Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-16 00:00:00

[PERSON] позичила [PERSON] 30.10.2007 року в борг 1195,00 гривень, що підтверджується його розпискою. [PERSON] обіцяв повернути [PERSON] гроші до 20.12.2007 року. При фактичному отриманні вказаної суми позичальником була надана розписка 30.10.2007 року. У вказаний строк [PERSON] гроші не повернув. [PERSON] постійно в усній формі вимагала повернення боргу, але відповідач не виконував взяті на себе зобов'язання. Однак, [PERSON] повернув [PERSON] 525,00 гривень. На її прохання про добровільну сплату залишеної суми боргу в розмірі 670,00 гривень, відповідач відмовляється повернути суму боргу. Крім того, для вирішення вказаного спору вона була вимушена звернутися за допомогою до фахівця в області права, послуги якого становлять 200,00 гривень. Крім того, [PERSON] понесла витрати по сплаті судового збору у сумі 51,00гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30,00 гривень. В судовому засіданні позивач [PERSON] наполягала на задоволенні позовних вимог та просила суд стягнути з [PERSON] борг за договором позики в сумі 500,00 гривень, та судові витрати в сумі 81,00 гривень, та витрати за юридичні послуги в сумі 200,00 гривень, та компенсацію моральної шкоди в сумі 1000 гривень, а всього 1951,00 гривень. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином , про причини своєї неявки суду не повідомлено. Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача та винести заочне рішення. Суд, розглянувши пояснення позивача та дослідивши матеріали цивільної справи приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.11 ЦК України, «цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язки, зокрема, є: 1.) договори та інші правочини. Цивільні права та обов'язки можуть виникати з актів цивільного законодавства». Згідно ст.202 ЦК України, «правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків». Відповідно до ст.203 ЦК України, «зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом». Згідно ст.205 ЦК України, «правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом». Відповідно до ст.207 ЦК України, «правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документів, у листах, телеграмах якими обмінялися сторони». Згідно з вимогами ст.1046 ЦК України, - «за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позичкодавцеві таку ж грошову суму або таку ж кількість речей». Відповідно до вимог ст.1049 ЦК України, - «позичальник зобов'язаний повернути позичкодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором». Крім того, відповідно до ст.22 ЦК України, - «особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила, або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки)». Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болі та стражданнях, які фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, які фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, які фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням її майна ”. Згідно з вимогами ст.1167 ЦК України, - «моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини». Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved