Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 08.02.2007 року звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору дарування , укладеного між ним та [PERSON] на 27\100 частин квартири [ADDRESS] у м.Харкові, посвідченого 28.11.2006 року 4 ХДНК, як укладеного внаслідок обману відповідачем. В обгрунтування свого позову посилається на те, що йому належало 27\100 частин квартири [ADDRESS] у м.Харкові на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 21.11.2006 року відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації ХМР за № 7-06-265823-Х2. Позивач зазначив, що наприкінці листопада 2006 року він з [PERSON] прибули до нотаріальної контори та відповідач по справі сказав, щоб він підписав документ, після підписання якого, як зазначає позивач, нотаріус йому роз»яснив, що він підписав договір дарування своєї квартири і тепер вона йому не належить. Позивач вважає, що відповідач шляхом обману заволодів його житлом, бо при цьому неодноразово пригощав його спиртними напоями, тому просить визнати зазначений договір недійсним, як укладений внаслідок обману. У судовом засіданні позивач та його представники підтримали свої позовні вимоги, просили позов задовольнити, визнавши недійсним договір дарування, укладений між [PERSON] та [PERSON] на 27\100 частин квартири [ADDRESS] у м.Харкові, посвідчений 28.11.2006 року 4 ХДНК, р.№ 2-5022, як укладений внаслідок обману. Відповідач та його представник у судовому засіданні позов не визнали повністю, проти його задоволення заперечували, пояснюючи свої заперечення тими обставинами, що відповідач [PERSON] знайомий з [PERSON]. з 2003 року, підтримували постійно дружні стосунки, дійсно з боку відповідача неодноразово надавалась різного роду допомога ( коштами, машиною та інш.) позивачеві на його прохання. Відповідач пояснив суду, що [PERSON] , позивач по справі, за своїм власним бажанням подарував йому 27\100 частин зазначеної квартири , намагаючись зробити йому подарунок, через подяку за його щире ставлення до нього, до нотаріуса ходив за власним бажанням, у тверезому стані, повністю усвідомлював свої дії та керував ними, не зловживав спиртними напоями. В момент укладення договору, зазначає відповідач, нотаріус роз»яснила сторонам зміст і значення угоди і перевірила, чи відповідає зміст угоди дійсним намірам сторін, при з»ясуванні дієздатності учасників угоди, як зрозумів відповідач, у неї не виникло жодного сумніву, тому договір дарування дійсно було укладено сторонами та нотаріально посвідчено 28 листопада 2006 року у 4 ХДНК. Також, відповідач зазначив, що незабаром, після посвідчення зазначеного договору дарування нотаріально, позивачем [PERSON] власноручно, у присутності трьох свідків, було написано розписку, у якій зазначено, що по факту укладання договору дарування претензій та нарікань він не має, оскаржувати договір дарування наміру немає. Заслухавши пояснення сторін, показання відповідача [PERSON], допитаного в судовому засіданні у якості свідка, показання свідка, вивчивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] знайомий з [PERSON]. з 2003 року, підтримували постійно дружні стосунки, дійсно з боку відповідача неодноразово надавалась різного роду допомога ( коштами, машиною та інш.) позивачеві на його прохання. 28 листопада 2006 року між [PERSON]та [PERSON] було укладено договір дарування, згідно якого [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняв в дар 27\100 частин комунальної квартири [ADDRESS], та посвідчено 4 ХДНК за р. № 2-5022. На підтвердження свого позову позивач та його представники стверджують, що зазначений договір було укладено внаслідок обману з боку відповідача, клопотали допитати свідка [PERSON] для підтвердження зазначених обставин. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] не довів суду ніяких фактичних данних про наявність обману з боку відповідача [PERSON] під час укладання зазначеної угоди. Крім того, відповідача [PERSON]було допитано, за його згодою, як свідка про фактичні обставини, які мають значення для справи, та він показав, що не мав ніякого умислу та потреби вводити в оману [PERSON], ніяких відомостей, що не відповідають дійсності йому не повідомляв, жодних обставин, суттєвих для угоди, не замовчував. Відповідно до роз»яснень, викладених в п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978 року ( із змінами та доповненнями) « Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» під обманом в таких випадках слід розуміти умисне введення в оману учасника угоди шляхом повідомлення відомостей, що не відповідають дійсності, або замовчування обставин, які мають істотне значення для угоди, що укладається. Таким чином, закон вимагає від позивача надання суду доказів того, що на період укладання зазначеної угоди, відповідачем умисно було введено в оману позивача [PERSON] шляхом повідомлення відомостей, що не відповідають дійсності або замовчування істотних для угоди обставин. Зазначених обставин позивач не довів, чим не виконав вимоги ст. 10 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. З наданих матеріалів справи вибачається, що 28.11.2006 року позивачем було подаровано відповідачу по справі спірні 27\100 частин квартири , без яких-небудь застережень. Вказана угода в той же день була посвідчена нотаріально. При цьому даритель гарантував, що вказана квартира під забороною не перебуває, судового спору щодо неї немає. Нотаріусом роз»яснено сторонам зміст і значення угоди і перевірено, чи відповідає зміст угоди дійсним намірам сторін, з»ясовано дієздатність учасників угоди . Крім того, в той же день, після посвідчення угоди, даритель власноручно написав розписку про відсутність претензій стосовно укладеного договору дарування та про відсутність наміру його оскаржувати. Таким чином, враховуючи викладене, судом встановлено відсутність в даному випадку підстав, передбачених ст. 230 ч.1 ЦК України для визнання недійсним оспорюваного договору дарування спірних 27\100 частин квартири. Посилання представників позивача на наявність омани позивача з боку відповідача на час укладання договору дарування не знайшли свого підтвердження у суді та опровергнуті показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: dismissed