overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-09 00:00:00

ВАТ ”Херсонобленерго” Бериславського РЕЗ і ЕМ звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення збитків, заподіяних порушенням ПКЕЕН, посилаючись на те, що при перевірці дотримання Правил використання електричної енергії побутовими споживачами контролерами Бериславського РЕЗ і ЕМ встановлено, що абонент [PERSON] допустила безоблікове користування електроенергією, завдавши Бериславському РЕЗ і ЕМ матеріальну шкоду на суму 2376,84 грн., яку добровільно не сплачує. Просить стягнути з відповідача на користь Бериславського РЕЗ і ЕМ завдані збитки у сумі 2376,84 грн. та витрати по оплаті судового збору та ІТЗ в сумі 81 грн. У судовому засіданні представник Бериславського РЕЗ і ЕМ наполягав на задоволенні позову з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала повністю і пояснила, що в належному їй будинку відбулося порушення правил користування електричною енергією. Просила зменшити суму позову в зв'язку з тяжким матеріальним становищем . Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає позов підлягаючим частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS], і, відповідно, являється побутовим споживачем електроенергії. 06.02.2008 року на побутового споживача [PERSON] був складений акт про порушення правил користування електричною енергією побутовим споживачем за номером 209125 і розрахунок позовної суми до акту в розмірі 2376,84 грн. (а.с.5). В акті вказано, що споживач порушив ”Правила...” шляхом самовільного підключення до лінії електромереж поза лічильником, при цьому електроенергія споживалась, але не враховувалась. Згідно „Правил користування електричною енергією для населення”, затверджених Постановою КМУ від 26. 07. 1999 р. № 1357 ст. 53, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акту свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт за № 209125 від 06.02.2008 року був складений без порушень. Таким чином судом встановлено, що побутовий споживач [PERSON] дійсно порушила „Правила користування електричною енергією для населення”, і тому повинна відшкодувати завдані нею збитки енергопостачальній компанії. Суд вважає, що клопотання відповідача слід задовольнити і зменшити розмір відшкодування шкоди, заподіяної ВАТ „ЕК Херсонобленерго” Бериславському РЕЗ і ЕМ до 200 грн. внаслідок того, що [PERSON] отримує мінімальну заробітну плату, має 2 неповнолітніх дітей, сукупний дохід її сім'ї нижчий від встановленого законом прожиткового мінімуму, тому її майновий стан не дозволяє провести розрахунок до акту в повному об'ємі. Відповідно до ст. 1193 ЦК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-09 00:00:00

ВАТ ”Херсонобленерго” Бериславського РЕЗ і ЕМ звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення збитків, заподіяних порушенням ПКЕЕН, посилаючись на те, що при перевірці дотримання Правил використання електричної енергії побутовими споживачами контролерами Бериславського РЕЗ і ЕМ встановлено, що абонент [PERSON] допустила безоблікове користування електроенергією, завдавши Бериславському РЕЗ і ЕМ матеріальну шкоду на суму 2385,90 грн., яку добровільно не сплачує. Просить стягнути з відповідача на користь Бериславського РЕЗ і ЕМ завдані збитки у сумі 2385,90 грн. та витрати по оплаті судового збору та ІТЗ в сумі 81 грн. У судовому засіданні представник Бериславського РЕЗ і ЕМ наполягав на задоволенні позову з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала повністю і пояснила, що в належному їй будинку відбулося порушення правил користування електричною енергією. Просила зменшити суму позову в зв'язку з тяжким матеріальним становищем . Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає позов підлягаючим частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку 55 по вул. Лікарняній в с. Тягинка, і, відповідно, являється побутовим споживачем електроенергії. 07.02.2008 року на побутового споживача [PERSON] був складений акт про порушення правил користування електричною енергією побутовим споживачем за номером 209128 і розрахунок позовної суми до акту в розмірі 2385,90 грн. (а.с.5). В акті вказано, що споживач порушив ”Правила...” шляхом самовільного підключення до лінії електромереж поза лічильником, при цьому електроенергія споживалась, але не враховувалась. Згідно „Правил користування електричною енергією для населення”, затверджених Постановою КМУ від 26. 07. 1999 р. № 1357 ст. 53, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акту свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт за № 209128 від 07.02.2008 року був складений без порушень. Таким чином судом встановлено, що побутовий споживач [PERSON] дійсно порушила „Правила користування електричною енергією для населення”, і тому повинна відшкодувати завдані нею збитки енергопостачальній компанії. Суд вважає, що клопотання відповідача слід задовольнити і зменшити розмір відшкодування шкоди, заподіяної ВАТ „ЕК Херсонобленерго” Бериславському РЕЗ і ЕМ до 200 грн. внаслідок того, що [PERSON] не працює, тяжко хворіє, сукупний дохід її сім'ї нижчий від встановленого законом прожиткового мінімуму, тому її майновий стан не дозволяє провести розрахунок до акту в повному об'ємі. Відповідно до ст. 1193 ЦК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право на спадщину за законом померлих батьків [PERSON], [PERSON], яка складається з житлового будинку з господарськими забудовами та спорудами, який розташований на присадибній земельній ділянці площею 0,25 га. по [ADDRESS], у відповідності до технічного паспорту БТІ від 27.03.2008 року, та просить визнати за ним право власності на вказане нерухоме майно. Свої вимоги позивач мотивує тим, що за життя його батьки збудували вказаний житловий будинок, в якому все своє життя проживали. Після смерті спадкодавців [PERSON] та [PERSON] позивач продовжує проживати у вказаному будинку, володіти та користуватися ним. Однак, з причин правової необізнаності та відсутності будь-яких суперечностей відносно вказаного майна, покійні нині батьки не звернулися до державних органів, в тому числі і в державну нотаріальну контору, та не отримала свідоцтво на право власності на будинок. Після смерті батька [PERSON], [INFO]та матері [PERSON], [INFO], залишилася зазначена вище спадщина, спадкоємцем є позивач. Позивач прийняв спадщину шляхом фактичного продовження володіння та користування зазначеним майном. Разом з тим позивач не має змоги нотаріально оформити спадщину за законом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Відповідач позов визнав. Представник Каланчацької селищної ради пояснив, що вони не вчиняли будь-яких дій щодо спадщини. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що після смерті [PERSON], який помер [INFO]та [PERSON] яка померла [INFO], залишилася спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими забудовами та спорудами, який розташований в [ADDRESS], яку позивач фактично прийняв шляхом користування та володіння майном. Разом з тим, позивач не має змоги належне оформити спадщину, оскільки за життя його батьків не були виготовлені правовстановлюючі документи на право власності на будинок і на даний момент така можливість відсутня. Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З моменту смерті батьків [PERSON] та [PERSON] відповідач у справі не заявив будь-яких претензій щодо володіння та управління позивачем майном покійних. В зв'язку з тим, що між позивачем та відповідачем відсутній спір щодо права на спадщину, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу[ADDRESS], укладеного 14.08.2007 року між нею та [PERSON] та визнати за нею право власності на вказане нерухоме майно. Свої вимоги позивачка [PERSON] мотивує тим, що відповідач [PERSON] продав їй вказаний будинок. Факт купівлі-продажу підтверджується розпискою від 14.08.2007 року, згідно якої позивачка купила у [PERSON] вказаний житловий будинок з господарськими забудовами та спорудами за 10000 грн. Відповідно до зазначеної розписки відповідач отримав гроші, а позивачка отримала будинок та правовстановлюючі документи на нього. Оскільки відповідач терміново повинен був виїхати до м. Москва РФ, сторони домовилися, що договір буде оформлено в нотаріальному порядку протягом трьох місяців. Однак в теперішній час відповідач ухиляється від нотаріального оформлення і вважає, що оскільки він отримав гроші, а позивачка будинок, то правочин укладений належно. З моменту укладення договору вона оселилася в купленому будинку і в даний час володіє і користуються нерухомим майном, однак не має змоги оформити на себе будинок з причин ухилення відповідача від нотаріального оформлення договору купівлі-продажу. Відповідач позов визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що між сторонами 14.08.2007 року здійснено договір купівлі-продажу житлового [ADDRESS] про що свідчить розписка від 14.08.2007 року. Згідно розписки про купівлю-продаж спірного будинку відповідач отримав гроші, а позивачка спірний будинок. Однак відповідач ухиляється від нотаріального оформлення договору. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну суму грошей. Статтею 220 ЦК України передбачено, що у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення не вимагається. Таким чином визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що з 13 липня 2001 року перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Шлюб реєстрували в Держанівській сільській раді Дунаєвецького району, Хмельницької області, актовий запис № 3. Від спільного проживання є дочка [PERSON], [INFO] року народження. Матеріальну допомогу на утримання дитини позивач надає добровільно. В період спільного проживання з відповідачкою жили погано, часто виникали сварки, в сім'ї не було уступок та взаєморозуміння. Все це призвело до того, що в січня місяці 2008 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини. Сім'я розпалась остаточно, примирення неможливе. А тому просить суд шлюб розірвати. Відповідачка позов визнала повністю і пояснила, що дійсно з позивачем не проживає і не має наміру поновлювати сімейно-шлюбні відносини, миритись не бажає. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 13 липня 2001 року сторони зареєстрували шлюб. Шлюб реєстрували в Держанівській сільській раді Дунаєвецького району, Хмельницької області, актовий запис № 3. Від спільного проживання є дочка [PERSON], [INFO] року народження, що підтверджується свідоцтвами про одруження та народження. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, вважаючи, що сім'я розпалась остаточно. А тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтовані, оскільки подальше спільне життя і зберігання шлюбу сторін суперечить їх інтересам, що має істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В підтвердження позовних вимог пояснила, що [INFO] року помер її батько - [PERSON], який проживав в с.Ганнівка Дунаєвецького району, Хмельницької області. Після його смерті залишилось спадкове майно - земельний пай. Позивачка являється спадкоємцем за законом, однак в установлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини не звернулася з заявою в Дунаєвецьку держнотконтору по тій причині, що хворіла. Крім позивачки спадкоємцями є мати та сестри, однак вони на спадщину не претендують. В даний час Дунаєвецька держнотконтора з цих підстав відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому і звернулася до суду. Представник відповідача Ганнівської сільської ради та відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] позов визнали повністю. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.1272 ЦК України Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], який проживав в с.Ганнівка Дунаєвецького району, Хмельницької області. Після смерті [PERSON]залишилось спадкове майно- земельний пай. Позивачка являється спадкоємцем за законом. Позивачка пропустила строк, необхідний для прийняття спадщини, оскільки хворіла, що підтверджується відповідною довідкою. Відповідно до ст.ст1270,1272 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини і якщо спадкоємець протягом цього строку не подав заяви про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її”. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини і її слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, а тому вимоги позову є обгрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно. На підтвердження позовних вимог пояснила, що [INFO] року помер її чоловік, [PERSON]. Після його смерті в [ADDRESS] залишилось спадкове майно - &frac12; жилого будинку з належними до нього господарськими будівлями. Позивачка являється спадкоємцем за законом на &frac12; спадкового майна померлого. Однак, в даний час позивачка не має змоги оформити спадщину, оскільки [PERSON] при житті не оформив правовстановлюючий документ на домоволодіння як власник. А тому, звертається до суду. Представник відповідача Дунаєвецької міської ради подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у їх відсутності з позовом згідні. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст.25ч.4, 331, 346,1261 ЦК України. Судом встановлено, що [INFO] року помер позивачки чоловік, [PERSON]. Після його смерті в [ADDRESS] залишилось спадкове майно - &frac12; жилого будинку з належними до нього господарськими будівлями, що підтверджується свідоцтвом про його смерть, технічним паспортом на домоволодіння. Спадкоємцями за законом є позивачка та її син [PERSON], який на частку в спадщині не претендує. Однак, при житті [PERSON] на належне йому домоволодіння свідоцтво про право власності не оформив, що підтверджується довідкою Дунаєвецького МКП“Інвентарбюро”. Відповідно до ст.331 ЦК України, право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту такої. Відповідно до ст.ст.25 ч.4, 346ЦК України, право власності не може бути оформлено на померлого. Відповідно до ст.1261 ЦК України позивачка є спадкоємцем за законом і має право на оформлення спадщини та відповідного права власності на спадкове майно померлого. А тому, вимоги обгрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-09 00:00:00

Позивач ЗАТ “Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.О.Патона” звернувся до суду із зазначеним позовом, просить виселити відповідача з [NUMBER] будівлі адміністративно-побутового корпусу, розташованого за адресою:[ADDRESS], без надання іншого житла, посилаючись на те, що 18.05.2006 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір №27 оренди приміщення строком на три місяці. При цьому відповідач орендну плату не вносить, у зв'язку з чим має заборгованість у розмірі 900 грн. В судовому засіданні представник позивача Завгородня Н.С. підтримала вимоги ЗАТ “Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.О.Патона”, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог ЗАТ “Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.О.Патона”, посилаючись на те, що у нього скрутне матеріальне становище. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON]. заперечувала проти задоволення позовних вимог ЗАТ “Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.О.Патона”, посилаючись на безпідставність його вимог. Відповідно до ст.818 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Відповідно до ст.821 ЦК України договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Судом встановлено, що 18.05.2006 р. між позивачем ЗАТ “Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім.Є.О.Патона” (орендодавець) і відповідачем [PERSON] (орендар) було укладено договір оренди №27, за яким орендодавець надав відповідачу у користування [NUMBER] будівлі адміністративно-побутового корпусу, розташованого за адресою:[ADDRESS], строком на три місяці. Відповідно до п.2.2.5, 2.2.7 договору відповідач взяв на себе зобов'язання вносити плату за оренду кімнати за один місяць. Звільнити житлове приміщення, яке орендується, після закінчення обумовленого в цьому договорі терміну оренди. Встановлено, що відповідач був письмово попереджений про закінчення строку дії договору, про що свідчить надане суду повідомлення від 29.08.2007 р. Встановлено, що борг відповідача за орендну плату за серпень, вересень, жовтень 2007 р. складає 900 грн. Суд, враховуючи викладене, знаходить позовні вимоги обґрунтованими, в судовому засіданні доведеними. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід присудити понесені та документально підтверджені судові витрати у розмірі 89,50 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-09 00:00:00

Позивачка в позові вказує, що з відповідачем зареєстрували шлюб 15 вересня 2001 року у виконкомі Дружненської сільської ради Калинівського району Вінницької області, актовий запис №10. Від даного шлюбу у них є двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] та дочка - [PERSON], [INFO]. Одруження виявилось невдалим. Між сторонами повністю відсутнє взаєморозуміння, взаємоповага. З серпня 2007 року разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. Тому звертається до суду з даним позовом. Позивачка у відкритому судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач у відкрите судове засідання не з`явився, хоч про день розгляду справи був завчасно і належним чином повідомлений, але від нього надійшла заява до суду з проханням справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Так, сторони перебували у шлюбі, який був зареєстрований 15 вересня 2001 року у виконкомі Дружненської сільської ради Калинівського району Вінницької області, актовий запис №10. Від даного шлюбу у них є двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] та дочка - [PERSON], [INFO]. Одруження виявилось невдалим. На протязі останніх років між ними виникають сварки, скандали, відповідач ображає позивачку у грубій формі, зловживає спиртними напоями. Між сторонами повністю відсутнє взаєморозуміння, взаємоповага. З серпня 2007 року разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. Сторони переконались, що подальше спільне проживання неможливе і буде суперечити їх інтересам, наміру зберегти шлюб не мають, проти примирення. На підставі викладеного,

Outcome: approved