Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-19 00:00:00

07.02.2008 року [PERSON], діючи в інтересах свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], пред'явила в суд позов до [PERSON] про позбавлення батьківських прав у відношенні їх сина [PERSON], 1994 року народження, вказуючи в обґрунтування позову, що з 1998 року відповідач не бере участь у вихованні та утриманні сина, не бачиться і не спілкується з дитиною та не цікавиться його розвитком, станом здоров'я і долею. В судовому засіданні позивач підтримала позов, підтвердила вказані вище обставини і наполягала на задоволенні своїх позовних вимог. Відповідач [PERSON] про дату і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про одержання ним судової повістки, причину своєї неявки суду не повідомив. Заяви відповідача про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Приморська райадміністрація Одеської міськради також належним чином повідомлена про дату і місце розгляду справи, про що свідчить розписка про одержання нею судової повістки, причину неявки свого представника суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Статтею 150 СК України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків. Судом установлено, що батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON] і [PERSON]. 11 серпня 1998 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано у відділі РАЦСу Центральної райадміністрації виконкому Одеської міськради, актовий запис № 262, і після розірвання шлюбу позивачу присвоєно прізвище „[PERSON]”, Але фактично відповідач [PERSON] пішов з сім'ї у 1994 році, і з цього часу сторони живуть окремо, а їх неповнолітній син [PERSON] проживає з матір'ю. З 1998 року відповідач не бере участь у вихованні сина, не бачиться і не спілкується з ним, не надає йому матеріальну допомогу, не цікавиться його життям, розвитком, станом здоров'я і долею. Вирішуючи дану справу, суд бере до уваги, що вироком Біляєвського районного суду Одеської області від 20.07.2007 року [PERSON] був визнаний винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.164 (злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) КК України, і ураховує висновок органу опіки та піклування Приморської райадміністрації Одеської міськради від 20.06.2007р. № П-2276 про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З огляду на наведені обставини, суд доходить висновку, що між відповідачем [PERSON] та його неповнолітнім сином [PERSON], [INFO], фактично втрачені родині відносини. З урахуванням викладеного й враховуючи думку неповнолітнього сина сторін [PERSON], 1994 року народження, який був вислуханий судом в судовому засіданні відповідно до вимог ст.171 СК України, суд вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що, в свою чергу, відповідає інтересам сина сторін. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати в сумі 16,00 грн., пов'язані зі сплатою нею судового збору в сумі 8,50 грн. і оплатою витрат на ІТЗ судового розгляду справи в сумі 7,50 грн. На підставі викладеного й

Outcome: approved