Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-13 00:00:00

В квітні 2007 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON]. про стягнення заборгованості по аліментам в сумі 1398,38 грн. Відповідач [PERSON] позов не визнав. В листопаді 2007 року [PERSON] подала додаткову позовну заяву, в якій крім стягнення заборгованості по аліментам з [PERSON]., просила визнати неправомірною бездіяльність ДВС Березівського РУЮ по невиконанню судового рішення про стягнення коштів на її утримання в установлені строки та просила стягнути з них на свою користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн.(а.с.62) Ухвалою суду від 25 червня 2008 року доповнені позовні вимоги [PERSON] роз”єднані, зокрема вимоги до ДВС Березівського РУЮ та Головного управління юстиції в Одеській області про оскарження дій державного виконавця виділені в самостійне провадження. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги. Суду пояснила, що за рішенням суду на її користь стягнено кошти на утримання на період до досягнення дитино 6-ти річного віку в сумі по 150 грн щомісячно, термін стягнення аліментів встановлено до 12 листопада 2006 року. Однак рішення по справі набрало законної сили і судом був виданий виконавчий лист лише в листопаді 2006року, тобто фактично по закінченню терміну стягнення аліментів. Постановою державного виконавця ДВС Березівського РУЮ від 12 березня 2007 року виконавче провадження по даній справі було закрито на підставі п.6 ст.37 Закону України “Про виконавче провадження” і їй було рекомендовано звернутися в суд з позовом про стягнення заборгованості по аліментам, яка згідно розрахунку державного виконавця складає 1390,30 грн. Тому просила в порядку ст..194 СК України стягнути на її користь заборгованість по аліментам з відповідача за період з 2 лютого по 12 листопада 2006 року в сумі 1390,30 грн. Відповідач [PERSON] позов не визнав. Заперечуючи проти вимог позивачки, надав суду письмові заперечення , (а.с.24), в яких вказував , що суд не може стягувати заборгованість по аліментам і дані вимоги не можуть бути предметом нового судового розгляду, так як є по ним судове рішення по справі №2-381 від 27.06.2006р. В судове засідання 14 липня 2007 року [PERSON] не з”явився повторно, про причини неявки суд не повідомив суду, надав по справі письмові заперечення аналогічного змісту. (а.с.) Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, суд прийшов до висновку що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 2 жовтня 2006 року рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області по цивільній справі №2-381/2006 рік за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів на утримання дружини , задоволені вимоги [PERSON] і з відповідача [PERSON]. , стягнено на її користь кошти на утримання в сумі 150 грн щомісячно починаючи з 2 лютого 2006 року по 12 листопада 2006 року до досягнення їх дочкою [PERSON], [INFO] народження, 6-ти річного віку. Дане рішення суду відповідачем оскаржувалось і після набрання ним законної сили 24 листопада 2006 року Роздільнянським районним судом Одеської області був виданий виконавчий лист №2-381/2006р. по примусовому виконанню судового рішення.(а.с.17) На виконання лист був направлений по місцю проживання відповідача [PERSON]. в відділ державної виконавчої служби Березівського РУЮ Одеської області. Судом встановлено, що в період знаходження даного листа на виконання в добровільному порядку відповідач аліменти не сплачував, належного йому майна державним виконавцем не виявлено (а.с.46). Згідно довідки державного виконавця ДВС Березівського РУЮ №120 від 17.07.2007 року заборгованість по аліментам за період з 2 лютого по 12 листопада 2006 року складає 1399,30 грн. (а.с.48) 12 березня 2007 року постановою державного виконавця ДВС Березівського РУЮ [PERSON]. на підставі п..6 ст.37 Закону України “Про виконавче провадження” виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2-381 було закінчено в зв”язку з закінченням передбаченого строку для даного виду стягнення, так як дочка [PERSON] досягла 6-ти річного віку.(а.с.20) Відповідно до ч.1,2.3 ст.194 Сімейного кодексу України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більше як за три роки, що передували пред”явленню виконавчого листа до виконання. Дана стаття визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості по аліментам, що утворилася після постановлення судом рішення про стягнення аліментів. Таким чином [PERSON] мала право на стягнення заборгованості по аліментам , звернувшись з позовом до суду, який раніше виніс рішення про стягнення аліментів, так як з певних причин це рішення не виконувалось . Подача позову не є повторним зверненням до суду по тотожному спору. Згідно ч.5 ст.194 СК України положення частин першої та третьої даної статті застосовуються до стягнення аліментів не тільки неповнолітнім дітям, а і іншим особам. Судом встановлено, що позивачка звернулась в суд в лютому 2006 року , рішення по справі про стягнення коштів на утримання було винесено лише 27 червня 2006 року . Після винесення рішення відповідач [PERSON] оскаржував його в порядку оскарження заочних рішень і шляхом подачі апеляційної скарги. Виконавчий лист був направлений на виконання фактично по закінченню терміну для примусового виконання рішення, на теперішній час провадження по справі закрито, досягнення дитиною 6-ти річного віку не є перешкодою для стягнення заборгованості по аліментам, рішення Роздільнянського районного суду від 27 червня 2006 року не виконано по об”єктивним причинам. Тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню і на її користь з відповідача належить стягнути заборгованість по аліментам на її утримання за період з 2 лютого по 26 листопада 2006 року в сумі 1399,30 грн згідно довідки державного виконавця. Судовий збір по справі складає 51 грн, збір на ІТЗ судового розгляду 30 грн, які належить стягнути з відповідача в зв”язку з задоволенням рішення. На підставі ст..194 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved