Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ЗАТ ТД “Бондарев” та просить постановити рішення, яким стягнути з останнього заподіяну майнову шкоду в розмірі 510 грн.00 коп. та моральну в сумі 8000,00 грн., посилаючись на те, що відповідач та третя особа відмовляються добровільно відшкодувати йому суму франшизи в розмірі 510 грн. 00 коп., та крім того, останньому заподіяна і моральна шкода, оскільки після ДТП і до цього часу він перебуває в стані психологічного дискомфорту. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. В судовому засіданні представник відповідача позов визнав частково, а саме не заперечував проти виплати суми франшизи, а в іншій частині позов не визнав, посилаючись на те, що позивачем не підтверджено документально завдання моральної шкоди та обґрунтовано її розмір. Третя особа в судові засідання жодного разу не з'явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується судовими повістками та повідомленнями про вручення поштового відправлення, не цікавився призначення та розглядом справи, про причину неявки суд не повідомив. Суд визнав можливим слухати справу у відсутність третьої особи [PERSON]. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні, що 10 травня 2007 року з вини третьої особи [PERSON]., який керував автомобілем “ВАЗ-21099”, ДН [NUMBER] на вул. Кіквідзе в м. Києві відбулося зіткнення з автомобілем “ВАЗ-2105”, д.н. [NUMBER] під керування позивача [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 25.06.2007 року [PERSON]. визнаний винним в даному ДТП та підданий адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на строк три місяці. [PERSON]. працював у відповідача ЗАТ ТД “Бондарев” на посаді водія, що не заперечував представник відповідача в судовому засіданні. На момент ДТП автомобіль ВАЗ-21099”, д/н [NUMBER] був застрахований в ЦФ УСК “Дженералі Гарант” , а страхувальником був відповідач по справі ЗАТ ТД “Бондарев”. Внаслідок ДТП позивачу було завдано матеріальну шкоду, яка відповідно до страхового акту № 68952 від 19.06.2007 року ВАТ “УСК Дженералі Гарант” складає 2 690,39 грн.. Страхова компанія ВАТ “УСК “Дженералі Гарант” виконала вимоги діючого законодавства України та сплатила позивачу матеріальну шкоду, завдану в результаті ДТП в сумі 2 180,39 грн. за вирахуванням суми франшизи - 510,00 грн. Згідно ст. 1187 ЦПК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об”єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, а якщо заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об”єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. В судовому засіданні представник відповідача не заперечував факт ДТП та нанесення позивачу матеріальних збитків, а також не заперечував проти сплати суми франшизи, але не погоджувався із сумою позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, оскільки, вона не підтверджена документально. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, суд, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає встановленим факт порушення прав позивача та вважає необхідним стягнути суму завданої матеріальної шкоди. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України “Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди” позивачем не зазначено, чим підтверджується факт заподіяння потерпілому моральних та фізичних страждань, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони завдані, ступінь вини заподіювача та інші, а також позивачем, не вказано, з якого розрахунку (а також відсутній розрахунок) виходив позивач, визначаючи суму моральної шкоди в розмірі 8000,00 грн., а також, в чому полягає завдання моральної шкоди позивачу. Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди не доведені належними доказами та не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, і тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, судові витрати понесені позивачем у вигляді сплати державного мита, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 81,00 грн. підлягають відшкодуванню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial