overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на транспортний засіб. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що у 1993р. він купив у відповідача трактор „Універсал U-445”, з.н. [NUMBER] двигун [NUMBER], однак необхідних документів для перереєстрації даного транспортного засобу йому не було передано. На даний час ТзОВ „Прикарпаття” перебуває в стадії ліквідації і документів, які б підтверджували його право власності на трактор не має. Він користується трактором до цього часу, тому вважає, що набув права власності. Просив визнати за ним право власності на трактор „Універсал U-445”. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з”явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог- Тисменицької інспекції державного технічного нагляду в судовому засіданні позов визнав, проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що позивач 12.03.1993р. купив в агрофірми „Весна” трактор „Універсал U-445”, з.н. [NUMBER] двигун [NUMBER], вартістю 1200грн.(а.с.3) та з того часу користується ним відкрито і безперервно. Згідно довідки Тисменицької інспекції державного технічного нагляду вказаний трактор в інспекції не реєструвався(а.с.4). Відповідно до архівної довідки від 27.05.2008р. №240 агрофірма „Весна” у 1998р. була приєднана до АТФ „Придністров”я”, яке у 2000р. було перейменовано на ТзОВ „Єднання”. На даний час дане товариство ліквідовується. Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти рухомим майном- протягом п”яти років, набуває право власності на це майно(набувальна давність). За таких обставин, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності за набувальною давністю на транспортний засіб-трактор. На підставі наведеного, відповідно до ст. 344 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що вона зареєструвала з відповідачем шлюб 20 грудня 2003 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківській області, актовий запис № 469. Мають повнолітню доньку [PERSON] [INFO], вважає що шлюб зберегти неможливо по причині того, що між ними постійно виникали сварки, немає порозуміння у сім»ї, у них різний погляд на життя. Шлюбні стосунки припинені з листопада 2007 року. У судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Вислухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, так як у судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 20 грудня 2003 року, що підтверджується довідкою про укладення шлюбу (а.с.4). Сторони разом не проживають з листопада 2007 року, втратили повагу один до одного, не мають порозуміння, до примирення не спрямовані, що є підставою для розірвання шлюбу. Спору про розподіл спільного майна не мають. Шлюб у сторін перший . При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАГС витрати покласти на відповідача, позивачку від сплати звільнити. Доньку [PERSON] суд залишає при позивачці. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що вона зареєструвала з відповідачем шлюб 17 вересня 1999 року у Бугаївській сільській раді Ізюмського району, Харківської області, актовий запис № 13. Мають неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] народження, та [PERSON], [INFO] народження, вважає що шлюб зберегти неможливо по причині того, що між ними постійно виникали сварки, немає порозуміння у сім»ї, у них різний погляд на життя. Шлюбні стосунки припинені з травня 2007 року. У судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності та згоду про розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, так як у судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 17 вересня 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.5). Сторони разом не проживають з травня 2007 року, втратили повагу один до одного, не мають порозуміння, до примирення не спрямовані, що є підставою для розірвання шлюбу. Спору про розподіл спільного майна не мають. Шлюб у сторін перший . При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАГС витрати покласти на відповідача, позивачку від сплати звільнити. Синів [PERSON] та [PERSON] суд залишає при позивачці. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-02 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду із заявою в якій просить встановити факт належності диплому про середню освіту, який було видано Каттакурганським медичним училищем 13 липня 1978 року на її ім'я. У заяві посилається на те, що при зверненні до Управління пенсійного Фонду України у м. Судаку для оформлення пенсії за віком їй було відмовлено у призначенні пенсії, тому що є розбіжності у документі який підтверджує трудовий стаж з даними паспорту. Згідно з даними паспорту громадянина України, який виданий на її ім'я вона значиться, як [PERSON], але у дипломі, який видано на її ім'я вона значиться як [PERSON]. . Розбіжності у документі, який підтверджує трудовий стаж з даними паспорту перешкоджає їй своєчасно отримувати пенсію за віком. У судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Управління Пенсійного фонду України у м. Судаку, у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за відсутністю їхнього представника та у якої він визнав заявлені вимоги, проти їх задоволення не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 цього Кодексу. Зі згоди заявника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що згідно з даними паспорту громадянина України серії[NUMBER]заявник значиться, як [PERSON]. Тоді як у дипломі про середню освіту, який було видано Каттакурганським медичним училищем 13 липня 1978 року на її ім'я вона значиться, як [PERSON], тобто є розбіжності по батькові. Так згідно з даними свідоцтва про шлюб, яке видане 26 серпня 1982 року її дівоче прізвище значиться як [PERSON], ім'я та по батькові [PERSON]. Після укладення шлюбу їй було присвоєно прізвище [PERSON]. Дані про зміну прізвища також внесені до трудової книжки, яка видана на її ім'я. Із трудової книжки, яка видана на її ім'я, вбачається, що вона дійсно проходила навчання з 1976 року по 1978 рік у Каттакурганським медичному училищі, що співпадає з даними диплому. Вказані розбіжності у документах, які підтверджують трудовий стаж заявника є для неї перешкодою для призначення пенсії за віком. Порушене право заявника підлягає судовому захисту. За таких обставин суд вважає можливим визнати факт належності на ім'я заявника - диплому про середню освіту, який було видано Каттакурганським медичним училищем 13 липня 1978 року на її ім'я.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-02 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду із заявою в якій просить встановити факт належності диплому про середню освіту, який було видано Каттакурганським медичним училищем 13 липня 1978 року на її ім'я. У заяві посилається на те, що при зверненні до Управління пенсійного Фонду України у м. Судаку для оформлення пенсії за віком їй було відмовлено у призначенні пенсії, тому що є розбіжності у документі який підтверджує трудовий стаж з даними паспорту. Згідно з даними паспорту громадянина України, який виданий на її ім'я вона значиться, як [PERSON], але у дипломі, який видано на її ім'я вона значиться як [PERSON], тобто ім'я виправлене. Розбіжності у документі, який підтверджує трудовий стаж з даними паспорту перешкоджає їй своєчасно отримувати пенсію за віком. У судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Управління Пенсійного фонду України у м. Судаку, у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за відсутністю їхнього представника та у якої він визнав заявлені вимоги, проти їх задоволення не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 цього Кодексу. Зі згоди заявника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що згідно з даними паспорту громадянина України серії [NUMBER] заявник значиться, як [PERSON]. Тоді як у дипломі про середню освіту, який було видано Каттакурганським медичним училищем 13 липня 1978 року на її ім'я вона значиться, як [PERSON], тобто ім'я виправлене. Так згідно з даними свідоцтва про шлюб, яке видане 06 серпня 1981 року її дівоче прізвище значиться як [PERSON], ім'я та по батькові [PERSON]. Після укладення шлюбу їй було присвоєно прізвище [PERSON]. Дані про зміну прізвища також внесені до трудової книжки, яка видана на її ім'я. Із трудової книжки, яка видана на її ім'я, вбачається, що вона дійсно проходила навчання з 1976 року по 1978 рік у Каттакурганським медичному училищі, що співпадає з даними диплому. Вказані розбіжності у документах, які підтверджують трудовий стаж заявника є для неї перешкодою для призначення пенсії за віком. Порушене право заявника підлягає судовому захисту. За таких обставин суд вважає можливим визнати факт належності на ім'я заявника - диплому про середню освіту, який було видано Каттакурганським медичним училищем 13 липня 1978 року на її ім'я.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості з платежів за житлово-комунальні послуги за період з лютого 2005 року по 01 лютого 2008 року в сумі 1474 грн. 92 коп., 3% річних у сумі 66 грн. 09 коп. , судового збору в сумі 81 грн. В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги і просили суд позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився. про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином. Про причину неявки суд не повідомив. Позивач не заперечував, щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши представників позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково за наступних підстав. Так, у ході судового засідання було встановлено, що відповідач проживає в будинку, який є власністю Держави в особі Верховної Ради України. Балансоутримувачем є Державне підприємство « Український інститут по проектуванню металургійних заводів», що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27.03.2003 року №243353. Відповідач відповідно до довідки Державного підприємства « Український інститут по проектуванню металургійних заводів» від 25.02.2008 року №12 проживає в квартирі 502. Оплату за житлово - комунальні послуги не здійснює. Відповідно до п. 5 ч.3 ст. 20 Закону України « Про житлово-комунальні послуги », споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Відповідно до п. 8 ч.3 ст. 20 Закону України « Про житлово-комунальні послуги », споживач зобов'язаний не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг. Як видно з розрахунку заборгованість за період із 1 лютого 2005 року по 01 лютого 2008 року [PERSON] оплату не здійснював і заборгованість за вищевказаний період склала 1474 грн. 92 коп. Підстав для звільнення відповідача від сплати вказаних витрат судом не встановлено. Відповідно до ст.162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в квартирі, що належить громадянинові на праві приватної власності, а також строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Тому суд, приходить до виводу, що позовні вимоги в цій частині законні і підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути примусово заборгованість за період із 01.02.2005 року по 01.02.2008 року в розмірі 1474 грн. 92 коп., а також судові витрати по справі в сумі 81 грн. 00 коп. Суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення із відповідача 3% річних в сумі 66 грн. 09 коп., оскільки такі позовні вимоги не передбачені чинним законодавством. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного і

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-02 00:00:00

В травні 2008 року МКП “ Дніпропетровські міські теплові мережі” звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення суми боргу за теплопостачання. В своїй позовній заяві позивач і в ході судового розгляду представник позивача посилався на те, що відповідачі проживаючи у квартирі [ADDRESS]у м. Дніпропетровську, в період з 01.10.2005 року по 01.02.2008 року оплату за користування тепловою енергією не здійснювали у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 2137 грн. 27 коп. Просив суд стягнути з відповідачів на користь “Дніпропетровські міські теплові мережі” заборгованість за теплову енергію у розмірі 2137 грн. 27 коп. та судові витрати по справі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання з'явилась, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідачі проживають у квартирі [ADDRESS]у м. Дніпропетровську. Відповідачі оплату за користування тепловою енергією не здійснювали. У зв`язку з чим, в період з 01.10.2005 року по 01.02.2008 року перед МКП “Дніпропетровські міські теплові мережі” виникла заборгованість у розмірі 2137 грн. 27 коп. Відповідно до ст. 67, 68 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі, тобто з відповідачів необхідно стягнути заборгованість за період з 01.10.2005 року по 01.02.2008 року в сумі 2137 грн. 27 коп. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача судові витрати в сумі 81 грн.. Приймаючи до уваги вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-02 00:00:00

В травні 2008 року МКП “ Дніпропетровські міські теплові мережі” звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення суми боргу за теплопостачання. В своїй позовній заяві позивач і в ході судового розгляду представник позивача посилався на те, що відповідач проживаючи у квартирі [ADDRESS]у м. Дніпропетровську, в період з 01.02.2003 року по 01.02.2008 року оплату за користування тепловою енергією не здійснював у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 2259 грн. 37 коп. Просив суд стягнути з відповідачки на користь “ Дніпропетровські міські теплові мережі” заборгованість за теплову енергію у розмірі 2259 грн. 37 коп. та судові витрати по справі. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся згідно правил ч. 1, ч.8 ст. 76 ЦПК України. Представник позивача не заперечував, щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вислухавши представника позивача, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідач проживає у квартирі [ADDRESS] у м. Дніпропетровську. Відповідач оплату за користування тепловою енергією не здійснював. У зв`язку з чим, в період з 01.02.2003 року по 01.02.2008 року перед МКП “ Дніпропетровські міські теплові мережі” виникла заборгованість у розмірі 2259 грн. 37 коп. Відповідно до ст. 67, 68 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі, тобто з відповідача необхідно стягнути заборгованість за період з 01.02.2003 року по 01.02.2008 року в сумі 2259 грн. 37 коп. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача судові витрати в сумі 81 грн.. Приймаючи до уваги вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-02 00:00:00

В травні 2008 року МКП “ Дніпропетровські міські теплові мережі” звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення суми боргу за теплопостачання. В своїй позовній заяві позивач і в ході судового розгляду представник позивача посилався на те, що відповідачі проживаючи у квартирі [ADDRESS]у м. Дніпропетровську, в період з 01.03.2005 року по 01.02.2008 року оплату за користування тепловою енергією не здійснювали у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 1560 грн. 51 коп. Просив суд стягнути з відповідачів на користь “Дніпропетровські міські теплові мережі” заборгованість за теплову енергію у розмірі 1560 грн. 51 коп. та судові витрати по справі. Відповідачі про час і місце судового засідання повідомлялися згідно правил ч. 1, ч.8 ст. 76 ЦПК України. Представник позивача не заперечував, щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вислухавши представника позивача, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідачі проживають у квартирі [ADDRESS] у м. Дніпропетровську. Відповідачі оплату за користування тепловою енергією не здійснювали. У зв`язку з чим, в період з 01.03.2005 року по 01.02.2008 року перед МКП “Дніпропетровські міські теплові мережі” виникла заборгованість у розмірі 1560 грн. 51 коп. Відповідно до ст. 67, 68 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі, тобто з відповідачів необхідно стягнути заборгованість за період з 01.03.2005 року по 01.02.2008 року в сумі 1560 грн. 51 коп. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача судові витрати в сумі 81 грн. Приймаючи до уваги вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-02 00:00:00

В травні 2008 року МКП “ Дніпропетровські міські теплові мережі” звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення суми боргу за теплопостачання. В своїй позовній заяві позивач і в ході судового розгляду представник позивача посилався на те, що відповідачі проживаючи у квартирі [ADDRESS]у м. Дніпропетровську, в період з 01.02.2003 року по 01.02.2008 року оплату за користування тепловою енергією не здійснювали у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 1691 грн. 54 коп. Просив суд стягнути з відповідачів на користь “Дніпропетровські міські теплові мережі” заборгованість за теплову енергію у розмірі 1691 грн. 54 коп. та судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала частково в межах строку позовної давності. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідачі проживають у квартирі [ADDRESS]у м. Дніпропетровську. Відповідачі оплату за користування тепловою енергією не здійснювали. У зв`язку з чим, в період з 01.02.2003 року по 01.02.2008 року перед МКП “Дніпропетровські міські теплові мережі” виникла заборгованість у розмірі 1691 грн. 54 коп. В межах строку позовної давності заборгованість склала 1109 грн. 53 коп. Відповідно до ст. 67, 68 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно ст.257 ЦК України, загальний строк для захисту порушеного права встановлюється в три роки. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення із відповідачів солідарно заборгованості в межах строку позовної давності у сумі 1109 грн. 53 коп. законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача судові витрати в сумі 81 грн.. Приймаючи до уваги вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-02 00:00:00

В травні 2008 року МКП “ Дніпропетровські міські теплові мережі” звернулося до суду з позовом до відповідачки про стягнення суми боргу за теплопостачання. В своїй позовній заяві позивач і в ході судового розгляду представник позивача посилався на те, що відповідачка проживаючи у квартирі [ADDRESS] у м. Дніпропетровську, в період з 01.11.2003 року по 01.02.2008 року оплату за користування тепловою енергією не здійснювала у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 1646 грн. 73 коп. Просив суд стягнути з відповідачки на користь “Дніпропетровські міські теплові мережі” заборгованість за теплову енергію у розмірі 1646 грн. 73 коп. та судові витрати по справі. Відповідачка про час і місце судового засідання повідомлялася згідно правил ч. 1, ч.8 ст. 76 ЦПК України. Представник позивача не заперечував, щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вислухавши представника позивача, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідачка проживає у квартирі [ADDRESS] у м. Дніпропетровську. Відповідачка оплату за користування тепловою енергією не здійснювала. У зв`язку з чим, в період з 01.11.2003 року по 01.02.2008 року перед МКП “Дніпропетровські міські теплові мережі” виникла заборгованість у розмірі 1646 грн. 73 коп. Відповідно до ст. 67, 68 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі, тобто з відповідачки необхідно стягнути заборгованість за період з 01.11.2003 року по 01.02.2008 року в сумі 1646 грн. 73 коп. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача судові витрати в сумі 81 грн. Приймаючи до уваги вищевикладене та

Outcome: approved