Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-23 00:00:00

У лютому 2008 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми боргу, в якому вказав, що в 2003 р. відповідач попросив у нього в борг гроші в сумі 250 доларів США, про що видана ним розписка. Відповідач обіцяв йому повернути гроші на його вимогу. В 2007 році він почав газифікувати свій будинок і знадобилися гроші. Зажадав у відповідача повернути гроші. Неодноразово відповідач обіцяв повернути борг, однак дотепер не повернув. Просить стягнути на його користь борг, виходячи з курсу долара США, 1262грн 50коп та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні зменшив суму позовних вимог та пояснив, що 19 лютого 2003року до нього звернувся [PERSON] з проханням позичити йому гроші у сумі 250$ CША, які пообіцяв повернути одразу на його вимогу. Він позичив йому гроші, про що останній видав розписку. Через декілька місяців він звернувся до відповідача проханням повернути гроші. [PERSON] обіцяв повернути, але так і не повертав. У 2006році, коли він готував проект для газифікації свого будинку, йому потрібні були гроші. Він знову звернувся до відповідача з проханням повернути йому гроші. Останній повернув йому частково 350грн., а решту не повернув, тільки обіцяє. На час звернення до суду курс долару США відповідно до гривні України складає 505грн за 100 доларів США, тому загальна сума боргу складала 1262,50грн. Оскільки частково борг повернутий, зменшує суму позову і просить стягнути з відповідача борг у сумі 912,50грн.,а також витрати по сплаті інформаційно - технічного забезпечення розгляду справи у сумі 30грн. Оскільки він є інвалідом 2 групи, просить від сплати судового збору його звільнити. Відповідачк у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить судова розписка. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що 19 лютого 2003р. відповідач [PERSON] Р.М. взяв у борг у позивача [PERSON] гроші в сумі 250доларів США, що складає 1262,50грн, які обіцяв повернути на його вимогу, про що є розписка [PERSON], що свідчить про укладення між сторонами договору позики. Однак, до теперішнього часу відповідач свої зобов'язання не виконав, борг повернув частково у сумі 350грн, чим порушив вимоги ст. 1046 ЦК України, згідно якої позикодавець передає позичальникові у власність грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Дослідивши надані докази, суд вважає, що відповідач не надав до суду доказів, що грошові кошти насправді не були ним одержані, або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. В зв'язку з цим суд вважає, що договір позики відповідачем не виконаний добровільно, тому необхідно стягнути з нього 912,50грн. в примусовому порядку. Згідно до п. 6 перехідних положень ЦК України, правила ЦК про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом. Цивільний кодекс України набрав чинності з 01 січня 2004року. Відповідно до ст. 267 ЦК позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. Оскільки трьохрічний строк пред'явлення даного позову не сплинув до набрання чинності ЦК і в судовому засіданні сторонами не було заявлено про застосування позовної давності, суд вважає, що підстави для застосування строку позовної давності відсутні.

Outcome: approved