Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-13 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулась [PERSON], посилаючись на те, що [INFO] померла її баба [PERSON], спадщину після смерті якої прийняв її син, як спадкоємець за законом її (позивачки) батько [PERSON]. 26 вересня 2006 року в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі за реєстром № 2638 на ім'я останнього видане свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка знаходиться на території Полковницької сільської ради, площею 2,050 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії РЗ №351165, виданого 15 березня 2004 року на підставі розпорядження Ставищенської райдержадміністрації від 19.08.2003 року №431 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №774. Проте, Державний акт на вказану земельну ділянку на своє ім'я [PERSON] не отримав і права не зареєстрував, оскільки 14 липня 2007 року помер. Спадщину після смерті батька прийняла вона (позивачка); 4 березня 2008 року в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна. Фактично [PERSON] за життя набув права на спадщину на вказану земельну ділянку і це право в силу статті 1218 Цивільного Кодексу України (16.01.2003 року) увійшло до складу його спадщини, яка відкрилася 14 липня 2007 року внаслідок смерті батька. Вартість земельної ділянки становить 25126 гривень. Оформити свої спадкові права у безспірному порядку вона (позивачка) позбавлена можливості, оскільки батько за життя не отримав правовстановлюючого документа на вищевказану земельну ділянку. Позивачка просить визнати за нею право на спадщину за законом після смерті батька на вказану земельну ділянку. В попередньому судовому засіданні представник позивачки позов підтримала та підтвердила обставини, на які посилається позивачка в позовній заяві. Представник Ставищенської РДА Бойко В. О. в попередньому судовому засіданні позов визнала, суду пояснила, що 26 вересня 2006 року Ставищенською ДНК на ім'я [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка знаходиться на території Полковницької сільської ради, площею 2,050 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій [PERSON]. Державний акт на вказану земельну ділянку [PERSON] не отримав і права не зареєстрував, оскільки 14 липня 2007 року помер. Спадщину після його смерті прийняла позивачка, яка отримала 4 березня 2008 року в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивачки, пояснення та усну заяву про визнання вказаного позову представником відповідача - Ставищенської РДА Бойко В. О., яка діє відповідно до довіреності і має повноваження на вчинення такої дії, та перевіривши письмові докази, вважає, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 26 вересня 2006 року в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі за реєстром №2638 на ім'я [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка знаходиться на території Полковницької сільської ради, площею 2,050 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії РЗ №351165, виданого 15 березня 2004 року на підставі розпорядження Ставищенської райдержадміністрації від 19.08.2003 року №431 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №774. Спадщину після смерті [PERSON] відповідно до ст. ст. 1268 - 1270 ЦК України прийняла позивачка, яка отримала 04 березня 2008 року в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна. Проте Державний акт на вказану земельну ділянку на своє ім'я [PERSON] не отримав і права не зареєстрував, оскільки 14 липня 2007 року помер. Як вбачається із статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статей 1220, 1223 частини 3 Цивільного Кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно статті 1225 вказаного Кодексу право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як встановлено ч. ч. 1, 2, 5 статті 1268 ЦК України (16.01.2003 року) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. "г" ч. 1 статті 81 Земельного Кодексу України громадяни набувають право власності на земельну ділянку на підставі прийняття спадщини. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] (батько позивачки) набув право власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Полковницької сільської ради, площею 2,050 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії РЗ №351165, виданого 15 березня 2004 року, а позивачка після смерті [PERSON] набула право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку і оскільки представником відповідача - Ставищенської РДА позов визнається, то він підлягає задоволенню. Оскільки Ставищенською РДА до пред'явлення позову про визнання права на спадщину на земельну ділянку і в попередньому судовому засіданні не оспорювала цього права, відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на неї не може бути покладений обов'язок по відшкодуванню судових витрат.

Outcome: approved