Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-06 00:00:00

18.02.2008 позивач [PERSON]. звернувся до суду з позовом до Кримської Республіканської рятувально-водолазної служби про стягнення заробітної плати. Свої вимоги мотивував тим, що з 2000 року працює у відповідача на посаді начальника Миколаївської рятувальної станції, а з серпня 2004 року заробітну плата не отримує, керівництво посилається на відсутність грошових коштів. Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 11072 грн. 39 коп. та компенсацію втрати частини доходів в розмірі 2747 грн. 53 коп. Стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 1000 грн. 08.04.2008 року позивач вточнив свої позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по зарплаті в сумі 11072 грн. 53 коп., компенсацію втрати частини доходу в розмірі 3701 грн. 73 коп. та моральну шкоду в розмірі 4000 грн. Позивач у судове засідання не з'явився, представив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутністю; позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Кримської республіканської рятувально-водолазної служби у судове засідання не з'явився, представив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають частковому задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що позивач з 11.01.2000 року до наступного часу працює у Кримській республіканській рятувально-водолазній службі на посаді начальника рятувальної станції, тобто знаходиться з відповідачем в трудових відношеннях. За період роботи у відповідача перед позивачем склалася заборгованість по заробітній платі в сумі 11072 грн. 39 коп., що підтверджено довідкою від 06.11.2007 року (а.с. 5). Спірні правовідносини виникли з приводу виплати заробітної плати і регулюються нормами трудового законодавства, зокрема ст. 115 Кодексу про працю України. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Такі правовідносини випливають з трудового договору, сторонами в якому є робітник та роботодавець. Тому обов'язок по виплаті заробітної плати покладено на відповідача - Кримську республіканську рятувально-водолазну службу. Згідно розділу 111 Статуту Кримської республіканської рятувально-водолазної служби відповідач здійснює господарчу діяльність на підставі повної господарчої самостійності, володіє майном на праві повного господарчого відання. Державне фінансування підприємства передбачено у бюджеті як загальні витрати на заходи щодо організації порятунку на водах і використовуються відповідачем на певні потреби на свій розсуд. Джерелом формування майна підприємства крім бюджетних коштів, є також доходи від водолазних робіт, платних послуг, благодійних внесків, а також інших джерел, які не заборонені законом. З документів долучених до справи вбачається, що фінансування у спірний період проведено у повному обсязі, заборгованості бюджету перед Кримською Республіканською рятувально-водолазною службою немає. Відповідач не навів правових мотивів щодо звільнення його від обов'язку виконувати умови трудового договору. . За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості по заробітній платі за період з 01 серпня 2004 року по 01 листопада 2007 року в сумі 11072 грн. 39 коп. без урахування податків та обов'язкових платежів. Крім того з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація втрати частини доходів в розмірі 3701 грн. 73 коп. Суд приходить до висновку про те, що діями відповідача позивачу заподіяно моральну шкоду і суд вважає за можливе стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України стягнути з Кримської Республіканської рятувально-водолазної служби на користь держави судовий збір у розмірі 164 грн. 74 коп. та витрати на інформаційно-технічне зобов'язання справи в сумі 30 грн. На підставі ст.ст. 95, 115 КЗпП України, Закону України «Про державний бюджет»,

Outcome: partial