липня 2008 року звернулась до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Свої позовні вимоги вона мотивувала тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 27 листопаду 1981 року. Від даного шлюбу [INFO] народилася дочка [PERSON], яка мешкає з нею. Позивачка просить стягнути аліменти на неповнолітню дитину у розмірі 1/4 частини, так як відповідач матеріально сім'ю не підтримує та не дає грошей на утримування дитини. Позивач [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги щодо стягнення аліментів на дитину, з підстав викладених в позовній заяві, просила суд їх задовольнити та стягнути аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини доходу відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву з клопотанням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання у відсутності відповідача. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 листопада 1981 року, про що свідчить актовий запис № 4144, зроблений у Палаці шлюбу м. Макіївка Донецької області (а.с.7). Відповідно актового запису № 673 від 19 вересня 1991 року, який зроблено відділом запису актів громадянського стану Дружківського міського виконкому Донецької області (а.с.8), батьком [PERSON] є [PERSON]. Згідно зі ст.. 180 Сімейного Кодексу батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як було встановлено судом, відповідач в наступний час мешкає окремо від сім'ї, матеріально сім'ю не підтримує та грошей на утримання неповнолітньої дитини не надає Згідно зі ст.. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде сплачуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, те що він не сплачує аліменти на утримання інших осіб та враховуючи інші обставини, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на свою неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини свого заробітку, але не менше розміру встановленому законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-31 00:00:00

В лютому 2008 року [PERSON]. звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів посилаючись на те, що в період з 07.04.1995 року по 27.02.2007 року перебувала в шлюбі з відповідачем. Мають доньку [PERSON], [INFO]і сина [PERSON], [INFO] , які проживають з позивачкою. Відповідач не якої допомоги на утримання дітей не надає. В судовому засіданні позивачка підтримала обставини викладені в позовній заяві і просить суд стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, що передбачено законодавством на утримання дітей до їх повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явися без поважних причини хоча і був повідомлений про час і місце розгляду справи, заперечень проти позову не надіслав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положення ст. 224 ЦПК України. Суд вислухавши позивачку, перевірив матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 07.04.1995 року по 27.02.2007 року (а.с.6, 8). Мають доньку [PERSON], [INFO]і сина [PERSON], [INFO] ( а.с.4,5). Наявність інших зобов'язань у відповідача по сплаті аліментів не встановлено. Відповідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до їх повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджують у частині від доходу її мати, батька (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК ( ч. 2 ст. 182 СК). Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку ( доходу) матері , батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При таких обставинах суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог. Таким чином судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача. Згідно з положенням ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову тобто з 14.02.2008 року. Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню, згідно з вимогами ст. 367 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-31 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд, заінтересовані особи Старовижівська райдержадміністрація та Руднянська сільська Рада, покликаючись на те, що його мати, яка померла [INFO], по батькові [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про її народження і смерть. Однак в свідоцтві про її народження мати по батькові записана [PERSON] так само і в державному акті про право власності на земельну ділянку вона по батькові записана [PERSON], що не відповідає дійсності. А тому просить встановити, що [PERSON] являється його матір'ю і що державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на [PERSON] належить[PERSON]. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав повністю з підстав викладених у ній. Представник заінтересованої особи Камінська М.М. не заперечує проти встановлення факту належності правовстановлюючого документу, пояснивши що при видачі Державного акту про право власності на земельну ділянку була допущена помилка при написанні по батькові особи, якій видавався Державний акт. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підставна і підлягає задоволенню. Так, згідно з ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народженя цієї особи зазначеними в свідоцтві про народження або в паспорті. -2- Як вбачається з оглянутого в судовому засіданні Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого Старовижівською райдержадміністрацією 22.04.2004 року [PERSON], в цьому документі по батькові її записано [PERSON], що не збігається з свідоцтвом про її народження, в якому по батькові її записано [PERSON], а прізвище та ім'я співпадають. З пояснень сторін також з'ясовано, що при видачі Державного акту [PERSON], яка померла [INFO], була допущена помилка, а саме замість [PERSON] її по батькові було записано [PERSON], що не відповідає свідоцтву про її народження. Крім того в свідоцтві про народження заявника його мати зазначена по батькові [PERSON], тоді як в своєму свідоцтві про народження вона записана по батькові [PERSON]. Аналогічне підтверджується і довідкою виданою Руднянською сільською Радою від 3.06. 2008 року, з якої вбачається, що [PERSON], а не [PERSON], проживала зі своїм сином [PERSON]. Встановлення факту родинних відносин між заявником і [PERSON] та факту належності останній Державного акту необхідне заявнику для оформлення права на спадщину. Суд вважає, що є всі передбачені Законом підстави для встановлення цих фактів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-31 00:00:00

