overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб, посилаючись на те , що сім”я фактично не існує, шлюб носить формальний характер із-за відсутності взаємних почуттів і поваги один до одного, що між ним і відповідачкою часто виникали непорозуміння, сварки, внаслідок чого подружжя проживає окремо один від одного , відновити нормальні сімейні відносини неможливо, так як вказане суперечить його інтересам . В судовому засіданні позивач позов підтримав , просить розірвати шлюб, так як подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнала, надала суду письмову заяву, в якій просить прийняти визнання нею позову, шлюб розірвати. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов знайшов своє підтвердження в суді, так як примирити сторони і зберегти сім”ю неможливо, визнання позову відповідачем не суперечить інтересам сторін, підлягає прийняттю, а тому позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають в зареєстрованому шлюбу з 16.09.2005 року, спільних дітей не мають, але відповідачка не бажала розірвати шлюб в органах РАЦС в добровільному порядку, а тому позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, так як подальше збереження сім”ї суперечить його інтересам. Визнання позову відповідачем не порушує прав сторонніх осіб. Вищенаведене підтверджується показами сторін, заявою відповідача про визнання позову, паспортом позивача. Згідно ст.130 ЦПК України суд ухвалює рішення у попередньому судовому засіданні у разі визнання позову відповідачем. Відповідно до ст.174 ЦПК України суд, при наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову у разі визнання позову відповідачем. Згідно ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред”явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 ЦПК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини. Сторони звільнені від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

29 травня 2008 року [PERSON]. звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючих документів, а саме - атестату про закінчення ПТУ, посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю та вкладиша до трудової книжки, виданих на його ім”я. В підтвердження своєї заяви [PERSON]. посилався на те, що відповідно до паспорта громадянина України його прізвище - „[PERSON]”, а атестат[NUMBER]про закінчення ПТУ № 11 м. Харкова виданий на прізвище „[PERSON]”, посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю серії [NUMBER]видано на прізвище „[PERSON]”, у вкладиші до трудової книжки серії [NUMBER], його прізвище вказано як „[PERSON]”. Дані розбіжності виникли внаслідок невірного перекладу з української мови на російську. На даний час, маючи намір звернутися до пенсійного фонду з приводу нарахування пенсії, просить суд встановити факт належності йому вказаних документів. У судовому засіданні заявник підтримав заяву та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи у попереднє судове засідання не з”явився, але надав суду заяву, що не заперечує проти встановлення даного факту та просить суд слухати справу у його відсутність. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові матеріали справи, вважає що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи було встановлено, що в свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданого Степанівським сільським ЗАГСом Краснокутського району Харківської області 15 лютого 1953 року та в паспорті громадянина України серії [NUMBER], виданого Ємільчинським РВ УМВС України в Житомирській області 22 січня 1997 року прізвище заявника вказано як „[PERSON]” (а.с. 4, 7). Відповідно до атестату[NUMBER]про закінчення ПТУ № 11 м. Харкова та вкладиша до трудової книжки серії [NUMBER], прізвище заявника вказано як „[PERSON]”, в посвідченні громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю серії [NUMBER]прізвище заявника вказано як „[PERSON]”, що є помилковим (а. с. 5, 6, 10). Згідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі , прізвище, ім”я, по-батькові , місце і час народження якої, що зазначені в документі , не збігаються з ім”ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

4 червня 2008 року [PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання сина - [PERSON], [INFO] В позовній заяві позивачка вказала, що проживала разом з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 21 листопада 2002 року по 16 лютого 2004 року. Від шлюбу має неповнолітню дитину - сина [PERSON]. Дитина знаходиться на повному утриманні позивачки. Батько матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У попередньому судовому засіданні позивачка підтримала позов та просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі &frac14; частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Відповідач у попередньому судовому засіданні позов визнав та не заперечує проти його задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. У попередньому судовому засіданні було встановлено, що дійсно, згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом РАГСу Краснокутського районного управління юстиції в Харківській області 27 травня 2008 року, відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а. с. 2). Довідкою виконавчого комітету Краснокутської селищної ради Харківської області № 1402 від 28.03.2008 року, підтверджується факт, що дитина проживає разом з матір”ю (а. с. 3). Крім того, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров”я та матеріальне становище дитини [PERSON], стан здоров”я та матеріальне становище відповідача [PERSON]., а також те, що стягнень за іншими виконавчими листами про стягнення аліментів у нього немає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що вони уклали шлюб з [PERSON] 08 листопада 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану С-Будського районного управління юстиції, а/з № 53. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є те, що вони часто сварилися, сперечалися, не розуміли одне одного. Відповідач зловживає спиртними напоями, допускає рукоприкладство. Все це привело до того, що сім»я їх розпалась, просила шлюб розірвати. 25 січня 2008 року судом сторонам був наданий двохмісячний строк для можливого примирення. У судовому засіданні позивачка [PERSON] на своїх вимогах наполягає з підстав, викладених у позовній заяві, пояснила, що наданий судом строк до при- мирення не привів до належних наслідків, стосунки в їх сім»ї ще погіршились. Чоловік зловживає спиртними напоями, в них часто виникають сварки, бійки. Все це привело до того, що вони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо 2 місяці, миритися вони не бажають, наполягає на розлученні. Відповідач позов визнає, згоден на розірвання шлюбу. Суд, розглянувши матеріали справи , вислухавши сторін , вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню на підставі ст.112 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін , їх дитини, що має істотне значення. Сторони не утворили міцної дружної сім'ї, часто сперечалися, не розуміли одне одного, відповідач зловживав спиртними напоями, в сім»ї виникали сварки, бійки, Сторони втратили почуття любові та поваги одне до одного, не підтримують шлюб- них стосунків 2 місяці, миритися не бажають. Обоє згодні на розлучення. Наданий 25 січня 2008 року сторонам строк для примирення не покращив їх взаємовідносин. Суд вважає , що шлюб сторін розпався. Дитина залишається проживати з матір»ю. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, посилаючись на те, що 23.12.1986 року помер чоловік позивачки [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS], що належав померлому згідно договору дарування від 23 квітня 1977 року. 21.11.2000 року на підставі рішення виконкому № 58 «Про впорядкування нумерації будинків у с.Станіслав, даний житловий будинок було перенумеровано з [INFO] на [INFO]. Після смерті [PERSON] позивачка та її діти - відповідачі по справі фактично прийняли цей будинок, як спадщину, розпоряджаючись майном. Згодом всі діти повиростали та створили свої сім'ї, переїхавши на інші місця постійного проживання, мають свої будинки. Оскільки діти позивачки - відповідачі по справі на спадковий будинок не претендують, але нотаріально оформити відмову від спадкового майна на користь позивачки не мають можливості, позивачка змушена звернутися з даним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав повністю, просив визнати за позивачкою право власності на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність та згоду з позовними вимогами. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від [INFO] виданого Станіславською сільською радою Білозерського району Херсонської області - [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON]. Відповідно до договору дарування від 23.04.1977 року [PERSON] на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] з корисною площею 36 кв.м. Згідно довідки № 2109 від 17.102007 року виданої Станіславською сільською радою Білозерського району Херсонської області - на підставі рішення виконкому від 21.11.2000 року № 58 про впорядкування нумерації будинків у селі Станіслав, нумерацію житлового будинку по вул..Білозерське шосе було змінено з [INFO] на [INFO]. Відповідно до ч.1 ст. 1258 Цивільного Кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ч.1 ст. 1261 Цивільного Кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають той з подружжя, який пережив спадкодавця. Беручи до уваги вищевказане, суд вважає за можливе визнати право власності на житловий будинок з надвірними будівлями розташований за адресою [ADDRESS] за [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки матеріальної шкоди в сумі 9990 грн. 35 коп., заподіяної внаслідок розкрадання електроенергії, шляхом самовільного без облікового підключення до лінії електропередач, внаслідок чого електроенергія споживалась, але не обліковувалась. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав суду пояснення, що відповідають обставинам справи, просив позов задовольнити. В судовому засіданні відповідачка позов визнала частково, пояснила, що не має змоги відшкодовувати завдані збитки в повному обсязі у зв'язку з тяжким матеріальним становищем. Просила зменшити суму позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи, що вина відповідачки в нанесенні шкоди повністю підтверджується матеріалами справи - актом про порушення Правил користування електроенергією побутовим споживачем № 207308 від 26.12.2007 р., яким було встановлено факт розкрадання електроенергії, шляхом самовільного безоблікового підключення до лінії електропередач, внаслідок чого електроенергія споживалась, але не обліковувалась. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її заподіяла, в повному обсязі. Згідно розрахунку наданого позивачем сума матеріальної шкоди становить 9990 грн.35 коп. Відповідно до квитанції № 631 від 11.06.2008 виданої Білозерським РЕЗ і ЕМ ВАТ «ЕК Херсонобленерго» року відповідачкою було погашено судові витрати в сумі 100 грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення в сумі 30 грн. Відповідно до ч.4 ст. 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища. Беручи до уваги вищевказане, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом про стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі 3962 гривні 34 копійки, мотивуючи його тим, що 27.03.2002 року на ім'я [PERSON] Киселівською сільською радою Білозерського району Херсонської області було видано акт на право приватної власності на землю серії ІV-ХС № 022629. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті позивачами по справі була прийнята спадщина та отримані свідоцтва про право на спадщину, згідно яких вони успадкували земельні ділянки розміром: [PERSON] - 1,023 га, [PERSON] - 1,023 га, [PERSON] - 1,024 га. З 2003 року на належних позивачам земельних ділянках здійснює свою діяльність ЗАТ «Киселівка», без укладення договору оренди, у зв'язку з відмовою директора ЗАТ «Киселівка» Сови О.