overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-28 00:00:00

Прокурор Чорнухинського району звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказав, що 02 грудня 2007 року близько першої години ночі в смт. Чорнухи біля «Диско-бару» [PERSON] безпричинно наніс один удар ножем в ліву ногу [PERSON]. За вказаним фактом була порушена кримінальна справа за ознаками злочину передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України. Згідно висновку експерта № 314 від 04 грудня 2007 року [PERSON] заподіяно травматичні тілесні ушкодження у вигляді різаної рани задньо-внутрішньої поверхні верхньої третини лівої гомілки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Чорнухинської центральної лікарні з 02 грудня 2007 року по 07 грудня 2007 року, і на його лікування було витрачено 108 гривень 90 копійок державних коштів. Просив стягти з [PERSON], на користь відділення державного казначейства у Чорнухинському районі, 108 грн. 90 коп.. В судовому засіданні прокурор Чорнухинського району підтримав свій позов. Відповідач [PERSON] позов визнав. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 02 грудня 2007 року близько першої години ночі в смт. Чорнухи біля «Диско-бару» [PERSON] безпричинно наніс один удар ножем в ліву ногу [PERSON]. За вказаним фактом було порушено кримінальну справу за ознаками злочину передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України. На лікування [PERSON] було витрачено 108 грн. 90 коп.. Постановою Чорнухинського районного суду від 13 березня 2008 року [PERSON] був звільнений від кримінальної відповідальності, так як він раніше не судився і злочин вчинив невеликої тяжкості. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України [PERSON] зобов'язаний відшкодувати витрати за лікування [PERSON], так як він скоїв умисний злочин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-28 00:00:00

21.04.2008 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за користування тепловою енергією в сумі 849 гривень 84 копійки. 14.05.2008 року представник позивача подав уточнену позовну заяву, в якій збільшив суму позовних вимог та просив стягнути з відповідача 2738 гривень 38 копійок. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що відповідачу надавались житлово-комунальні послуги з тепло-, водопостачання та водовідведення в повному обсязі та належної якості, а також нараховувалась квартирна плата. Але відповідач абонентську плату вносив нерегулярно, в результаті чого станом на 13.02.2002 року утворилася заборгованість в розмірі 2738 гривень 84 копійки. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, заявивши про застосування позовної давності. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, визнає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. [PERSON]. з 10.02.2000 року по 13.02.2002 року був прописаний за адресою: [ADDRESS](а.с.5). Як вбачається з розрахунку (а.с.6) і пояснень представника позивача, заборгованість утворилася включно по лютий 2002 року. Відповідно до ч.1 ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позов до суду подано 17.12.2007 року, тому з урахуванням позовної давності, позовні вимоги знаходяться по за її межами. Згідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду в інтересах неповнолітнього [PERSON] з позовом до [PERSON] з вимогою про відібрання в неї дитини без позбавлення її батьківських прав. В доведення позовних вимог посилається на те, що [PERSON] є одинокою матір'ю по відношенню до неповнолітнього - [PERSON], [INFO] В 2003 р. вона виїхала за кордон на заробітки, залишивши сина - [PERSON], без нагляду. Починаючи з 2003 р. вихованням та утриманням дитини займалися сусіди та бабуся - [PERSON], мати - [PERSON], ніякої участі в його вихованні не приймала. В судовому засіданні представник служби у справах дітей позов підтримала, просила його задовольнити, обґрунтувала вищенаведеним, стверджуючи, що за 4 роки [PERSON] жодного разу не бачила сина. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, місце її перебування суду невідоме. В силу ст. 76 ЦПК України суд розглядає справу в її відсутності. Прокурор вважає, що позов доведений і підлягає до задоволення. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлено слідуюче. Як вбачається з довідки виконкому Васловівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області № 71 від 15.04.2008 р. [PERSON], починаючи з 2003 р. по даний час, знаходиться за межами України. Згідно довідки Малокучурівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №488 від 11.04.2008 р. неповнолітній [PERSON] з липня 2005 р. по грудень 2007 р. проживав у с. Малий Кучурів Заставнівського району Чернівецької області у будинку бабусі [PERSON], за цей час у викономі вказаної с/ради немає жодних відомостей про матір неповнолітнього. Орган опіки та піклування Заставнівської РДА видав висновок №24/21-713 від 11.04.2008 р. про доцільність відібрання [PERSON] без позбавлення батківських прав [PERSON],з метою встановлення дитині статусу позбавленого батьківського піклування. З викладеного вбачається, що відповідачка на протязі значного часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов”язків, що підтверджується дослідженими доказами по справі. Вказаний висновок суду є підставою для відібрання дитини у матері без позбавлення її батьківських прав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-28 00:00:00

Позивач просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що останні зареєстровані за адресою: [ADDRESS], але за вищевказаною адресою не мешкають з 1995 року, звісток про своє місце перебування не надавали, оплату за проживання не здійснюють, квартира знаходиться в незадовільному стані. Представник позивача у судове засідання не з'явився, позов підтримав, справу просив слухати в його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотань про розгляд справи за їх відсутності не надали, про причину неявки суд не повідомили, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Судом досліджені наступні докази: платіжні доручення про сплату позивачем судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ, довідка про реєстрацію відповідачів; акт обстеження житлового приміщення; акт про непроживання відповідачів; довідка про знаходження будинку на балансі позивача; розрахунок заборгованості по опаленню; оголошення про виклик відповідачів в судове засідання. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою (а.с.5). За місцем реєстрації не мешкають з 1995 року, оплату за проживання не здійснюють, квартира знаходиться в незадовільному стані, що підтверджується актом про обстеження житлового приміщення (а.с.6), актом про непроживання відповідачів (а.с.7). Понад шість місяців відповідачі без поважної причини відсутні за вказаною адресою, вселитися до квартири не намагались, суду не надано доказів щодо поважності причин їх відсутності у жилому приміщенні, тому відповідно до ст. 71 ЖК УРСР, є всі підстави для визнання їх такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням. На підставі викладеного та ст. 71, 72 ЖК УРСР,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-28 00:00:00

