Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON]., відділ громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб Ялтинського міського управління головного управління МВС України в АР Крим про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом скасуванні реєстрації. Позовні вимоги мотивовані тим, що він є власником будинку літер Б, розташованого за адресою[ADDRESS] У теперішній час йому стало відомо, що відповідачка зареєстрована у даному будинку. Дана реєстрація відповідачки на його думку є незаконною, оскільки вона була проведена без його згоди, та даною реєстрацією відповідачки йому чиняться перешкоди у користуванні власністю, у зв'язку з чим він та змушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала, та звернулася до суду з зустрічною позовною заявою про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що її син [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] Вона постійно проживає у даному будинку та зареєстрована у ньому, як член родини власника. 20 липня 2007 року її син устоїв сварку у ході якої вигнав її з будинку. По даному факту вона зверталася до міліції у ході перевірки якою [PERSON] взяв на себе зобов'язання більш протиправних дій н допускати. Проте до теперішнього часу відповідач перешкоджає їй у користуванні житловим приміщенням у зв'язку з чим вона та змушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Представник 3-ї особи у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи сповіщений належним чином, причину неявки суду не надав. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін суд приходить до висновку що у задоволенні основного позову повинно бути відмовлено, а зустрічний позов повинно бути задоволено по наступних підставах: Згідно зі ст.391 ЦК України власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення й не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків. Згідно зі ст.150 Житлового Кодексу України, громадяни, що мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом. Згідно зі ст. 41 Конституції України - право приватної власності нерухоме, кожний має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст.61 ЖК України, користування житловим приміщенням у будинках державного та суспільного житлового фонду здійснюється на підставі договору найму житлового приміщення. У відповідності до ст.. 810 ЦК України, за договором найму житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Згідно ст.812 ЦК України предметом договору найму можуть бути приміщення, зокрема квартира чи її частина, житловий будинок чи його частина. Приміщення повинне бути придатним для постійного проживання в ньому. Відповідно до статті 64 Житлового Кодексу України, членами родини наймача є чоловік наймача, їхні діти й батьки. Членами родини наймача можуть бути визнані також інші, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Члени родини наймача, що проживають спільно, користуються нарівні з наймачем всіма правами й несуть всі обов'язки, що випливають із договору наймання житлового приміщення. Особи, що вселилися в житлове приміщення, як члени родини наймача здобувають рівне з іншими членами родини право користування житловим приміщенням, якщо при вселенні між цими особам, наймачем і проживаючої з ним членами його родини не було іншої угоди про порядок користування житловим приміщенням. При цьому судом встановлено, що у відповідності до копії договору дарування житлового будинку, [PERSON] є власником житлового будинку літ. Б, що знаходиться за адресою[ADDRESS] (а.с.6). Згідно копії будинкової книги у розділі прописки, [PERSON]. 25 квітня 2006 року була зареєстрована у будинку літ. Б, що знаходиться за адресою[ADDRESS], як член родини власника, оскільки вона є матір'ю [PERSON] До даного часу [PERSON]. була зареєстрована у будинку[ADDRESS] з 23 лютого 1979 року, що підтверджено адресною довідкою. (а.с.11). У судовому засіданні сторони не заперечували проти тих обставин, що [PERSON]. тривалий час мешкала у спірному будинку з дозволу власників , у тому числі і з дозволу [PERSON] Таким чином суд приходить до висновку, що сторони фактично уклали договір найму житлового приміщення. [PERSON] вимагаючи усунення перешкод у користуванні власністю шляхом скасування реєстрації [PERSON]., фактично просить суд розірвати договір найму житлового приміщення, оскільки у супереч ст.. 60 ЦПК України доказів того, що [PERSON]. незаконно зареєструвалася у будинку суду надано не було, як і не було надано будь яких доказів того, що реєстрація [PERSON]. у будинку перешкоджає[PERSON]. користуватися його власністю. Разом з тим ст. 825 ЦК України передбачений чіткий перелік підстав для розірвання договору найму житла. Зазначених у цій нормі закону підстав для розірвання договору найму житла [PERSON] не навів. Також суд не бере до уваги твердження [PERSON] стосовно того, що [PERSON]. не платить комунальні та інші платежі, у зв'язку з чим своїми діями вона перешкоджає йому у користуванні власністю, по тим підставам, що згідно чинного законодавства України, всі мешканці будинку повинні вносити комунальні та інші платежі. При цьому [PERSON] не позбавлений права сплатити заборгованість по комунальним платежам та вимагати від [PERSON]. сплати її частки заборгованості. Крім того судом встановлено, що 20 липня 2007 року [PERSON] устроїв сварку та вигнав [PERSON] з будинку, що підтверджується постановою про відмову у порушенні кримінальної справи, згідно якої [PERSON] взяв на себе зобов'язання подібних протиправних дій не допускати (а.с.24). На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] у порушення ст. 64 ЖК України позбавив [PERSON] її охоронюваного законом права користування житловим приміщенням, як наймачку житлового приміщення у будинку, у зв'язку з чим таке її право підлягає судовому захисту та вона повинна бути вселена до спірного будинку. Оскільки зустрічний позов задоволений то у відповідності до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON]. підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного й

Outcome: approved