І., та не сплачуючи орендної плати за їх використання. Оскільки, відповідачем добровільно не сплачується орендна плата, заборгованість по ній зростає за кожний рік користування земельними ділянками та на момент звернення до суду становить у розрахунку 1,5% від вартості земельних ділянок за кожний рік користування ними в розмірі 3962,34 грн. за 5 років, позивачі змушені звернутися з вказаним позовом до суду. Просили стягнути з ЗАТ «Киселівка» на їхню користь: [PERSON] - 1320,78 грн., [PERSON] - 1320,78 грн., [PERSON] - 1320,78 грн. В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, судом встановлено: Відповідно до державних актів на право власності на земельну ділянку: серії ХС № 085335, серії ХС № 085336, серії ХС № 085337 земельні ділянки на праві спадщини за законом належать: земельна ділянка розміром 1,024 га - [PERSON], земельна ділянка розміром 1,023 га - [PERSON], земельна ділянка розміром 1,023 га - [PERSON] Згідно довідок №: 408, 409, 410 від 23.03.2007 року виданих Киселівською сільською радою Білозерського району Херсонської області на вищевказаних земельних ділянках, що належать позивачам на праві на спадщину за законом, здійснює свою діяльність ЗАТ «Киселівка» з 2003 року, без реєстрації договорів оренди даних земельних ділянок. Відповідно до витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок №: 5902, 5903, 5904 від 15.10.2007 року - вартість кожної земельної ділянки становить 17610,40 грн. У відповідності до Указу Президента України № 92/2002 від 02.02.2002 року орендна плата за користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення не може бути нижче 1,5% від вартості земельної ділянки. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Беручи до уваги вищевказане, суд вважає за можливе позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що відповідно до договору міни нерухомого майна № 1240 від 20 квітня 1996р., зареєстрованого в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації і записаний в реєстровій книзі №83 за реєстраційним №32608, 22.04.1996 року, нею та її неповнолітньою донькою - [PERSON] було придбано в рівних частинах двокімнатну квартиру № 21 загальною площею 69,7 кв.м., житловою площею 26,0 кв.м. в [ADDRESS]. Після придбання вищезазначеної квартири вона за власні кошти добудувала прибудову загальною площею 7,0 кв.м. та підвал 12,6 кв.м. На початку 2008 року вона неодноразово зверталася до Херсонського державного бюро технічної інвентаризації з проханням видати свідоцтво про право власності на зазначену квартиру, але їй було відмовлено. Просить визнати за нею, право власності на 1/2 частину та за її донькою - [PERSON]право власності на 1/2 частину двокімнатної квартири №21 загальною площею 69,7 кв.м., житловою площею 26,0 кв.м. з прибудовою загальною площею 7,0 кв.м. та підвалом 12,6 м. кв., що розташована за адресою: [ADDRESS] В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала за підставами вказаними у позові. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив розглядати справу за його відсутністю. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно СТ.328 ЦК України - право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 331 Цивільного кодексу України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Судом встановлено, що згідно договору міни нерухомого майна № 1240 від 20 квітня 1996р., зареєстрованого в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації за реєстраційним № 32608, 22.04.1996 року, [PERSON]та [PERSON] придбали в рівних частинах двокімнатну квартиру № 21 загальною площею 69,7 кв.м., житловою площею 26,0 кв.м. в [ADDRESS]. З пояснень позивачки та технічного паспорту квартири № 21, розташованої за адресою: [ADDRESS] вбачається, що до зазначеної квартири добудувана прибудова загальною площею 7,0 кв.м. та підвал площею 12,6 кв.м. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов може бути задоволений оскільки позивачка на законних підставах добудувала прибудови и є їх власницею. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

Позивач звернувся в Канівський міськрайонний суд з позовом до територіальної громади с.Мельники Канівського району в особі Мельниківської сільської ради Канівського району про продовження строку для прийняття спадщини. У позовній заяві позивач вказав, що є спадкоємцем за законом першої черги спадкового майна своєї матері [PERSON], яка померла [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно. Вона являється єдиною спадкоємицею. Позивачу необхідно було у шестимісячний термін звернутися до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, за місцем відкриття спадщини, але вона через власну необізнаність пропустив шестимісячний термін звернення із заявою в державну нотаріальну контору для прийняття спадщини і просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини. У судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, та просить визнати, що шестимісячний строк для прийняття спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті [PERSON] пропущений нею з поважних причин. Просить суд визначити їй додатковий строк для подання відповідної заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечує проти продовження строку прийняття спадщини після смерті [PERSON] спадкоємцю [PERSON] оскільки вона похоронила померлу за власні кошти. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, відповідно до ст.1222 ЦК України позивач є спадкоємцями за законом і має право на спадкування. Відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємиць пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини суд може визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку про те, що причина пропуску строку для прийняття спадщини, зазначена позивачем, є поважною, а тому є підстави визначити їй додатковий строк для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини. На підставі наведеного та

Outcome: approved