Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Посилалась на те, що відповідач постійно вчиняє сварки, неодноразово виганяв з дому, викликала дільничного. Також зазначала, що відповідач є батьком дітей, які знаходяться на її утриманні, допомоги не надає. Просила суд розірвати шлюб та стягнути аліменти з відповідача в розмірі 50 % всіх його видів заробітку щомісячно на утримання дітей. В судовому засіданні позивач позов підтримала, зменшила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку на утримання двох дітей. Посилалась на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач в судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнав та не заперечував щодо їх задоволення. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 14 серпня 1996 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Мають доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В судовому засіданні було встановлено, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Також судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. Відповідач від виконання батьківських обов'язків ухиляється, матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина та доньки не надає. Суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, в тому числі стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON]. підлягають задоволенню. З відповідача необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно до повноліття, починаючи з часу пред'явлення позову. При цьому суд враховує вимоги ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Також з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір (державне мито) у розмірі 51 грн., в частині вимог про стягнення аліментів, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Outcome: approved