Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON]. про розрив шлюбу, в якій зазначає, що вони з 7 червня 1975 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі. Шлюб перший, від шлюбу неповнолітніх дітей немає. В даний час спільне життя не склалося, вони мають різні погляди на життя. Крім того, відповідачка зловживає спиртними напоямии, веде аморальний образ життя. Позивач вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, її збереження суперечить його інтересам. У зв`язку з наведеним позивач просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явився за станом здоров'я, однак надав суду письмову заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу за його відсутності. Враховуючи той факт, що безпосередній допит відповідачки судом, який розглядає справу по суті, через значну віддаленість її місця проживання є ускладненим та знаходиться за межами його територіальної підсудності, Лозівським міськрайоний судом були надіслані документи до Золотоніського міськрайоного суду Черкаської області з метою її допиту. Згідно довідки Золотоніського міськрайсуду Черкаської області Литвиненко Аліса Григорівна в судове засідання являтися не бажала, про що свідчать поштові повідомлення, з цієї причини допитана не була, про явку до суду була попереджена нележним чином. Згідно до положення ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Відповідно положенням ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 07 червня1975 року, який зареєстровано Лозівським РАЦС Харківської області, актовий запис № 192, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Спільне життя з відповідачкою не склалось, оскільки між ними встановились вкрай неприязнені відношення, відчуження, непорозуміння. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей у подружжя немає. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя також немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Витрати по оплаті державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на позивача, відповідачку від цих витрат звільнити.

Outcome: approved