Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-04 00:00:00

26.03.2008 року військовий прокурор Чернігівського гарнізону в інтересах держави, уповноваженим органом якої є військова частина А 4558 в м. Ніжині, звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] в якій просить зобов"язати відповідача звільнити самовільно зайняту ним земельну ділянку, що перебуває у постійному користуванні військової частини А 4558, привести зайняту ним земельну ділянку під гаражем до попереднього стану, а також повернути її у користування МО України в особі військової частини А 4558. В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що 8 жовтня 1976 року рішенням Ніжинського міськвиконкому військовій частині 67885 / а даний час в/ч А 4558 / було надано в постійне користування 295,62 га землі. В подальшому, за рішеннями Ніжинського виконавчого комітету за №27 від 19.09.1989 року, та №25 від 19.04.1994 року на баланс м. Ніжина передано дві земельні ділянки площею 11 та 31,9 га. Станом на 2008 рік площа земельної ділянки, що відведена військовій частині А 4558, складає 200,28 га. Відповідно до ст.4 Закону України "Про використання земель оборони", використання земель оборони в господарських цілях, не передбачених даною статтею Закону, не дозволяється. Проведеними військовою прокуратурою Чернігівського гарнізону та землевпорядними органами м. Ніжина перевірками цільового використання землі встановлено, що на території військової частини А 4558, без належних дозволів, самовільно зайнята земельна ділянка відповідачем, яким на цій земельній ділянці збудовано гараж. Що [PERSON] без відповідного дозволу землекористувача - Міністерства оборони України та військової частини А 4558 використовує земельну ділянку не за цільовим призначенням. Командування військової частини А 4558 нікому не передавало ні в оренду, ні за іншими договорами земельну ділянку, котра знаходиться в її користуванні. В судовому засіданні військовий прокурор Вторих Р.І. підтримав заявлені в позовній заяві вимоги і пояснив, що під час перевірки дотримання вимог земельного законодавства Управлінням з контролю та використанням та охороною земель у Чернігівській області від 25 березня 2008 року було встановлено, що на території військової частини А 4558 використовується не за цільовим призначенням земельна ділянка площею 3,9 га, на території якої розташовані гаражі кооперативу "Автомобіліст-63". Побудовані гаражі без погодження з відповідними службами, за відсутності проектної документації, без проекту відведення земельної ділянки під забудову. Відповідачу [PERSON] в даному гаражному кооперативі належить металевий гараж за [NUMBER], який розміщений на земельній ділянці розміром 3,3х6,5м. Використовується відповідачем земельна ділянка під гаражем без відповідного на те дозволу, не за цільовим призначенням, чим порушуються права військової частини А 4558. В зв"язку з цим просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача та об"єднання громадян "Автомобіліст-63" Луєнко Ю.В. у судовому засіданні позовні вимоги прокурора не визнав і пояснив, що відповідач не здійснював жодного будівництва, в тому числі і гаража, на вказаній позивачем земельній ділянці. Він понад 4 роки являється членом ОГ "Автомобіліст-63" і у зв"язку з цим користується металевим гаражем № 26, котрий не є об"єктом нерухомого майна, оскільки не пов'язаний із землею фундаментом і його переміщення можливе у просторі без знецінення, а тому будівництво гаража ніколи не проводилось. Що позивач не надав суду доказів, які б свідчили про те, що військова частина А 4558 отримала у постійне користування земельну ділянку, виділену Ніжинським міськвиконкомом у 1976 році, а отже не довів, що військова частина А 4558 правомірно користується спірною земельною ділянкою. ОГ "Автомобіліст-63" є самостійною юридичною особою - громадською організацією, яка фактично створена для організації та забезпечення будівництва та утримання гаражів, що знаходяться на спірній земельній ділянці. Створення цього автогаражного кооперативу на території військової частини А 4558 було розпочато ще у 80-х роках минулого століття за ініціативою командування військової частини. Згідно рішення виконкому Ніжинської міської ради № 190 від 17.06.1997 р. земельна ділянка під гаражами підлягає переоформленню в резервний фонд міста для передачі її кооперативу - ОГ "Автомобіліст-63". Внаслідок цього, факт самовільного заняття земельної ділянки відповідачем та іншими членами кооперативу спростовується. Дії відповідача, який використовує гараж з 2003 року необхідно кваліфікувати не як самовільне зайняття земельної ділянки, а як використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів, оскільки він користується земельною ділянкою, котра надана у користування рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. За такі дії передбачається притягнення винної особи до адміністративної відповідальності, а повернення земельної ділянки власнику за рішенням суду передбачено у випадку самовільного зайняття земельної ділянки. Крім того, позивач пропустив строк позовної давності, адже і військова частина А4558 і військова прокуратура Чернігівського гарнізону значно більше, ніж три роки володіли достовірними даними про існування автогаражів на спірній земельній ділянці, проте до суду не зверталися і доказів поважності причин пропуску позовної давності суду не надали. Враховуючи те, що військовій частині А 4558 ще з кінця 80-х років минулого століття було відомо про існуючі гаражі, але вона до цього часу мовчала і не вчиняла ніяких дій, то такі її дії можна кваліфікувати як волю щодо надання дозволу на розміщення гаражів, виражену шляхом мовчання. Тому просив відмовити прокурору у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи в/ч А 4558 Остапець В.