Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду 17 квітня 2008 року з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з [PERSON]. він знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 23 квітня 2004 року, шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 70, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалось, оскільки між ними встановились вкрай неприязнені відношення, відчуження, непорозуміння, при яких подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Від вказаного шлюбу вони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу проживатиме з відповідачкою. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. В зв'язку з викладеним позивач звернувся до суду і просить розірвати їх з відповідачкою шлюб. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив розірвати їх з відповідачкою шлюб, пояснив, що збереження сім'ї вже не можливе і буде суперечити інтересам кожного з них, строк для примирення їм не потрібен. Шлюб у них у обох перший. Спору про розподіл майна між ними не має. Питання стосовно проживання дитини між ним та відповідачкою вирішено. Крім того позивач просив суд витрати в органах РАГС при реєстрації розірвання шлюбу, покласти на нього. Відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечувала та пояснила, що вони з позивачем не знаходять взаємо порозуміння, бо мають різні погляди на життя та життєві цінності і зовсім різні за характерами люди. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 23 квітня 2004 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 70, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 02 квітня 2008 року. Спільне життя подружжя не склалось, оскільки втрачена пошана один до одного, склалися різні погляди на життя. Сім'я фактично розпалася, тривалий час загальне господарство не ведеться, подружні відносини не підтримуються. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Від вказаного шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], (копія свідоцтва про народження дитини [NUMBER] додається), яка після розірвання шлюбу проживатиме з відповідачкою. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. Викладене підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Витрати по оплаті державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на позивача, відповідачку від цих витрат звільнити.

Outcome: approved