Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-10 00:00:00

[PERSON], звертаючись з позовом до суду, просить надати тимчасовій дозвіл на виїзд її сина - [PERSON], [INFO], для його участі у Міжнародному зліті молоді , який відбудеться за сприянням незалежної помісної церкви євангельських християн «Альфа та Омега» у Німеччині, мотивуючи тим, що відповідач є її колишнім чоловіком, шлюб між ними розірвано в 2002 році, після розірвання шлюбу дитина продовжує проживати разом з нею, для здійснення подорожі, необхідно отримати візу у консульському відділі посольства Німеччини в Україні, для цього необхідно отримати дозвіл батьків на тимчасовий виїзд дитини за кордон, однак отримати такий дозвіл від батька дитини не є можливим, оскільки місце проживання відповідача не відоме. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві, додатково пояснила, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в 2002 році шлюб між нею та відповідачем розірвано, дитини проживає разом з нею, перебуває на її утриманні, відповідач рішення суду про стягнення аліментів не виконує, на даний час місце його перебування не відоме, тому вона вимушена звертатись за його останньою відомою адресою, відповідач тривалий час до дитини не навідується, життям та здоров'я дитини не цікавиться. В липні-серпні 2008 року у Німеччині відбудеться Міжнародний зліт молоді, який відбудеться за сприянням незалежної помісної церкви євангельських християн «Альфа та Омега», її сина включено до групи дітей для виїзду до Німеччини, де буде відбуватись даний захід, однак отримати всі необхідні виїзні документи для дитини не є можливим, оскільки відсутня нотаріально посвідчена заява відповідача про надання дозволу на виїзд дитини, вирішити це питання у позасудовому порядку вона не може, оскільки відповідач приховує своє місце проживання, втратив всіляке бажання спілкуватись з дитиною. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток за адресою, вказаною у позовній заяві, про поважні причини неявки суду не повідомив. На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 липня 2008 року судом за згодою позивача вирішено питання про ухвалення у зазначеній справі заочного рішення. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Ржищівською селищною радою народних депутатів Київської області 16 травня 1994 року (актовий запис №34). Батьком дитини у свідоцтві про народження дитини записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON]. (а.с.8) 18 жовтня 2002 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Згідно довідки Незалежної помісної церкви євангельських християн «Альфа та Омега» від 23 червня 2008 року №17-11 повідомляється, що [PERSON], [INFO], включений в групу дітей, які будуть мати поїздку до Німеччини на Міжнародний зліт молоді в липні-серпні 2008 року. (а.с.7) Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розв'язання спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ. Згідно ст.3 зазначеного Закону перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється при пред'явленні одного з документів, вказаних в ст. 2 цього Закону. Відповідно до ст.4 Закону України „Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач від нотаріального посвідчення оформлення проїзних документів відмовляється. Згідно п. 18 Правил оформлення видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документу дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, в редакції затвердженої Постановою КМУ від 24.03.2004р. № 380, оформлення проїзного документу здійснюється на підставі згоди батьків, а у разі, коли вони не перебувають в шлюбі між собою за наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлений на підставі рішення суду. Як встановлено судом, підтверджується поясненнями позивача, після розірвання шлюбу між сторонами у справі, відповідач вихованням сина не займався, дитина проживає разом із матір'ю, перебуває на повному її утримані, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не приймає будь-якої участі у його фізичному, духовному та моральному розвитку, всі питання щодо виховання вирішуються [PERSON] самостійно. У відповідності до ст.9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року - держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки виїзд дитини за кордон має тимчасовий характер, відповідає інтересам та бажанням дитини, за своєю метою має сприяти загальному розвитку дитини, в той же час відповідач безпідставно відмовляється від нотаріального посвідчення оформлення проїзних документів та не бажає надати згоду на виїзд дитини за кордон, що в розрізі даних правовідносин порушує права та інтереси неповнолітньої дитини.

Outcome: approved