Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-25 00:00:00

В позові [PERSON] вказала, що за час шлюбу з відповідачем [PERSON] до належного відповідачу на праві власності житлового будинку[ADDRESS] було добудовано на протязі 2001-2002 років веранду, кухню та ванну кімнату, а тому внаслідок спільних коштів із сімейного бюджету та трудових затрат істотно збільшилась цінність будинку. А тому позивач просила суд визнати вказаний житловий будинок спільною сумісною власністю подружжя та визнати за нею право приватної власності на &frac12; частку вказаного житлового будинку з урахування інтересів неповнолітньої дитини - спільного сина [PERSON], [INFO] Позивач просила також поділити в натурі рухоме майно, що є спільною сумісною власністю подружжя. А саме: газовий котел - 850 грн, газовий лічильник - 250 грн, телевізор - 1300 грн, газову плиту - 550 грн, холодильник - 1700 грн, сантехніку ( ванну, унітаз, умивальник) вартість всього - 1500 грн, 2 килими загальною вартістю - 650 грн, відеомагнітофон - 350 грн, тумбу під телевізор - 240 грн, комод - 350 грн, трюмо - 210 грн, м"який куточок ( диван, пуфик і крісло) загальною вартістю 2500 грн, диван - 1500 грн, будівельні матеріали (цегла, камінь, щебінь) загальною вартістю 4500 грн, плитку керамічну - 170 грн. В натурі просила виділити їй холодильник, відеомагнітофон, комод, диван, м"який куточок, телевізор, тумбу під телевізор, а всього майна на загальну суму 7940 грн без відшкодування різниці вартості. В судовому засіданні пояснила, що позов підтримує, у вказаній вище добудові вона мазала стіни. Відповідач визнав позов частково і пояснив, що дійсно позивач мазала в добудові на яку вона вказує. Кирпич, камінь та пісок, що використанні на вказану добудову, він заробив до шлюбу з позивачкою. Будівельні роботи виконав сам з допомогою друзів. Вікна та двері і інший ліс на кришу він використав із старої батьківської хати. Тому вважає, що будинок не став спільною сумісною власністю з позивачем, а належить йому і сестрі [PERSON] згідно договору дарування матір"ю. Позивач вивезла рухоме майно і залишились тільки газовий котел, лічильник, ванна, розбиті унітаз і умивальник, 1 килим, м"який куточок. Відповідач [PERSON] пояснила, що мати подарувала їй і брату [PERSON]. спірний будинок. Брат здійснив забудову до вказаного будинку та використав вікна, двері і інші пиломатеріали з дерева на добудову із старої батьківської хати. Третя особа без самостійних вимог -[PERSON] не з"явився в судове засідання і справу розглянуто без нього. Судом встановлене слідуюче. 11.09.1999р. було зареєстровано шлюб позивача і відповідача. Від цього шлюбу сторони мають сина [PERSON] - [INFO] 25.07.2006 р. вказаний шлюб було розірвано, а дитина залишилась проживати з матір"ю. Згідно договору дарування від 26.06.2001 р. відповідач[PERSON] та його сестра [PERSON] теж відповідач по справі стали власниками кожен &frac12; частини житлового будинку житловою площею 53,9 кв. м по [ADDRESS] Протягом 2001 року, після надання 13.07.2001 р. виконкомом Кагарлицької м/р дозволу на добудову до вказаного вище житлового будинку, було здійснено добудову веранди, передпокою, кухні та ванни. Згідно ст. 25 КпШС України, що діяв на час вчинення добудови, якщо майно, яке було власністю одного з подружжя, за час шлюбу істотно збільшилось у своїй цінності внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя або їх обох, воно може бути визнане судом спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до 60 ЦПК України позивач не надала суду доказів, що витрачались спільні кошти із сімейного бюджету на вказану вище добудову і що внаслідок трудового внеску істотно збільшилась &frac12; частина належного відповідачу майна. А вказані позивачем докази в позовній заяві: свідоцтво про одруження та розірвання шлюбу, свідоцтво про право власності на житло, технічний паспорт на жилий будинок, а також висновок будівельно-технічної експертизи не підтверджують вказаних обставин. Разом з тим записами в техпаспорті на будинок від 24.02.2004 р. підтверджується, що добудова до будинку було проведена в 2001 році і її вартість є істотною. Тому у вимогах про визнання житлового будинку спільною сумісною власністю подружжя та визнання за позивачем права приватної власності на &frac12; частину вказаного нерухомого майна слід відмовити. Інше майно подружжя, що є спільною сумісною власністю подружжя і придбане до 1.01.2004р. слід поділити відповідно до ст.ст. 28 ч. 1, 29 ч. 1 КпШС України та визнати за [PERSON] право приватної власності на &frac12; частину спільного сумісного майна подружжя і виділити в натурі слідуюче майно, що знаходиться за адресою[ADDRESS]: М"який куточок - 2500 грн, трюмо - 210 грн, килим 2х3,5 м вартістю 200 грн, ванну - 450 грн, 3000 штук керамічного кирпича загальною вартістю 2700 грн, 800 штук силікатного кирпича вартістю 600 грн, 7 т камня вартістю 650 грн, а також відеомагнітофон "Самсунг" - 350 грн, який знаходиться у позивача, а всього майна на загальну суму 7660 грн. А за відповідачем [PERSON]. слід визнати право приватної власності на &frac12; частину спільного сумісного майна подружжя вартістю 7835 грн та виділити в натурі газовий котел - 850 грн, газовий лічильник - 250 грн, що знаходяться за адресою [ADDRESS] а також майно яким розпорядився[PERSON] без згоди дружини на час розгляду справи: телевізор - 1300 грн, газову плиту - 550 грн, холодильник - 1700 грн, тумбу під телевізор 240 грн, комод - 350 грн, диван - 1500 грн, унітаз - 120, умивальник - 80 грн, килим 3,6х3,6 м - 420 грн, 7 т щебня - 650 грн, а всього майна на загальну суму 8010 грн. Суд визнав частки сторін рівними. Також слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 265 грн компенсації за більшу частку в майні при виділі в натурі із розрахунку 8010 - 7835 = 265 грн. Про вартість вказаного майна у сторін спір відсутній. Заперечення [PERSON] що кирпич і камінь будівельний належить [PERSON] суд не приймає до уваги, так як [PERSON] не заявляв позову про належність йому вказаного майна на роз"яснення суду. Твердження [PERSON], що дружина забрала частку спільного майна до подачі позову не підтверджено доказами. Тому позов задоволено частково.

Outcome: approved