[PERSON]подала позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей . Позов мотивувала тим , що 10.04.2008 року розірвала шлюб з відповідачем по справі. Від спільного подружнього життя народилося двоє дітей: син- [PERSON], [INFO]та син-[PERSON], [INFO]., які після розірвання шлюбу залишилися на проживання з нею. Відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надає , просила стягувати з нього аліменти на утримання двох синів по 600 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття . В судовому засіданні позивачка збільшила позовні вимоги, просила стягувати з відповідача в її користь на утримання двох дітей по 1000 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково , згідний сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердому грошовому розмірі по 200 грн. на кожного щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Дослідивши обставини справи та письмові докази суд, враховуючи матеріальне становище позивачки , місячний дохід якої становить 1038 грн. ( а.с. 13) , зважаючи на те , що відповідач не працює, його доходи не є стабільними, однак згідно копій свідоцтв про народження дітей (а.с.5,6) є батьком сина- [PERSON], [INFO]та сина- [PERSON], [INFO]., та виходячи з принципу рівності прав та обов”язків обох батьків щодо їх неповнолітніх дітей ,зобов”язаний забезпечити своїм дітям половину прожиткового мінімуму для підтримання їх нормального фізичного розвитку , придбання продуктів харчуванння та предметів першої необхідності , вважає , що позов підлягає до часткового задоволення : слід стягувати з відповідача аліменти в користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей в твердому грошовому розмірі по 335 грн. щомісячно, до досягнення ними повноліття. Правове обгрунтування висновків суду : Законом України „Про бюджет на 2008 рік„ станом на 01 січня 2008 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 678 грн.в місяць. Визначений судом розмір аліментів становить 1/2 прожиткового мінімуму. Відповідно до змісту ст 182 ч.2 "...мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим від 30% прожиткового мінімуму,визначеного для відповідної вікової категорії дітей" . З відповідача слід стягнути 51 грн. держмита в дохід місцевого бюджету , 30 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в суді. На підставі ст.181ч.5,182 ч.2 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-28 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що відповідач, проживає у кв.[ADDRESS], що знаходиться на балансі позивача, зобов'язаний сплачувати витрати на обслуговування будинку, однак ухиляється від її сплати, тому виникла заборгованість у сумі 1071,90 грн. за період з березня 2005 року по лютий 2008 року, просив суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 1071,90 грн. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Суду позивачем надано наступні докази: Копія особового рахунку. Довідка, видана ЛКП «Паспортна служба», про реєстрацією відповідача за вказаною у позові адресою. Довідка про розмір заборгованості відповідача за вказаний у позові період. Розрахунок заборгованості відповідача за вказаний у позові період Копія рішення Лисичанської міської ради від 21.02.2008р. про звільнення позивача від сплати державного мита у 2008 році. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що заборгованість відповідача відповідно до довідки за період з березня 2005 року по лютий 2008 року складає 1071,90 грн. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992р. утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них. Власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного оснащення, елементів зовнішнього благоустрою та зобов'язані брати участь в загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку та прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Суд вважає докази, надані позивачем, достатніми та переконливими. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості по витратам на обслуговування будинку у сумі 1071,90 грн. Відповідно до рішення Лисичанської міської ради від 21.02.2008р. позивача звільнено від сплати державного мита у 2008 році. Оскільки рішення постановлене на користь позивача, якого звільнено від сплати держмита, то відповідно до ст. 88 ч. 3 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 51 грн. та витрати на інформаційне-технічне забезпечення в сумі 30 грн. на користь позивача. На підставі викладеного, відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-28 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що відповідач проживає у кв.[ADDRESS], що знаходиться на балансі позивача, зобов'язана сплачувати квартирну плату, однак ухиляється від її сплати, тому виникла заборгованість у сумі 689,33 грн. за період з липня 2006 року по січень 2008 року, просив суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 689,33 грн. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Суду позивачем надано наступні докази: Довідка, видана ЛКП «Паспортна служба», про реєстрацією відповідача за вказаною у позові адресою. Копія особового рахунку. Розрахунок заборгованості. Довідка про заборгованості. Склад витрат підприємств. Попередження. Копія рішення Лисичанської міської ради від 21.02.2008р. про звільнення позивача від сплати державного мита у 2008 році. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що заборгованість відповідача по квартирній платі відповідно до розрахунку заборгованості за період з липня 2006 року по січень 2008 року складає 689,33грн. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісячно в строки, встановлені КМУ. Суд вважає докази, надані позивачем, достатніми та переконливими. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості в сумі 689,33грн. Відповідно до рішення Лисичанської міської ради від 21.02.2008р. позивача звільнено від сплати державного мита у 2008 році. Оскільки рішення постановлене на користь позивача, якого звільнено від сплати держмита, то відповідно до ст. 88 ч. 3 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30грн. на користь позивача. На підставі викладеного, відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. ст. 66, 67, 68 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-28 00:00:00

На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САА №031082 від 27 січня 2005 року, виданого виконкомом Смілянської міської ради, власником квартири [ADDRESS]є [PERSON] 2 січня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір, згідно якого позивач купив у відповідача вказану квартиру, сплатив гроші обумовлені угодою в сумі 20 000 грн., а відповідач зобов'язався посвідчити дану угоду у нотаріуса. Посилаючись на ці обставини і те, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, позивач звернувся в суд і просить визнати договір купівлі-продажу квартири, дійсним та визнати за ним право власності на спірне майно. Відповідач проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Згідно ст. 220 ЦК України якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може такий договір визнати дійсним. Доказом того, що між сторонами відбулася угода купівлі продажу квартири є розписка про те, що [PERSON] отримав від [PERSON] гроші в сумі 20 000 грн. за квартиру [ADDRESS] Черкаської області. За таких обставин за позивачем слід визнати право власності на спірне майно. На підставі наведеного, ст.ст. 220, 334 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати її матір недієздатною, посилаючись на те, що вона за своєю хворобою не розуміє значення своїх дій. Для захисту її прав та встановлення над нею опіки, заявниця просить визнати [PERSON] недієздатною та призначити її опікуном матері. У судовому засіданні заявниця доводи заяви підтримала, представник зацікавленої особи не заперечував проти задоволення заяви. Суд, вислухавши пояснення заявниці, представника зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, вважає що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України, суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.. Відповідно до проведеної судом стаціонарної судово-психіатрічної експертизи від 18.03.2008 р. [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням в формі параноїдної шизофренії з дефектом психіки по змішаному типу. В силу свого захворювання не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON]. Згідно ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до подання Посад-Покровської сільської ради Бєлозерського району Херсонської області, рада просить призначити опікуном [PERSON] її доньку [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-28 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з заявою, в якій просить ухвалити рішення, що договір купівлі-продажу, посвідчений Чутівською державною нотаріальною конторою 23.02.1995 р. між [PERSON]та [PERSON] від імені [PERSON] а також технічний паспорт на квартиру в[ADDRESS], виготовлений колективним підприємством „Полтавське бюро технічної інвентаризації” „Інвентаризатор”, належить [PERSON]. Заявниця в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала і просила розглянути справу без її участі. Представники зацікавлених осіб в судове засідання не з'явились, надали суду заяви, в яких просять розглядати справу у їх відсутність . Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що в договорі купівлі-продажу, посвідченому Чутівською державною нотаріальною конторою 23.02.1995 р. та у технічному паспорті на квартиру в[ADDRESS], виготовленому колективним підприємством „Полтавське бюро технічної інвентаризації” „Інвентаризатор”, невірно зазначено прізвище та ім'я покупця „[INFO]” замість вірного - „ [INFO]” . У паспорті, свідоцтві про шлюб та свідоцтві про освіту (а.с.4,8, 9) прізвище, ім'я та по батькові заявниці зазначено [PERSON]. У відповідності до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем цієї особи, зазначені у свідоцтві про народження або в паспорті.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-28 00:00:00