Позивач заклав даний позов, оскільки після смерті батька відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Просить визнати право власності [PERSON] на 1/2 будинку та [PERSON], [PERSON], [PERSON] на 1/6 частку. [PERSON] та [PERSON] подали зустрічний позов як спадкоємці батька, які прописані і проживали у даному будинку. Просять визнати за ними по 1/10 частці спадкового майна. В судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримав. Зустрічний позов визнав і пояснив, що не проти виділення часток позивачам по другому позову. Просить врахувати, що багато років він ремонтував будинок, провів газ, воду, добудував веранду. Позивач по зустрічному позову [PERSON] позов підтримав і пояснив, що всі вони жили у даному будинку і вважає, що всі вони мають рівні частки у ньому. Позивач по зустрічному позову [PERSON] позов підтримала і пояснила, що будинок будувався багато років і всі вони внесли свій вклад у це. Просить виділити їй одну кімнату. Заслухавши пояснення позивачів, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво про смерть, а.с.4). Після його смерті залишилось спадкове майно - будинок з надвірними будівлями, яке оформлено на позивача (а.с.6). Згідно будинкової книги вбачається, що позивачі були прописані у даному будинку станом на 1977рік (а.с.7-13). Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців), а до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як слідує з ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі викладеного, враховуючи, що спадкодавець не мав свідоцтва про право власності на будівлі, те, що спадкоємці фактично прийняли спадщину згідно ст.549 ЦК 1963 року, будинок належав батькам [PERSON] і [PERSON] (ст.22 КпШС України) суд вважає, що слід визнати за [PERSON] право власності на 1/2 будинку, який їй належить і по 1/10 кожному з них. Пояснити позивачам по зустрічному позову, що вони заклали позов про визнання їх права на частку у спадковому майні, а не про поділ майна. Визначити вартість окремого майна (веранди) неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-31 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням. У судовому засіданні позивач позов підтримав і просить зобов'язати відповідачку знести дерева, які розташовані вздовж межі та на відстані менше 4 метрів від межі між земельними ділянками, що належать їм та розташовані в с. Харківці, Пирятинського району, а також стягти з відповідачки витрати пов'язані з розглядом справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Її неявка не перешкоджає розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено: Позивач і відповідачка проживають в с.Харківці, Пирятинського району і їх земельні ділянки межують між собою довжиною 74,19 м. У відповідності до акту комісії Харківецької сільської ради від 14.03.2008 року здовж вищевказаної межі на відстані 2 метрів, поросли акації в кількості 15 шт. та на самій межі великий дуб, що належать відповідачці, які затіняють більшу частину земельної ділянки позивача, в результаті чого він не має змоги використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням (а.с.5). Постановою Харківецької сільської ради №55 від 18.04.2008 року сільська рада зобов'язала відповідачку знести дерева, але до цього часу роботи по знесенню дерев не проведені. Згідно ст.103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням. Відповідно до ч.3 п.3.25 Державних будівельних норм України ДБН 360-92 відстань від сусідніх ділянок садибної забудови до стовбурів дерев, які висаджуються, повинна бути не менш як 4-6 м залежно від величини їх крони, а до чагарників - 0,7-1 м. Оскільки дерева, які належать відповідачці розміщені на меншій відстані від межі з ділянкою позивача, які передбачено законом і це не дає йому змоги використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням, відповідачку необхідно зобов'язати знести дерева біля межі. За таких обставин позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-31 00:00:00

Пирятинська міська рада в інтересах Пирятинських очисних споруд звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за користування каналізацією. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги і пояснила, що відповідачка користується послугами каналізації, проте не здійснює оплату за користування, через що утворилась заборгованість у розмірі 493 грн. 44 коп. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, проте її неявка не перешкоджає розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено: Відповідачка проживає [ADDRESS](а.с.2) і відповідно до «Правил користування системами комунального водопостачання і водовідведення» на підстав рішення Пирятинської міської ради народних депутатів «Про передачу каналізаційної мережі міста госпрозрахунковим очисним спорудам міста» за № 61 від 28.02.2995 року, є користувачем послуг Пирятинських госпрозрахункових очисних споруд по користуванню каналізацією, проте своєчасно за послуги не розраховується, у зв'язку з чим станом на 1.11.2007 року виникла заборгованість у розмірі 493 грн. 44 коп. (а.с.2). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк. На підставі ч.2 ст. 82 ЦПК України витрати стягуються за судовим рішенням у справі коли оплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позов слід задовольнити в повному об'ємі.

Outcome: approved