Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-07 00:00:00

15 квітня 2008 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалася на те, що вони з відповідачем [PERSON] знаходились у зареєстрованому шлюбі з 1975 року по 1985 рік. Після розірвання шлюбу відносини не припиняли до 2007 року. Від шлюбу мають двох, у тому числі неповнолітню дитину - сина - [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якого батьком записано відповідача [PERSON] Дитина знаходиться на утриманні позивачки та мешкає з нею. Шлюбні стосунки з відповідачем припинені. Відповідач має постійний заробіток, але у добровільному порядку відмовляється надавати їй допомогу. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі ј частки від всіх видів заробітку та доходів відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У попередньому судовому засіданні позивачка повністю підтримала заявлені позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ј частки з усіх видів заробітку і доходів, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач у попереднє судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З'ясувавши думку сторін щодо позову, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Який був розірваний 16 серпня 1985 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, яке видано Відділом загсу Орджонікідзевського виконкому міста Жданова Донецької області, 12 листопада 1987, актовий запис № 414. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого відділом загсу Орджонікідзевського виконкому міста Маріуполя Донецької області, актовий запис №424, [PERSON] [INFO], в графі „батьки” зазначені: батько - [PERSON] та мати - [PERSON]. Відповідно до довідки від 26 березня 2008 року, виданої начальником ЖКП „Азовжитлокомплекс”, дільниця № 6, [PERSON], [INFO], мешкає разом зі своєю матір'ю - [PERSON] [ADDRESS]. Згідно з довідкою ВАТ „МК „Азовсталь”, виданої робітнику підприємства [PERSON], його середньомісячний заробіток в останні два місяці складає 1367 (одна тисяча триста шістдесят сім) грн.. 77 коп. Згідно зі ст.. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, передбачених ст.. 182 СК України, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ј частки всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.. ст.. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved