Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-01 00:00:00

Прокурор Орджонікідзевського району м. Маріуполя Донецької області звернувся із позовом в інтересах держави Україна в особі Маріупольської міської ради Донецької області до [PERSON] про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що внаслідок перевірки 26.03.08 за участю фахівців Управління з контролю за використанням та охороною земель в Донецькій області був встановлений факт самовільного заняття відповідачем земельної ділянки із земель житлової та громадської забудови, підпорядкованих Маріупольській міській раді Донецької області, загальною площею 0,0006 га, розташованої біля будинку № 91 по вулиці Азовстальській в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області під розташування торгівельного кіоску. Документи, що посвідчують право на використання вказаної земельної ділянки у відповідача відсутні, добровільно самовільно зайняту земельну ділянку відповідач відмовляється звільняти. Прокурор просить задовольнити позов. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився з невідомих суду причин, про дату, місце та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З урахуванням думки представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 116 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Згідно ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до п.п. 1-2 ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Набуття права оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється виключно на аукціонах, крім земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб і в яких відсутні акції (частки, паї), що належать державі. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 125 Земельного кодексу України приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону. Згідно акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 26 березня 2008 року встановлено, що [PERSON] використовує земельну ділянку з земель житлової та громадської забудови загальною площею 0,0006 га під розміщення торгівельного кіоску по вулиці Азовстальській (в районі будинку № 91) в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області без правовстановлюючих документів (без встановлення її меж в натурі (на місцевості), одержання документу, що посвідчує право на неї та його державної реєстрації ( а. с. 3 ). Згідно припису від 26 березня 2008 року [PERSON] запропоновано самостійно звільнити самовільно зайняту земельну ділянку та привести її в належний стан (а.с. 4). Згідно ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки повертаються власникам землі без відшкодування витрат , понесених за час незаконного користування. Приведення земельної ділянки в придатний для використання стан, включаючи знос будівель і споруджень, провадиться підприємствами, установами, організаціями і громадянами, що самостійно зайняли земельні ділянки, або за їхній рахунок . Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 009182 від 28.03.08 [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення дотримання вимог земельного законодавства за ст. 531 КпАП України (а.с. 5). Із матеріалів справи вбачається, що 01.04.08 [PERSON] було відправлено повідомлення з проханням сплатити матеріальну шкоду в розмірі 29, 80 гривень, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, яке було залишено останнім без реагування (а.с. 8-7). За таких встановлених судом обставин, суд вважає, що позовні вимоги прокурора Орджонікідзевського району міста Маріуполя Донецької області підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судові витрати по оплаті судового збору в сумі 51 грн. 00 коп. та інформаційно-технічного забезпечення розгляду справі в суді в розмірі 30 грн.00 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved