Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-16 00:00:00

Позивачі звернулись з даним позовом до суду до відповідачки посилаючись на те, що [INFO] у [PERSON] мав бути день народження і вона завчасно попередила сусідських дітей, що пригостить їх з приводу своїх іменин. [INFO] [PERSON], запросила дітей, в тому числі і доньку позивачів [PERSON], до свого подвір”я, провела їх повз собаку, яка діставала до середини бетонної доріжки і пригостила їх. Поки діти були зайняті частуванням, відповідачка невідомо куди пішла, дехто з дітей ще залишились у дворі, а [PERSON] пішла до хвіртки, щоб вийти, але в той час коли вона йшла по доріжці, собака накинулась на неї та вкусила за обличчя, загнавши зуби у нижню щелепу. [PERSON] спробувала вирватись, але собака не відпускала її і тоді вона сама була змушена руками розжати собаці щелепи, після чого побігла додому до бабусі а інші діти побігли шукати [PERSON]., яка прийшовши до [PERSON]. і заявила, що до лікарні звертатись не потрібно бо там нічого серйозного. Однак [PERSON]., відвів [PERSON] до лікарні де їй надали першу допомогу, зашивши рану, та надали направлення до обласної лікарні де дівчинка лікувалась стаціонарно, у відділенні щелепно-лицьової хірургії з 04.07.2006 року по 11.07.2006 року з діагнозом: “р[PERSON] рани рота та підборіддя”. В лікарню про факт укусу собакою було повідомлено Новоукраїнський РВ УМВС в Кіровоградській області, в результаті перевірки, було винесено постанову, якою відмовлено в порушенні кримінальної справи за п.1 ст.6 КПК України, але цю постанову позивачами по справі було оскаржено до прокуратури Новоукраїнського району Кіровоградської області. Прокуратура району скасувала постанову від 10.07.2006 року, направивши матеріали, для додаткової перевірки і повторно відповідь від Новоукраїнський РВ УМВС в Кіровоградській області позивачі отримали 12.10.2006 року, в якій їм знову було відмовлено в порушенні кримінальної справи. В усному порядку позивачі по справі також зверталися до Новоукраїнської міської ради з приводу даного факту, виконкомом було створено відповідну комісію і проведено перевірку, після якої зробила висновок що дитина гр.[PERSON], могла безперешкодно потрапити до домоволодіння [ADDRESS](а.с.8). В період після укусу собакою, донька позивачів [PERSON], перебувала у складному психо- емоційному стані, який був наслідком того стресу, який дитина віком 12 років пережила внаслідок нападу тварини. Крім того після таких травм, дівчинка не могла нормально приймати їжу, пила лише рідкі напої, змушена була ще декілька тижнів сидіти на дієті і це призвело до змін у її нормальному житті і позивачі прикладали додаткові зусилля для його організації, а саме: двічі на день відвідували доньку у Кіровоградській обласній лікарні, допомагали їй їсти, водили на процедури, заспокоювали та втішали, тому вважають що їм і їхній доньці, в інтересах якої вони виступають, нанесено відповідачкою значну моральну шкоду, яку вони оцінюють в 7000 грн., та матеріальну, а саме на придбання бензину для поїздок в лікарню на загальну суму 827,06 грн. В судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги у повному обсязі, пояснивши, що в результаті удушення їх доньки, остання перенесла стрес, тривалий час боялася собак та як рекомендовано лікарями ними заведено собаку з якою дитина росте, але відповідачкою не вжито жодних заходів по допомозі у лікуванні їх доньки, а навпаки її син підмовляв дітей не гуляти з їх донькою, що остання скажена, у дитини залишилися рубці на підборідді та наявний дефект мови, який виправити можливо лише при проведенні додаткових операцій, у разі задоволення вимог доньку направлять на оздоровлення. Відповідач позовні вимоги спільно із представником не визнали, надавши заперечення на позовну заяву та пояснивши, що дійсно дитина позивачів була присутня у їх будинку з їх дозволу, так як у неї був день народження, але пригостивши дітей останні разом з її сином пішли, а потім через деякий час повернулися, так як мали намір піти на природу і в цей період [PERSON] вкусила собака, яка була на прив»язі, тому вважає що її вини в тому що собака вкусила дитину не має. Свідок [PERSON]. в судовому засіданні дала покази про те, що разом із сином відповідачки та [PERSON], яка з батьками виїхали з м. Новоукраїнка перебували зранку [INFO] на подвір»ї відповідачки, якій в цей день було день народження і вона їх запросила напередодні до себе, у зв»язку з чим її бабуся звечора приготувала квіти. Привітавши маму друга, остання їх пригощала солодощами, а потім вони вирішили з друзями піти на природу та повернулися по домівкам, щоб взяти їду, зібравшись повторно прийшли близько 13-ї години до [PERSON], який ще не зібрався та сказав, що мами десь немає і можна взяти цукерок та пішов в будинок а вони з [PERSON] залишалися на подвір»ї та при виході майже біля воріт її вкусила собака, яка була прив»язана. Після чого її відвів рідний дядько з відповідачкою до лікарні, куди через деякий час приїхала і бабуся в якої вона гостювала. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дав покази про те, що з дівчатами гралися[INFO] в їх будинку з 9-ї години, мама їх пригощала, а потім вирішили піти на природу і дівчата розійшлися по домівкам по продукти, а потім повернулися і він їх попросив почекати, а він візьме цукерки, мами десь не було і в цей період [PERSON] укусила їх собака. Свідок [PERSON]. в судовому засіданні дала показання про те, що[INFO] вона перебувала на території домоволодіння [PERSON] вона бачила, як відповідачка запросила дітей з вулиці до свого будинку і провела їх, а згодом вона бачила, як [PERSON] сама безперешкодно покинула домоволодіння відповідачки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні посвідчила, що [PERSON] доводиться їй внучкою та яка перебувала у неї на канікулах, 03 липня внучка повідомила, що мама [PERSON]- відповідачка по справі запросила дітей на День народження у зв»язку з чим вона звечора приготовила квіти, а вранці діти пішли вітати, а повернувшись [PERSON]повідомила, що хоче зібрати продукти так як збираються на природу. Близько 13-ї години вони поїхали в УПФУ в Ново українському районі, а повернувшись їй стало відомо про укус собакою та вони поїхали до лікарні, де шукали стоматолога, яка могла б надати медичну допомогу дитині, так як в [PERSON] було прокушено собакою дно рота, підборіддя. Додавши, що їх діти постійно разом гралися та ходили один до одного в гості, вона контролювала їх знаходження, але таке трапилося вперше. Заслухавши пояснення сторін, пояснення свідків, дослідивши висновок судово-медичної експертизи, письмові докази по справі, суд встановив наступні обставини справи і визначив відповідні до них правовідносини. [INFO]у відповідачки по справі був День народження. Цього дня відповідачка запросила сусідських дітей, серед яких була малолітня [PERSON], до себе додому щоб почастувати їх. Через деякий час діти розійшлися, але згодом повернулися разом з малолітнім сином [PERSON] відповідачки. Коли діти зайшли через огорожу, яка не забезпечена застережливим написом про наявність собаки, на територію подвір»я відповідачки за адресою [ADDRESS] її дворова собака, яка прив»язана ланцюгом до металевого дроту, вкусила [PERSON] - доньку позивачки за обличчя спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді укушених ран предвір»я рота, дна рота та підборіддя. Ці обставини були визнані відповідачкою в судовому засіданні а також підтверджуються показаннями свідків та висновком амбулаторної судово-медичної експертизи № 53 (а.с. 36, 37) згідно якого, [INFO] [PERSON] було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді укушених ран предвір»я рота, дна рота та підборіддя, які виникли внаслідок безпосередньої дії зубів тварини, собаки. В результаті перевірки працівниками Новоукраїнського РВ УМВС винесено постанову, якою відмовлено в порушенні кримінальної справи за п.1 ст.6 КПК України, яку позивачами по справі було оскаржено до прокуратури Новоукраїнського району Кіровоградської області. Прокуратура району скасувала постанову від 10.07.2006 року, направивши матеріали, для додаткової перевірки і повторно Новоукраїнським РВ УМВС в Кіровоградській області відмовлено в порушенні кримінальної справи за п.1 ст.6 КПК України. Згідно п. 2 Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах Української РСР затверджених 18 червня 1980 року Міністерством житлово-комунального господарства УРСР, Міністерством сільського господарства УРСР, Міністерством охорони здоров"я УРСР (далі Правила) підприємства, установи, організації і громадяни - власники собак, котів і хижих тварин зобов"язанні суворо дотримуватися санітано-гігієнічних норм і правил їх тримання при умові обов"язкового забезпечення безпеки людей. П.п. г) п. 6 Правил передбачено, що сторожові собаки мають утримуватися на прив»язі, а наявність собаки має бути засережена написом. Відповідач не забезпечила належне утримання власної собаки та умов забезпечення безпеки людей. Це підтверджується актом від 24 липня 2006 року складеним депутатом Новоукраїнської міської ради [PERSON] про те, що собака на території домоволодіння відповідачки утримується на ланцюгу (а.с. 17), фотознімками території домоволодіння відповідача (а.с. 18-21) та довідкою Новоукраїнської міської ради від 07 серпня 2006 року № 1071/15 (а.с. 8) з якої вбачається, що застережний напис про наявність собаки на огорожі домоволодіння відповідачки відсутній, на момент проведення огляду собака (невизначеної породи) на території подвір»я відповідачки знаходиться на ланцюзі, який не дозволяє їй дістати доріжки, що веде до входу у будинок, але вона може вільно переміщатися по двору завдяки металевому дроту до якого кріпиться ланцюг. Порушення відповідачем Правил потягло за собою напад собаки на малолітню [PERSON] та спричинення останній ушкодження її здоров"я та порушення її конституційних прав на здоров"я та особисту недоторканність гарантованих ст.ст. 27, 29 Конституції України. Внаслідок спричинених тілесних ушкоджень [PERSON], остання була госпіталізована до Кіровоградської обласної лікарні для лікування в щелепно-лицьовому відділенні, де перебувала з [INFO]по 11 липня 2006 року.(а.с.11) Статтею 1166 ч. 1 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Крім того, згідно ст. 1195 ч. 1 ЦК України встановлено обов"язок винної особи, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я фізичній особі, відшкодувати потерпілому втрачений заробіток, а також додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду, тощо. Позивачі не вимагали відшкодування витрат на лікування дитини, так як письмові докази про витрати на ліки не збирали. В обгрунтування вимог про відшкодування 827 грн. 06 коп. завданої майнової шкоди вони послалися на понесені ними необхідні витрати на придбання бензину для відвідування їх доньки [PERSON] в Кіровоградській обласній лікарні щоденно двічі на день. Як вбачається з пояснень позивачів та виписного епікризу № 12944 (а.с. 11) [PERSON] перебувала в Кіровоградській обласній лікарні на стаціонарному лікуванні з [INFO]по 11 липня 2006 року, однак відомості про те, що вона перебуваючи на лікуванні потребувала постійного нагляду сторонніх осіб (батьків) суду не надано, а тому твердження позивачів про необхідність відвідувати дитину двічі на день долаючи для цього значну відстань м. Новоукраїнка -Кіровоград є необгрунтованими. Позивачами також не надано розрахунку витраченого пального на поїздки. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про необгрунтованність вимог позивачів в цій частині позовних вимог. Однак, винними діями відповідача, як власника собаки та яка повинна була контролювати знаходження дітей на території їх домоволодіння, [PERSON] було завдано моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю та порушенні її законних прав, на час розгляду справи дитина має явний дефект мови, який був відсутній до укусу останньої собакою, чого ніхто і не заперечує та не спростовує в судовому засіданні . Статтеєю 1167 ч. 1 ЦК України передбачено, моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою яка її завдала за наявності вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті. При визначенні розміру відшкодування завданої моральної шкоди суд враховує характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань потерпілої, ступеня вини відповідача та

Outcome: partial