Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою. З урахуванням уточнень зазначила, що з відповідачем по справі [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з 29.04.2006 року, але фактично з останнім проживала спільно з липня 2005 року по 07 березня 2008 року після чого, через неправомірні дії відповідача була змушена залишити спільне помешкання та разом з дитиною переїхати на постійне проживання до своїх батьків в с. Широка Дача, Широківського району, Дніпропетровської області, де і продовжує мешкати на даний час. Від шлюбу у позивача з відповідачем народилася дочка [PERSON], [INFO] народження, яка на даний час проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. 23.06.2008 року на підставі рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Також позивач вказала, що після припинення подружніх стосунків, відповідач припинив надавати останній, будь-яку матеріальну допомогу, як на утримання спільної малолітньої дитини так і на утримання позивача в період перебування у соціальній відпустці по догляду за дитиною в період до досягнення нею трирічного віку. Неодноразові звернення до відповідача з цього приводу результатів не дали. Відповідач відмовляється надавати будь-яку допомогу. Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.06.2008 року з відповідача було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] народження у твердій грошовій формі у розмірі 500 грн. Враховуючи, що відповідач є фізично здоровий, отримує заробітну плату у розмірі близько 2000 тис. грн., інших утриманців не має, вважає що останній має можливість сплачувати аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі &frac14; від місячного заробітку. В судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач позовні вимоги не визнав, зазначивши, що не має можливості сплачувати аліменти на утримання позивача, оскільки розмір його заробітної плати з вирахуванням податку з доходів та відрахування аліментів на утримання малолітньої дочки складатиме 1363,60 грн. Крім того мешкаючи в орендованій квартирі позивач щомісячно сплачує комунальні послуги у розмірі 450 грн. та орендну плату за квартиру у розмірі 550 грн., тобто залишок його заробітної плати залишається на рівні 363,60 коп., що є меншим ніж прожитковий мінімум для однієї працездатної особи. До того ж зазначив, що позивач не має права на утримання, оскільки негідно себе поводила у період перебування з відповідачем у шлюбі: постійно ініціюючи сварки та розлучення, не дає можливості бачитися відповідачу з дочкою та свідомо поставила себе у становище потребуючої матеріальної допомоги, залишивши спільне помешкання та вступивши на навчання до Української державної академії залізничного транспорту. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд прийшов до наступного. Позивач [PERSON] перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 22.04.2006 року (а.с.7). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] народження. Відповідач є батьком цієї дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження від 04.10.2006 року (а.с.8). 23.06.2008 року на підставі рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Фактично сторони припинили шлюбні стосунки з березня 2008 року, що встановлено вказаним рішенням суду. На даний час дитина проживає разом з позивачем і повністю знаходиться на її утриманні. Дані факти сторонами підтверджуються, відповідачем визнаються, а тому відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Судом також встановлено, що позивач не працює, на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років та отримує відповідну допомогу у розмірі 130 грн. на місяць (а.с.9,41). Відповідач працює заступником начальника дільниці цеху рекультивації та благоустрою ВАТ „ ІНГЗК” та його середній заробіток складає 2046,67 про що свідчить довідка про заробітну плату останнього від 02.07.2008 р. б/н (а.с. 42). В судовому засіданні відповідач визнав, що працює, є фізично здоровим, за виключенням: ВСД з астеноневротичним синдромом, хронічного тонзиліту, піелонєфритом та люмбалгії, групи інвалідності та інших утриманців він не має (а.с.35). Судом встановлено, що рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 23.06.2008 року (справа № 1586/08) з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] народження, стягнуто аліменти у твердій грошовій формі у розмірі 500 грн., щомісячно починаючи з 10.04.2008 року і до повноліття дитини. Частиною 1 ст. 76 СК України визначено, що розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї під час шлюбу. Приписами частини 2 ст. 91 СК України визначено, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частини другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Статтею 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як встановлено судом позивач мешкає окремо від відповідача, виховує малолітню дочку, інших можливостей на одержання утримання ніж від відповідача не має, враховуючи, що останній працює, має постійний заробіток, не має захворювань, через які не має можливості не надавати матеріальну допомогу, інших утриманців не має, суд вважає, що останній має можливість надавати позивачеві матеріальну допомогу. За таких обставин позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, а твердження відповідача щодо невизнання позову на підставі того, що позивач негідно себе поводила у період перебування з відповідачем у шлюбі: постійно ініціюючи сварки та розлучення, не дає можливості бачитися відповідачу з дочкою та свідомо поставила себе у становище потребуючої матеріальної допомоги, залишивши спільне помешкання та вступивши на навчання до Української державної академії залізничного транспорту не приймаються судом до уваги та оцінюються критично, оскільки закон не пов'язує виникнення права на аліменти з фактом навчання, працездатності чи не працездатності дружини, її поведінкою тощо, а лише пов'язує з проживанням дружини з дитиною та можливістю чоловіка надавати матеріальну допомогу. Визначаючи розмір аліментів суд виходив з того що відповідач має регулярний постійний доход, а тому їх стягнення у частці від заробітку не є неможливим та не може викликати труднощі, статті 150 СК України, згідно якої батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та з приписів ст. 58 Закону України „ Про державний бюджет України на 2008 рік” якими встановлено, що в 2008 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 липня становить 607 грн., а на дітей віком до 6 років 540 грн. Як встановлено, допомога по догляду за дитиною до 3-х років, яку отримує позивач складає 130 грн., а від так є меншою розміру прожиткового мінімуму встановленого зазначеним Законом. Розмір аліментів стягнутих з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини за рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 23.06.2008 року складає 500 грн., що є недостатнім для всебічного, повноцінного, здорового розвитку та виховання дитини, враховуючи допомогу яку отримує позивач, яка не дорівнює рівню прожиткового мінімуму на 2008 рік на одну працездатну особу. До того ж загальна сума стягнутих аліментів з відповідача (809,33 грн.) не перевищує 1023,33 грн., що становить 50% його заробітної плати, а від так не порушує його прав та охоронюваних законом інтересів в частині отримання заробітної плати та не суперечить ст. 70 Закону України „Про виконавче провадження” за яким загальний обсяг усіх відрахувань при кожній виплаті заробітної плати не може перевищувати 50% заробітку, який має виплачуватися працівнику, в тому числі за кількома виконавчими документами. Не приймаються судом до уваги і доводи відповідача щодо необхідності сплати комунальних послуг та орендної плати за квартиру у сумі 1000 грн., оскільки відповідних доказів останнім не надано, як пояснив останній, внаслідок усної домовленості з господарем орендованої квартири, а відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Квитанції по оплаті за комунальні послуги та телефонний зв'язок, оцінюються судом критично, оскільки платником за останніми виступає [PERSON]. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що з відповідача на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років, слід стягнути суму у розмірі 1/5 частини з усіх видів його заробітку.

Outcome: partial