Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулась в Любешівський районний суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В позові вказує, що 28 січня 1995 року між нею та відповідачем - [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Великокурінською сільскою радою Любешівського району Волинської області, актовий запис №1. Від спільного сімейного життя мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що спільне сімейне життя не склалося, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями, проявляє до неї неповагу, вчиняє сварки та скандали, що травмує психіку дітей. В даний час проживають окремо. Крім того, відповідач не займається вихованням дітей, а також не утримує їх та не надає ніякої матеріальної допомоги, двоє дітей є інвалідами і потребують постійного догляду та лікування. Відповідач на даний час працює, але угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Просить розірвати шлюб та стягнути з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 181 гривні щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання на розгляд справи не з'явився, але подав заяву, в якій зазначає, що згідний на розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивачки та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя у відповідності до ст.ст.105, 110 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного із подружжя. Як вбачається з пояснень позивачки, в сім'ї тривалий час існують погані стосунки, оскільки відповідач постійно вчиняє сварки, що негативно впливає на виховання та психіку неповнолітніх дітей. Відповідач принижує та ображає дружину, сторони вже більше року не підтримують подружніх відносин, оскільки проживають окремо. Окрім того, подружжю надавався два рази термін для примирення, однак він не дав позитивного результату. За даних обставин, суд вважає, що подальше сімейне життя подружжя та збереження сім'ї є неможливим. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 2 Згідно п.3 ст.181 СК України кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач не займається вихованням дітей, не утримує їх та не надає матеріальної допомоги, хоча знає, що двоє дітей є інвалідами і потребують постійного догляду та лікування. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 181 гривні щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Відповідач на даний час працює, але на розгляд справи не подав довідки про заробітну плату. Як слідує з поданої відповідачем заяви не згідний сплачувати по 181 гривні на кожну дитину, оскільки має невелику заробітну плату. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір прожиткового мінімуму з 01.10.2007 року для дітей віком з 6 до 18 років становить 604 гривні, а отже розмір аліментів не повинен бути меншим за 181 гривню. А тому, з'ясувавши фактичні взаємні відношення подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

Outcome: approved