Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до військової частини А-1028 про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди. Посилається на те що наказом №150 від 10 серпня 2001р була прийнята на посаду бухгалтера фінансового відділення військової частини А-1028 на період відпустки по догляду за дитиною. В послідуючому працювала на даній посаді постійно до 27 грудня 2007р. коли відповідно до наказу №248 була звільнена з посади за п.3 ст. 40 КЗпП України , а саме за систематичне невиконання обв»язків покладених трудовим договором. Також звільненню з роботи передувало притягнення її до дисциплінарної відповідальності шляхом видачі наказу №247 від 26.12.2007р. і оголошення суворої догани за невиконання посадових обов»язків. Вказує що відповідно до ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівників може бути застосовано стягнення у вигляді догани або звільнення з роботи , тобто стягнення у вигляді суворої догани не передбачено чинним законодавством , при цьому відповідачем порушено також вимоги ст. 149 КЗпП України. Зазначає, що звільнення її з роботи є незаконним оскільки до неї фактично не застосовано стягнення передбачене ст. 147 КЗпП України і крім того вона належним чином виконувала свої посадові обов»язки. Просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка та її представник вимоги підтвердили , дали пояснення нанлогічні зазначеним в позові. Представники відповідача позову не визнали , вважають що накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивачки є законними. Суд , заслухавши позивачку , її представника та представників відповідача , дослідивши письмові докази по справі , приходить до висновку що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. ст. 147 , 149 КЗпП України , на працівникка за порушення трудової дисципліни може бути застосовано один з таких видів стягнення : догана або звільнення , до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Судом встановлено що наказом №150 від 10 серпня 2001р [PERSON] була прийнята на посаду бухгалтера фінансового відділення військової частини А-1028 на період відпустки по догляду за дитиною [PERSON], а в послідуючому працювала на даній посаді постійно до 27 грудня 2007р. коли відповідно до наказу №248 була звільнена з посади за п.3 ст. 40 КЗпП України , а саме за систематичне невиконання обв»язків покладених трудовим договором. Звільненню з роботи передувало притягнення її до дисциплінарної відповідальності, за невиконання посадових обов»язків оголошено сувору догану , наказ №247 від 26.12.2007р. Виходячи з змісту вищенаведених норм і беручи до уваги встановлені по справі обставини , суд приходить до висновку що в першому випадку [PERSON] було притягнуто до дисциплінарної відповідальності і оголошено стягнення не передбачене чинним трудовим законодавством, що свідчить про незаконність даного наказу і відсутність підстав для звільнення [PERSON] за систематичне невиконання обов»язків покладених на неї трудовим договором за п.3 ст.40 КЗпП України відповідно до наказу №248 від 27.12.2007р. Крім того відповідачем суду не надано жодного доказу про наміри відібрати у[PERSON] письмові пояснення , чим порушено вимоги ст. 149 КЗпП України. Також в судовому засіданні встановлено, що у відповідності до наказу №112 від 30 листопада 2007р. на [PERSON] як на бухгалтера фінансово-еконмічного відділення було покладено виконання обв»язків економіста цього ж відділення , при цьому [PERSON] такої згоди не надавала , що у відповідності до вимог ст. 32 КЗпП України є обов»язковим при зміні істотних умов праці. Таким чином , суд приходить до висновку що до[PERSON]застосовувались дисциплінарні стягнення за невиконання не своїх обов»язків , а обов»язків економіста фінансово-економічного відділення на виконання яких вона не давала згоди. За таких обставин , суд вважає що накази № 247 від 26.12.2007р. та №248 від 27.12.2007р. є незаконними і підлягають скасуванню , а [PERSON] слід поновити на посаді з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 1967,07 грн. станом на 24.01.2008р. Щодо стягнення моральної шкоди , то з врахуванням всіх обставин справи , позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial