Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON]. про стягнення в його користь 1000 грн. аліментів на утримання неповнолітньої дитини, сина[PERSON], [INFO] народження, посилаючись на те, що з 1998 року, а саме, з часу розірвання їх шлюбу, відповідачка самоусунулася від виконання материнського обов”язку. Виїхавши в 1996 році за кордон, допомоги в утриманні сина не надає, окрім переказу один раз в рік суми, еквівалентної 100 ЄВРО, вихованням сина не займається. Відповідачка фізично здорова, працює, має мінливий дохід, а тому може допомагати в утриманні дитини. Позивач [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги підтримав, просить задовольнити і пояснив, що відповідачка працює в Італії, раз в рік приїзджає додому. З того часу як він став проживати спільно із іншою жінкою, відповідачка не спілкується із дитиною, не допомагає в утриманні дитини, якій постійно потрібне лікування, операційне втручання, посилене харчування, догляд. В зв”язку з основним захворюванням, в дитини порушена робота внутрішніх органів, зая роботою яких потрібно постійно слідкувати. Не заперечує, що в 2006 році відповідачка переказала синові 500 євро, в 2007 році в загальному 300 євро. Однак вказаних коштів є надто мало для щоденних потреб дитини, лікування та реабілітаційних процедур. Відповідачка [PERSON]. позов визнала частково і суду пояснила, що погоджується на сплату позивачу на утримання сина мінімальної суми аліментів, визначених урядом України, а саме, 30 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказала, що до жовтня 2007 року постійно допомагала позивачу в утриманні сина, передаючи з-за кордону, де працює, грошові перекази. З жовтня вона захворіла, не працює, лікується і перебуває на повному утриманні в свого співжителя, лікаря за фахом, а тому більшої суми аліментів сплачувати не може. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, докази, надані сторонами в повному обсязі, вважає, що вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Сторони перебували у шлюбі з 20 травня 1979 року, шлюб розірвали у 1998 році (копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії[NUMBER] від 6 червня 1998 року). Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO] народження (свідоцтво про народження серії [NUMBER]), який перебуває на утриманні позивача (довідка виконкому Борщівської міськради від 21 квітня 2008 року № 1984). Дитина є інвалідом з дитинства (посвідчення серії [NUMBER]) від 14 червня 2005 року) і, як встановлено з довідки, виданої поліклінічним відділом Борщівської ЦРКЛ знаходиться на диспансерному обліку в лікарні з приводу вродженої кілевидної деформації грудної клітини, лівобічного сколіозу ІІ ст. З приводу вказаного захворювання для проведення реабілітаційного лікування в 2007 році дитина двічі знаходилася на стаціонарному лікуванні в райлікарні і один раз в обласній дитячій лікарні. Позивач [PERSON] являється приватним підприємцем, вид діяльності якого - таксі до 5-ти посадочних місць. Виплачує кредит, отриманий на купівлю автомобіля, на якому, як пояснив позивач, здійснює підприємницьку діяльність та перевозить сина до лікувальних та реабілітаційних закладів. Відповідачка [PERSON]. як мати, не займається в повній мірі вихованням дитини та не в належній мірі надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина, що проживає з позивачем. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов”язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідачка - повнолітня особа, обмежень працездатності немає, періодично проживає в Італії. Судом з”ясовано, що протягом 2006-2007 років відповідачка періодично переказувала в Україну грошові перекази, як на ім”я позивача, так і на ім”я інших фізичних осіб. Відповідачка не довела в судовому засіданні наявності у неї хвороби, яка не дозволяє їй працювати. Враховуючи стан здоров”я неповнолітньої дитини, матеріальне становище дитини, що утримується позивачем, матеріальне становище відповідачки, а також те, що дохід відповідачки мінливий та нерегулярний, суд вважає, що аліменти слід визначити у твердій сумі та в розмірі 600 грн. щомісячно до виповнення дитиною повноліття. На підставі ст.ст.180,182,184 СК України та,

Outcome: partial