Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на самочинно збудовану будівлю, що розташована за адресою: [ADDRESS]. В обгрунтування позовних вимог вона вказує, що є приватним підприємцем. 24 червня 2003 року [PERSON] купила у [PERSON] земельну ділянку несільськогосподарського призначення розміром 0.2286 га, яка розташована: [ADDRESS] та нежитлову двоповерхову будівлю з належними до неї господарчими будівлями та спорудами, що знаходяться на вказаній земельній ділянці. Договори купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення та нежитлової двоповерхової будівлі з належними до неї господарчими будівлями та спорудами посвідчені приватним нотаріусом Антрацитівського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON] 24 червня 2003 року та зареєстровані в реєстрі відповідно за № 1489 та за № 1487. 10 жовтня 2003 року на вказану земельну ділянку [PERSON] був оформлений державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЛГ № 031813. У 2008 році [PERSON] був оформлений робочий проект реконструкції вказаної нежитлової будівлі під магазин непродовольчих товарів за адресою [ADDRESS], який відповідає діючим нормам і правилам та погоджений з відповідними службами. На сьогодні він виконаний у повному обсязі. У [ADDRESS] позивачкою проведена реконструкція нежитлової будівлі під двоповерхову будівлю магазину непродовольчих товарів - А, загальною площею 869.2 кв.м., на першому поверсі якої розташовані торгівельна зала площею 388,4 кв.м; п'ять підсобних приміщень площею відповідно 5.9 кв.м, 9.9 кв.м, 7.3 кв.м, 3.0 кв.м, 2.6 кв.м; санвузол площею 4.2 кв.м; коридор площею 2.6 кв.м та сходинкова площадка площею 15,4 кв.м (загальна площа першого поверху 439.3 кв.м), на другому поверсі - торгівельна зала площею 383,6 кв.м; кабінет площею 13,5 кв.м; санвузол площею 4,3 кв.м; підсобне приміщення 7.8 кв.м; сходинкова площадка площею 15,4 кв.м та три лоджиї, площею відповідно 1.8 кв.м, 1.7 кв.м, 1.8 кв.м (загальна площа другого поверху 429.9 кв.м) з належними до неї господарчими будівлями та спорудами: крильце - к, гаражі - Б, В, Е, Ж, сарай - Г, підвал - ПД, лазня - З. Після проведеної реконструкції будівлі магазину [PERSON], хоча і є повноправним власником, але повноцінно розпоряджатися своїм нерухомим майном не може, бо до початку будівельних робіт вона повинна була отримати ще і дозвіл на проведення цих робіт в виконкомі Антрацитівської міської ради, але цього не зробила, бо не знала про це, вважаючи, що достатньо оформити лише робочий проект реконструкції вказаної нежитлової будівлі під магазин непродовольчих товарів. Таким чином, проведена [PERSON] реконструкція будівлі магазину по [ADDRESS] являє собою самочинне будівництво, тому вона вимушена звернутися до суду із позовом про визнання за нею права власності з метою захисту свого права на майно та оформлення правовстановлюючих документів на цей магазин. В судовому засіданні [PERSON] підтримала позони вимоги, просить їх задовольнити, суду надала пояснення, які повністю співпадають з доводами, викладеними в заяві, відповідач - міська рада м.Антрацит, не заперечує проти їхнього задоволення, просить розглянути справу без їхнього представника. Суд, дослідивши докази у їх сукупності та оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, що базується на засадах відносності та припустимості доказів, доходить висновку вважати позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що дійсно 24 червня 2003 року [PERSON] купила у [PERSON] земельну ділянку несільськогосподарського призначення розміром 0.2286 га, яка розташована: [ADDRESS] та нежитлову двоповерхову будівлю з належними до неї господарчими будівлями та спорудами, що знаходяться на вказаній земельній ділянці. Договори купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення та нежитлової двоповерхової будівлі з належними до неї господарчими будівлями та спорудами посвідчені приватним нотаріусом Антрацитівського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON] 24 червня 2003 року та зареєстровані в реєстрі відповідно за № 1489 та за № 1487. 10 жовтня 2003 року на вказану земельну ділянку [PERSON] був оформлений державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЛГ № 031813. У 2008 році [PERSON] був оформлений робочий проект реконструкції вказаної нежитлової будівлі під магазин непродовольчих товарів за адресою [ADDRESS], який відповідає діючим нормам і правилам та погоджений з відповідними службами. На сьогодні він виконаний у повному обсязі. У [ADDRESS] позивачкою проведена реконструкція нежитлової будівлі під двоповерхову будівлю магазину непродовольчих товарів - А, загальною площею 869.2 кв.м., на першому поверсі якої розташовані торгівельна зала площею 388,4 кв.м; п'ять підсобних приміщень площею відповідно 5.9 кв.м, 9.9 кв.м, 7.3 кв.м, 3.0 кв.м, 2.6 кв.м; санвузол площею 4.2 кв.м; коридор площею 2.6 кв.м та сходинкова площадка площею 15,4 кв.м (загальна площа першого поверху 439.3 кв.м), на другому поверсі - торгівельна зала площею 383,6 кв.м; кабінет площею 13,5 кв.м; санвузол площею 4,3 кв.м; підсобне приміщення 7.8 кв.м; сходинкова площадка площею 15,4 кв.м та три лоджиї, площею відповідно 1.8 кв.м, 1.7 кв.м, 1.8 кв.м (загальна площа другого поверху 429.9 кв.м) з належними до неї господарчими будівлями та спорудами: крильце - к, гаражі - Б, В, Е, Ж, сарай - Г, підвал - ПД, лазня - З. Після проведеної реконструкції будівлі магазину [PERSON] не може повноцінно розпоряджатися своїм нерухомим майном, бо до початку будівельних робіт вона повинна була отримати ще і дозвіл на проведення цих робіт в інспекції ДАСК виконкому Антрацитівської міської ради, але цього не зробила, тобто реконструкція будівлі магазину по [ADDRESS] являє собою самочинне будівництво. Оскільки відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.. Згідно до ч.5 ст.376 ЦК України суд може визнати за [PERSON] право власності на нерухоме майно, яке самочинне збудоване, якщо це не порушує права інших особ. Тому суд уважає, що сукупність добутих у справі доказів достовірно підтверджує законність і обґрунтованість позовних вимог про визнання за [PERSON] права власності на нежитлову двоповерхову будівлю магазина з належними до неї господарчими будівлями та спорудами, оскільки це не порушує права інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved