overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-27 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення суми грошових коштів за договором позики, посилаючись на те, що 11.05.2007 р. вона позичила відповідаці 3000 гривень в борг до 11.05.2008 року, про що уклали договір у письмовій формі з нотаріальним посвідченням, в якому [PERSON]. зобов'язалася повернути ці кошти не пізніше як після спливу одного року без сплати будь-яких відсотків, але в строк борг не повернула, на її неодноразові звернення відмовляла, посилаючись на відсутність коштів, в зв'язку з чим змушена звернутись до суду. У судовому засіданні позивачка позов підтримав та просить його задоволити, стягнувши з відповідачки суму боргу за договором позики в розмірі 3000 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 30 грн., і витрати на правову допомогу адвоката - 200 грн., просить звільнити її від сплати судового збору як потерпілу внаслідок аварії на ЧАЕС. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, з невідомих для суду причин, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заперечень (пояснень) на позов не направляла, тому суд визнає її неявку неповажною і вважає можливим слухати справу за її відсутності, згідно ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, так як в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що 11.05.2007 р. позивачка надала відповідачці в борг 3000 гривень до 11.05.2008 року, про що вона написала розписку та уклали договір у письмовій формі з нотаріальним посвідченням[NUMBER], що зареєстровано в реєстрі під № 1303 (а.с. 10, 11), але у встановлений строк всю суму боргу не повернула. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором, отже стягненню підлягає неповернена сума боргу - 3000 гривень. У відповідності з ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 30 грн. і витрати на правову допомогу адвоката - 200 грн. (а.с. 2, 7), також з відповідачки стягується судовий збір в сумі 51 грн. в дохід держави, як це передбачено ч.3 ст. 88 ЦПК України, оскільки, позивачка, на користь якої ухвалено рішення, звільнена від його сплати. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-27 00:00:00

21.05.2008 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу в якому вказала, що 23 листопада 1996 року уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований Новозлатопільською сільською радою Гуляйпільського району Запорізької області, актовий запис № 14, свідоцтво серії [NUMBER]від 23.11.1996 року. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO] Спільне проживання з відповідачем не склалося, між сторонами зникли почуття любові та взаємоповаги, з травня 2008 року шлюбні відносини припинено, примирення з відповідачем не можливе, збереження сім”ї не має сенсу, оскільки сім”ї вже не існує. Спільне господарство між сторонами не ведеться, спору про поділ майна у сторін не виникло, з питання щодо утримання та виховання сина [PERSON] спору не має. Строк на примирення, наданий Гуляйпільським районним судом Запорізької області згідно ухвали від 29.05.2008 року позитивних результатів не дав. Тому позивач прохає суд розірвати шлюб між ним та відповідачем по справі. В судовому засіданні позивач наполягає на задоволенні заявлених позовних вимог, оскільки сім”ї вже не існує. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечує, вважає, що всі неурядиці тимчасові, бажає зберегти сім”ю. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, приходить до слідуючого: в судовому засіданні було встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 23 листопада 1996 року, який зареєстрований 23 листопада 1996 року уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований Новозлатопільською сільською радою Гуляйпільського району Запорізької області, актовий запис № 14, свідоцтво серії [NUMBER]від 23.11.1996 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Син [PERSON] проживає разом з позивачкою. Сторони втратили почуття любові та взаємоповаги. З травня 2008 року проживають окремо та припинили шлюбні відносини. Строк на примирення, наданий Гуляйпільським районним судом Запорізької області згідно ухвали від 29.05.2008 року позитивних результатів не дав. Тому на підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом в судовому засіданні встановлено, що що подружні стосунки між сторонами склалися такі, що подальше спільне проживання та збереження сім”ї суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, а тому шлюб їх необхідно розірвати, поклавши витрати -2- при розірванні шлюбу на відповідача, позивачку звільнити від сплати держмита на користь держави, так як на її утриманні знаходиться неповнолітній син Владислав, 29.03.2002 року народження .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-27 00:00:00

23.07.2008 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу в якому вказав, що 13 вересня 1997 року уклав шлюб з відповідачем, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського району Запорізької області, актовий запис № 85, свідоцтво серії [NUMBER]від 13.09.1997 року. Від шлюбу народився син - [PERSON], [INFO] Спільне проживання з відповідачем не склалося, між сторонами зникли почуття любові та взаємоповаги, з 2003 року шлюбні відносини припинено, примирення з відповідачем не можливе, збереження сім”ї не має сенсу, оскільки сім”ї вже не існує. Спільне господарство між сторонами не ведеться, спору про поділ майна у сторін не виникло, з питання щодо утримання та виховання сина спору не має. Тому позивач прохає суд розірвати шлюб між ним та відповідачем по справі. В судовому засіданні позивач наполягає на задоволенні заявлених позовних вимог, оскільки сім”ї вже не існує. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечує, вважає, що зберігання сім”ї не має сенсу. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, приходить до слідуючого: в судовому засіданні було встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 13 вересня 1997 року уклав шлюб з відповідачем, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського району Запорізької області, актовий запис № 85, свідоцтво серії [NUMBER]від 13.09.1997 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] Сторони втратили почуття любові та взаємоповаги. З 2003 року проживають окремо та припинили шлюбні відносини. Тому на підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом в судовому засіданні встановлено, що що подружні стосунки між сторонами склалися такі, що подальше спільне проживання та збереження сім”ї суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, а тому шлюб їх необхідно розірвати, поклавши витрати при розірванні шлюбу на позивача, відповідача звільнити від сплати держмита на користь держави, так як на її утриманні знаходиться неповнолітній син.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-27 00:00:00

позивач в червні 2008 року звернувся з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по оплаті за постачання холодної води, водовідведення та вивезення побутових відходів в загальній сумі 2181 гривня 08 копійок, посилаючись на те, що відповідач з червня 2005 року по червень 2008 року своєчасно не оплачував ці послуги. Під час розгляду справ представник позивача, Гусєва Н.Д., діюча на підставі довіреності у межах наданих їй повноважень, уточнила позовні вимоги і просила стягнути з відповідача на користь позивача 1981 гривню 08 копійок, оскільки після надходження справи до суду відповідач частково погасив заборгованість, сплативши позивачу 200 гривень. Відповідач позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Заслухавши сторони, вивчивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Ч.4 ст.174 ЦПК України встановлює, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивач здійснює постачання відповідачу холодної води, водовідведення та вивезення побутових відходів, а останній у відповідності до ст. 68 ЖК України зобов*язаний своєчасно оплачувати ці послуги. Ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, визначають, що споживач повинен розраховуватися за послуги не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідач в порушення зазначених вимог закону не оплачує житлово-комунальні послуги в передбачений законом строк. Заборгованість відповідача станом на 10 червня 2008 року складала 2181 гривню 08 копійок, що підтверджується розрахунком. Як вбачається з квитанції , відповідач після звернення позивача до суду, добровільно сплатив позивачу 200 гривень, тому сума заборгованості зменшилась і становить 1981 гривню 08 копійок. Зазначену суму заборгованості відповідач не оспорює. За таких обставин позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 51 гривня, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-27 00:00:00

позивач в червні 2008 року звернувся з позовом до відповідачки, в якому просив стягнути з неї на свою користь заборгованість по оплаті за постачання холодної води, водовідведення та вивезення побутових відходів в загальній сумі 126 гривень 84 копійки, посилаючись на те, що вона з червня 2005 року по червень 2008 року своєчасно не оплачувала ці послуги. Під час розгляду справ представник позивача, Гусєва Н.Д., діюча на підставі довіреності позов підтримала та просила його задовольнити.. Відповідачка позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Заслухавши сторони, вивчивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Ч.4 ст.174 ЦПК України встановлює, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що підприємство здійснює постачання відповідачці холодної води, водовідведення та вивезення побутових відходів, а відповідачка у відповідності до ст. 68 ЖК України зобов*язана своєчасно оплачувати ці послуги. Ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, визначають, що споживач повинен розраховуватися за послуги не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідачка в порушення зазначених вимог не сплачує житлово-комунальні послуги в передбачений законом строк. Заборгованість відповідачки станом на 10 червня 2008 року складає 126 гривень 84 копійки, що підтверджується розрахунком. Зазначену суму відповідачка не оспорює. За таких обставин позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 51 гривня, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-27 00:00:00

позивач в червні 2008 року звернувся з позовом до відповідачки, в якому просив стягнути з неї на свою користь заборгованість по оплаті за постачання холодної води, водовідведення та вивезення побутових відходів в загальній сумі 323 гривні 10 копійок, посилаючись на те, що вона з червня 2005 року по червень 2008 року своєчасно не оплачувала ці послуги. Під час розгляду справ представник позивача, Гусєва Н.Д., діюча на підставі довіреності позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідачка позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Заслухавши сторони, вивчивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Ч.4 ст.174 ЦПК України встановлює, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що підприємство здійснює постачання відповідачці холодної води, водовідведення та вивезення побутових відходів, а відповідачка у відповідності до ст. 68 ЖК України зобов*язана своєчасно оплачувати ці послуги. Ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, визначають, що споживач повинен розраховуватися за послуги не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідачка в порушення зазначених вимог не сплачує житлово-комунальні послуги в передбачений законом строк. Заборгованість відповідачки станом на 10 червня 2008 року складає 323 гривні 10 копійок, що підтверджується розрахунком. Зазначену суму відповідачка не оспорює. За таких обставин позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 51 гривня, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-27 00:00:00

17.07.2008 року громадянка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд поновити строк позовної давності та визнати за нею в порядку спадкування право власності на земельну ділянку розміром 7,95 гектара, яка знаходиться на території Катерино-Платонівської сільської ради Ширяївського району, посвідчена Державним актом серії РІ № 458192, виданим 16.04.2003 року та належала її батьку - [PERSON], який [INFO]. У попередньому судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, представник відповідача до судового засідання не з»явився, надав суду письмову заяву з клопотанням справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Позовні вимоги підтверджуються: копіями Державного акту на право приватної власності на землю, довідками відділу земельних ресурсів, заповітом, копіями свідоцтв: про смерть, про народження, про укладення шлюбу, копією паспорту, заповітом, заявою [PERSON], копією заповіту. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення можливо постановити при проведені попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-27 00:00:00

17.07.2008 року громадянка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд поновити строк позовної давності та визнати за нею в порядку спадкування право власності на земельну ділянку розміром 7,72 гектара, яка знаходиться на території Катерино-Платонівської сільської ради Ширяївського району, посвідчена Державним актом серії РІ № 458191, виданим 16.04.2003 року та належала її матері - [PERSON], яка [INFO]. У попередньому судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, представник відповідача до судового засідання не з»явився, надав суду письмову заяву з клопотанням справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Позовні вимоги підтверджуються: копіями Державного акту на право приватної власності на землю, довідками відділу земельних ресурсів, заповітом, копіями свідоцтв: про смерть, про народження, про укладення шлюбу, копією паспорту, заповітом, заявою [PERSON], копією заповіту. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення можливо постановити при проведені попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-27 00:00:00

15 липня 2008 року [PERSON]. звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В позовній заяві посилається на ту обставину, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, від цього шлюбу у них народилось четверо дітей: донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]та донька [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі. Відповідач з сім»єю не проживає, матеріально дітей не забезпечує, діти перебувають повністю на її утриманні. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання чотирьох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., оскільки сама вона не може забезпечити дітям належний рівень проживання, а відповідач хоч і не працює, однак має мінливі заробітки. В судовому засіданні під час попереднього розгляду справи позивач [PERSON]. позов підтримала, уточнила позовні вимоги, просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі по 125 грн. на кожну дитину, просить позов задовільнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON]. в судовому засіданні під час попереднього розгляду справи позов визнав, не заперечує проти стягнення аліментів у визначеному позивачем розмірі, про що подав суду відповідну заяву. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, від цього шлюбу у них народилось четверо дітей: донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]та донька [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі. Як вбачається з матеріалів справи, діти перебувають повністю на утриманні позивача [PERSON]. Дана обставина відповідачем не заперечується. Судом встановлено, що відповідач хоч і не працює, однак має мінливий грошовий дохід. Дана обставина сторонами не оспорюється. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як встановлено судом, відповідач постійного доходу не має, однак не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі, визначеному позивачкою. Розмір аліментів на утримання дітей суд визначає, з врахуванням майнового стану сторін, даних про стан здоров»я платника аліментів та дітей, інших обставин, що мають значення для справи, а також розміру позовних вимог та визнання позову відповідачем, в твердій грошовій сумі в розмірі по 125 грн. на утримання кожної дитини, щомісячно. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов слід задовільнити повністю. На підставі ст. ст.180-184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-27 00:00:00

[PERSON]. звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в будинку [ADDRESS] В позовній заяві посилається на ту обставину, що вона являється власником вказаного будинку. В даному житловому приміщенні зареєстровані її неповнолітня дитина та відповідач по справі. З квітня 1996 року відповідач у вказаному житловому приміщенні не проживає, вибув на інше постійне місце проживання. Просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у належному їй будинку. В судовому засіданні позивач [PERSON]. позов підтримала, в своїх поясненнях послалась на обставини, викладені в позовній заяві, просить позов задовільнити з підстав, викладених у позові. Додатково суду пояснила, що відповідач в спірному житловому приміщенні не проживає, не цікавиться ним, вибув на інше постійне місце проживання. Вона несе всі витрати по утриманню даного житла, не може ним вільно розпоряджатись на свій розсуд, оскільки у ньому зареєстрований відповідач. Відповідач [PERSON]. в судове засідання для участі у розгляді справи не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), проти чого позивач не заперечує. Заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Копією довідки про склад сім»ї позивача стверджується, що позивач [PERSON]. є власником житлового приміщення в будинку [ADDRESS], в даному будинку зареєстрований відповідач по справі [PERSON]. Пояснення позивача про те, що відповідач не проживає у спірному житловому приміщенні з квітня 1996 року, вибув на інше постійне місце проживання, стверджуються зібраними по справі доказами, а саме рішенням володимир-Волинського міського суду від 04 березня 2008 року. Суд вважає, що відповідач по справі, у відповідності до ст.ст.64, 156 ЖК України, є членом сім'ї власника спірного житлового приміщення, позивача [PERSON]. У відповідності до ст.167 ЖК України, у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Оскільки судом встановлена та обставина, що відповідач з квітня 1996 року вибув з спірного житлового приміщення на інше постійне місце проживання, суд вважає, що він втратив право на користування житловим приміщенням в будинку, що належить позивачу по справі. На підставі ст.ст.64, 156, 167 ЖК України,

Outcome: approved