Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Приватного підприємства «Продкомапнія», Вінницької міської ради про визнання права власності, мотивуючи свій позов тим, що вона за згодою з ПП «Продкомпанія» за власні кошти переобладнала виробничі будівлі цеху № 17, загальною площею 16753,8 кв.м., які знаходяться в місті [ADDRESS], і становлять 77/100 часток. Проте ПП «Продкомпанія», яке було власником приміщень, відмовляється повернути їй вкладені кошти. Враховуючи зазначене, позивач вважає, що право власності на переобладнані виробничі будівлі цеху № 17, загальною площею 16753,8 кв.м., які знаходяться в м.[ADDRESS], і становлять 77/100 часток, має бути визнано за нею. В свою чергу, ПП «Продкомпанія» звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON], Вінницької міської ради про визнання права власності, мотивуючи тим, що позов [PERSON] безпосередньо стосується інтересів ПП «Продкомпанія», оскільки переобладнання спірного приміщення здійснювалося саме за кошти ПП «Продкомпанія» і відповідно право власності на таке приміщення належить ПП «Продкомпанія» і той факт, що відповідачка вклала в переобладнання частину власних коштів, не дає їй права отримати у власність переобладнані приміщення. ПП «Продкомпанія» в зустрічному позові зазначає, що даним підприємством було отримано погодження Вінницької міської ради про надання погодження на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, отримано техніко-економічне обґрунтування визначення меж та площі земельної ділянки, що пропонується надати для виробничих потреб ПП «Продкомпанія» по [ADDRESS], виготовлено Технічний звіт № 423 від 30 квітня 2006 р. по обстеженню будови колишнього складу сировини та Технічний звіт № 423 від 28 квітня 2006 р. по обстеженню будови колишнього складу готової продукції, отримано паспорт технічного стану будови складу розташованого на території ПО « Хімпром». Однак, при переобладнанні ПП «Продкомпанія» зазначеної нежитлової адміністративно-виробничої будівлі, що знаходиться в м. [ADDRESS], було дотримано архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних, та інших норм і правил, а також було отримано висновок Вінницької міської санітарно-епідеміологічної станції від 17.03.2008 р. № 02/03/2732, попередній висновок Державного управління охорони навколишнього природного середовища у Вінницькій області від 27.11.2006 р. № 3770/09, висновок управління містобудування і архітектури від 13.04.07 р. № 21-6406, висновок державного комітету по земельних ресурсах від 04.05.2007 р. № 3/10-2875, висновок Вінницької міської санітарно-епідеміологічної станції від 3.11.2006 р. № 0203/1075-6. Проте Вінницька міська рада не визнає права власності ПП «Продкомпанія» на нежитлову виробничо-адміністративну будівлю, що знаходиться в м. [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача-відповідача [PERSON] первісний позов підтримала повністю, а зустрічний позові не визнала, пославшись на обставини, викладені в своєму позові. Представник відповідача-позивача ПП «Продкомпанія» первісний позов в судовому засіданні не визнала, а зустрічний уточнила та просила визнати за ПП «Продкомпанія» право власності на самовільно збудоване та переплановане нежитлове виробничо-адміністративне приміщення, що знаходиться в м. [ADDRESS], і складається з: - в будівлі літ. «А» на І-му поверсі: склад 2-1 площею 1671,3 кв.м., кімната кладовщика 2-2 площею 23,9 кв.м., роздягальня 2-3 площею 15,6 кв.м., склад 2-4 площею 1552,7 кв.м., кімната кладовщика 2-5 площею 16,6 кв.м., роздягальня 2-6 площею 18,3 кв.м., кладова 4-1 площею 32,8 кв.м.; - в будівлі літера «А1» на І-му поверсі: склад 3-1 площею 1831,9 кв.м., склад 3-2 площею 49,5 кв.м., склад 3-3 площею 17,7 кв.м., гараж 3-4 площею 64,0 кв.м., коридор 3-5 площею 14,9 кв.м.; - В будівлі літера «А1», антресоль: коридор 5-1 площею 17,1 кв.м., кабінет 5-2 площею 29,6 кв.м., кабінет 5-3 площею 23,4 кв.м., кабінет 5-4 площею 24,5 кв.м., кабінет 5-5 площею 32,9 кв.м.; - в будівлі літера «Б» на І-му поверсі: виробниче приміщення 1-3 площею 671,1 кв.м., кабінет 1-9 площею 5,4 кв.м., коридор 1-10 площею 6,2 кв.м., компресорна 2-1 площею 4,7 кв.м.; - в будівлі літера «Б» на ІІ-му поверсі: офісне приміщення 4-2 площею 109,8 кв.м., офісне приміщення 4-3 площею 55,9 кв.м., виробниче приміщення 4-5 площею 89,6 кв.м., виробниче приміщення 4-13 площею 92,6 кв.м., виробниче приміщення 4-15 площею 18,2 кв.м., виробниче приміщення 4-16 площею 18,9 кв.м.; - в будівлі літера «Б» на ІІІ-му поверсі: офісне приміщення 5-4 площею 74,0 кв.м., офісне приміщення 5-7 площею 80,3 кв.м., офісне приміщення 5-8 площею 26,6 кв.м., офісне приміщення 5-9 площею 100,1 кв.м., коридор 5-18 площею 5,9 кв.м., кабінет5-19 площею 10,9 кв.м., кладова 5-20 площею 5,3 кв.м., офісне приміщення 5-21 площею 29,8 кв.м.; - в будівлі літера «б» на І-му поверсі: перехід 1-1 площею 89,9 кв.м., пославшись на обставини, викладені в зустрічній позовній заяві. Представник відповідача Вінницької міської Ради в судовому засідання первісний ат зустрічний позови не визнав, мотивуючи безпідставністю таких позовних вимоги, а також тим, що законом не передбачено визнання права власності на самовільно збудовані та переобладнані приміщення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON] до Приватного підприємства «Продкомапнія», Вінницької міської ради про визнання права власності та про задоволення зустрічного позову Приватного підприємства «Продкомапнія» до [PERSON], Вінницької міської ради про визнання права власності, оскільки відповідно до відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном. Власник вправі вчиняти зі своїм майном будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно ст. 392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою. Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦК України та ст. 90 Земельного Кодексу України користувач земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди Відповідно до ч. 3 ст. 375 ЦК України право на забудову земельної ділянки здійснюється за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних, та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за призначенням. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» одним із право встановлювальних документів про право власності на нерухоме майно є рішення суду про визнання речового права на нерухоме майно. Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ст. 90 ЗК України, ст.ст. 375, 376 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed