Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-23 00:00:00

Позивач ЗАТ комерційний банк «ПриватБанк» в особі Тернопільської філії звернулось до суду із позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути заборгованість за кредитним договором від 25.07.2006 року № TEZWGK00520002 в розмірі 21523.13 грн., звернувши стягнення на нерухоме майно, яке було предметом договору іпотеки. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з мотивів, викладених у позові. Просить позов задоволити, звернути в рахунок заборгованості за вказаним договором 21523.13 грн., з яких 19651.29 грн. неповернутий кредит, 1223.35 грн. відсотки за користування кредитом, 175.99 грн. пеня за порушення термінів оплати відсотків та 472.50 грн. комісія від суми виданого кредиту, стягнення на предмет застави, а саме житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. Також позивач просить звернути стягнення на зазначене нерухоме майно шляхом продажу його закритим акціонерним товариством комерційним банком “Приватбанк” із виселенням [PERSON] із будинку [ADDRESS] та зняттям його з реєстрації за цією адресою. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить оголошення в пресі, однак до суду не з”явився і не повідомив про причини своєї неявки. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вимоги закону та згоду позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. 25.07.2006 року між ЗАТ комерційний банк «ПриватБанк» в особі Тернопільської філії та [PERSON] укладено кредитний договір № TEZWGK00520002 (надалі кредитний договір), відповідно до п.1.1 якого зазначене господарське товариство надало останньому кредитні кошти в розмірі 23300 грн. для придбання житла, в тому числі 2300 грн. для сплати страхових платежів та інших витрат, пов”язаних із його придбанням. Цим же пунктом передбачено обов»язок позичальника сплачувати щомісячно позикодавцю відсотки за користування кредитом у розмірі 1.00 % на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороду (комісію) у розмірі 0.14 % від суми виданого кредиту, 410 грн. для погашення заборгованості за кредитом, що складається із заборгованості по кредиту, відсотках, винагороди, комісії. Періодом сплати вважати з 10 по 30 число кожного місяця. Згідно з п.2.1,2.2,2.3 кредитного договору [PERSON] взяв на себе обов»язки використати кредитні кошти за цільовим призначенням, сплачувати відсотки за користування кредитом, винагороду, комісію, погашати одержаний кредит. Крім того, відповідач, уклавши кредитний договір, погодився із відповідальністю за порушення зобов»язань за кредитним договором, а саме п.2.2.2, 2.2.3, сплачувати банку пеню в розмірі 0.15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобов”язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов”язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов”язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У судовому засіданні з”ясовано, що у терміни, встановлені кредитним договором, взяті на себе зобов»язання відповідач належним чином не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за таким договором у розмірі 21523.13 грн. На день звернення позивача до суду заборгованість [PERSON] за кредитним договором складає 21523.13 грн., з яких 19651.29 грн. неповернутий кредит, 1223.35 грн. відсотки за користування кредитом, 472.50 грн. комісія від суми виданого кредиту, 175.99 грн. пеня за порушення термінів оплати відсотків. Добровільно повернути зазначену суму боргу за кредитним договором відповідач не бажає. Судом також встановлено, що для забезпечення виконання [PERSON] кредитних зобов»язань між ним та позивачем 31.07.2006 року укладено договір іпотеки № TEZWGK00520002, відповідно до п.6 якого відповідач надав в іпотеку житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS], що належить йому на праві власності. Право власності [PERSON] на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріального округу за № 2383, зареєстрованого Теребовлянським районним бюро технічної інвентаризації в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 11374719 від 28.07.2006 року Згідно з п.15.7 договору іпотеки, ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» банк з метою задоволення своїх вимог має право звернути стягнення на предмет іпотеки у разі, якщо в момент настання термінів виконання якого-небудь із зобов»язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. Зі змісту ст.546,572,575,589,590 ЦК України випливає, що виконання зобов”язання може забезпечуватись іпотекою - заставою нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця. У разі невиконання зобов»язання, забезпеченого заставою, заставодержатель(позивач) набуває право звернення стягнення на предмет застави, яке здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. У ст.39,40 Закону України “Про іпотеку” зазначено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються також спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст.38 цього Закону, тобто продаж іпотекодержателем предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Відповідно до ч.2,3 ст.109 ЖК України громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Згідно з ст.7 Закону України “Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні”, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Враховуючи вимоги вказаних Законів і порушення відповідачем своїх кредитних зобов”язань, суд вважає, що [PERSON] підлягає виселенню із житлового будинку [ADDRESS] із зняттям його з реєстраційного обліку у відділі у спарвах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Теребовлянського РВ Управління МВС України в Тернопільській області. Таким чином, аналізуючи докази у справі, суд вважає, що [PERSON] порушені права ЗАТ КБ «ПриватБанк» в особі Тернопільської філії, які підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог ЗАТ КБ «ПриватБанк» у повному обсязі.

Outcome: approved