5 травня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості по сплаті за утримання будинку та прибудинкової території у сумі 1251 гривня 93 копійки, яка виникла станом на 1 квітня 2008 року. Позивач посилався на те, що відповідачі, які мешкають за адресою: [ADDRESS], являються власниками цієї квартири, однак плату за утримання будинку та прибудинкової території не вносять, просив стягнути заборгованість. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги і просила стягнути з відповідачів заборгованість у зазначеній сумі. Відповідачка [PERSON], яка також представляла інтереси інших членів сім'ї, що в суд не з'явилися, позов визнала й пояснила, що заборгованість виникла у зв'язку з тяжким матеріальним становищем, зобов'язувалася сплатити заборгованість у повному обсязі. Суд, заслухав пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.903 ЦК України і договору між сторонами про надання послуг, споживач послуг повинен щомісячно своєчасно сплачувати отримані послуги. Судом встановлено, що відповідачі являються власниками квартири, однак плату за утримання будинку та прибудинкової території не вносять. Заборгованість за послуги комунального підприємства «Об'єднання житлово - комунального господарства Ясинуватської міської ради», станом на 1 квітня 2008 року, складає 1251 гривню 93 копійки. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.82 ЦПК України суд вважає необхідним звільнити відповідачів від сплати судового збору на користь держави.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-28 00:00:00

5 травня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості по сплаті за утримання будинку та прибудинкової території у сумі 1443 гривні 41 копійка, яка виникла станом на 1 квітня 2008 року. Позивач посилався на те, що відповідачі, які мешкають за адресою: [ADDRESS], являються власниками цієї квартири, однак плату за утримання будинку та прибудинкової території не вносять, просив стягнути заборгованість. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги і просила стягнути з відповідачів заборгованість у зазначеній сумі. Відповідачка [PERSON], яка також представляла інтереси свого батька [PERSON], оскільки у зв'язку з хворобою з'явитися до суду він не мав можливості, позов визнала й пояснила, що заборгованість виникла у зв'язку з тяжким матеріальним становищем, зобов'язувалася сплатити заборгованість у повному обсязі. Суд, заслухав пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.903 ЦК України і договору між сторонами про надання послуг, споживач послуг повинен щомісячно своєчасно сплачувати отримані послуги. Судом встановлено, що відповідачі являються власниками квартири, однак плату за утримання будинку та прибудинкової території не вносять. Заборгованість за послуги комунального підприємства «Об'єднання житлово-комунального господарства Ясинуватської міської ради», станом на 1 квітня 2008 року, складає 1443 гривні 41 копійку. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.82 ЦПК України суд вважає необхідним звільнити відповідачів від сплати судового збору на користь держави.

Outcome: approved