Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-16 00:00:00

18.01.2008 року [PERSON]. звернувся в суд з позовом до ВАТ «Донецькобленерго» про визнання акту -вимоги такою, що суперечить вимогам закону та стягнення матеріальної і моральної шкоди.16.04.2008 року уточнив свої позовні вимоги. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на те, що 06.11.2007 року йому, як власнику нежилого приміщення, розташованого у цокольній частині будинку[ADDRESS], яке ним використовується як робоче місце адвоката, вручено акт -вимогу за № 006049 від 06.11.2007 року, якою вимагається встановити інший прилад обліку електроенергії класу точності не більше 2 на підставі Правил користування електричною енергією. Він адвокат, самозайнята особа, не є підприємцем і приміщення належить йому як фізичній особі. Впродовж тривалого часу з 26.07.2007 року по 21.11.2007 року на нього здійснювався тиск, надсилались попередження про відключення від енергопостачання. 20.11.2007 року він був змушений купити другий лічильник, заплатив за нього 145 грн., відповідач йому його встановив та опломбував. Просить визнати акт -вимогу № 006049 від 06.11.2007 року такою, що суперечить вимогам закону та стягнути на його користь матеріальну шкоду у розмірі 145 грн. і моральну шкоду у розмірі 200 грн. та судові витрати у розмірі 16 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився не надав заяву про переніс слухання справи, про час та день слухання справи був належним чином повідомлений. Суд вважає неявку відповідача неповажною та можливим розглянути справу заочно. Позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судовому засіданні 12.05.2008 року позовні вимоги не визнав і суду пояснив, що 06.11.2007 у відношенні адвокатської контори по[ADDRESS] складено акт - вимогу № 006049 в зв'язку з недоліками лічильного приладу, запропоновано встановити прибор обліку електроенергії клас точності не більше 2. Даний акт вважає законним та обґрунтованим, тому що відповідно до п.3.7. ППЕЕ для розрахункового обліку електроенергії повинні використовуватись лічильники, занесені до Держреєстру засобів вимірувальної техніки, які застосовуються на території України. Суд, вислухавши показання сторін, дослідивши надані докази, встановив: - Між сторонами заключено договір № 1311 від 24.07.2001 року на надання послуг з електропостачання ( а.с. 5-6); - Згідно довідки ДПІ м. Краматорська [PERSON]. - є самозайнята особа, яка не є підприємцем та займається незалежною професійною діяльністю ( а.с. 7); - Відповідно до акту № 068187 про опломбування та здачі пломб і засобів обліку на збереження від 06.11.2007 року, опломбований засіб обліку СО-И44СМ № 21033118 ( а.с.13); - згідно акту-вимоги № 006049 від 06.11.2007 року , засіб обліку СО-И44СМ № 21033118 підлягає заміні ( а.с.9); - згідно договору купівлі від 13.03.1998 року, позивач є власником нежилого приміщення, розташованого у цокольній частині будинку[ADDRESS], яке ним використовується як робоче місце адвоката ( а.с. 4); - відповідно до листа ДП «Донецькстандартметрологія» від 07.04.2008 року лічильник СО-И446 М відсутній в державному реєстрі України і вони знаходяться в експлуатації до першого міжповірочного інтервалу ( а.с.31) - відповідно до п.3.3.Договору № 1311 від 24.07.2001 року поставка електроенергії може бути припинена, якщо не виконується вимога про усунення недоліків в електроустановках ( а.с.5); - позивачем придбано лічильник ЦЕ6807П за 145 грн. (а.с.45), який належить йому, що не оспорюють сторони Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню. Із зазначених позивачем предмета та підстав позову вбачається, що предметом спору стала правомірність складання акта вимоги № 006049 від 06.11.2007 року про заміну лічильника, складений працівниками Краматорської РЕС. Згідно із ст.. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права й обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист же цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення ( визнання) порушених ( оспорюваних ) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст..16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Акт вимога № 006049 від 06.11.2007 року про заміну лічильника, складений працівниками Краматорського РЕС, які діяли як посадові особи і на підставі Договору № 1311 від 24.07.2001 року та відповідних Постанов КМУ. Згідно до акту - вимоги № 006049 від 06.11.2007 року надсилалось попередження № 14 від 16.11.2007 року про відключення, відключення по даному акту не було проведено. Таким чином, оскарження дій лише щодо факту складання актів, як і самого акта, який не встановлює для позивача будь-яких обов'язків, крім рекомендації замінити лічильник, що є різновидом претензії, не передбачено діючим законодавством як спосіб захисту прав. Дії представників Краматорського РЕС, як структурної одиниці ВАТ «Донецькобленерго», відповідають діючому законодавству та не суперечать договірним відносинам сторін. Судом встановлено, що позивач придбав лічильник СО-И44СМ № 21033118 , який йому належить, та замінив на лічильник ЦЕ6807П за 145 грн, який теж належить йому, що не оспорюють сторони. Таким чином суд вважає, що позов в частині стягнення матеріальної шкоди не підлягає задоволенню. Відповідно до ст.. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст..60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд вважає, що позов в частині стягнення моральної шкоди не підлягає задоволенню, як не доведений.

Outcome: dismissed