М. в судовому засіданні пояснив, що земельна ділянка, на якій встановлений гараж відповідача [PERSON] та інші гаражі членів автогаражного кооперативу "Автомобіліст", відноситься до земель Міністерства Оборони України, і передана військовій частині А 4558 у постійне користування. Військова частина нікому не надавала дозволу на встановлення та будівництво гаражів на даній земельній ділянці. У відповідача [PERSON] відсутні будь які правовстановлюючі документи на право користування земельною ділянкою під гаражем. В зв"язку з цим просив задовольнити позовні вимоги прокурора. Вислухавши пояснення прокурора, представника відповідача та третьої особи по справі, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог прокурора з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що військова частина А 4558 являється суб"єктом господарської діяльності у Збройних Силах і розташована за адресою: м. Ніжин, Чернігівської області, вул. Шевченка, 97, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію військової частини як суб"єкта господарської діяльності / а.с.4 /. Копією акта звірки облікових даних по землях Міністерства оборони України на території м. Ніжина Чернігівської області від 21 жовтня 2004 року підтверджується / а.с.5-6 /, що в користуванні військової частини А-4558 знаходиться земельна ділянка площею 200, 28 га. В матеріалах справи / а. с. 13-14 /, є копія акту на право користування даною земельною ділянкою військовою частиною та копія плану земель, наданих в постійне користування. Також в судовому засіданні встановлено, що на території військової частини А 4558 використовується земельна ділянка площею 3,9 га членами громадської організації "Автомобіліст-63" не за цільовим призначенням, і на яку відсутня будь-яка земельно-облікова документація, що підтверджується копією акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства інспекцією з контролю за використанням та охороною земель Чернігівської області від 25 березня 2008, яка є в матеріалах справи. Актом огляду земельної ділянки військової частини А 4558, на якій розміщені гаражі мешканців м. Ніжина, та схемою до нього підтверджується, що відповідач [PERSON] користується металевим гаражем за № 26, під котрим знаходиться земельна ділянка розміром 3,3х6,5 м / а.с.23-25 /. І про це також пояснили в судовому засіданні прокурор та представник третьої особи, цього не заперечував в судовому засіданні і представник відповідача по справі. Відповідно до ч.1 ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Відповідно до ч.2 ст.125 ЗК України, право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Ч.3 ст.125 ЗК України передбачено, що приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі /на місцевості/, одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. У ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" від 19 червня 2003 року самовільне зайняття земельних ділянок визначено як будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання не наданої їй земельної ділянки чи намір використовувати земельну ділянку до встановлення її меж у натурі / на місцевості /, до одержання документа, що посвідчує право на неї, та його державної реєстрації. А оскільки відповідач [PERSON] фактично використовує не надану йому спірну земельну ділянку, без одержання документа, що посвідчує право на неї, та його державної реєстрації, тому його слід вважати таким, що самовільно зайняв земельну ділянку і своїми неправомірними діями порушує право в/ч А 4558 використовувати спірну земельну ділянку відповідно до її цільового призначення. Суд не може взяти до уваги, як належний доказ правомірності користування земельними ділянками під гаражами членами ОГ "Автомобіліст-63", в тому числі і відповідачем [PERSON], посилання представника відповідача та ГО "Автомобіліст-63" Луєнка Ю.В. про державну реєстрацію об"єднання громадян "Автомобіліст-63", яке було створено для будівництва та утримання гаражів, що знаходяться на спірній земельній ділянці; на рішення виконавчого комітету Ніжинської міської ради за №190 від 17.06.1997 року про переоформлення земельної ділянки під гаражами до резервного фонду м. Ніжина та її передачі кооперативу; на те, що будівництво гаражів відбувалось зі згоди колишнього командира військової частини, оскільки ним не були представлені суду докази правомірності використання відповідачем спірної земельної ділянки, а саме документи на право власності чи право постійного користування відповідачем спірною земельною ділянкою, що передбачено ст. 125, 126 ЗК України. Суд вважає, що військовим прокурором Чернігівського гарнізону не пропущений строк позовної давності для звернення до суду з позовом, оскільки порушення земельного законодавства зі сторони відповідача [PERSON] були встановлені військовою прокуратурою Чернігівського гарнізону в 2008 році, в процесі перевірки цільового використання земель військової частини А 4558. Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь - яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов"язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. П. "б" ч.3 ст.152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав. Відповідно до ч.2 ст.212 ЗК України приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Outcome: approved