overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади в особі Вербицької сільської ради, про визначення додаткового строку для подання заяви до Ріпкинської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, зазначивши, що її співмешканець, [PERSON], помер [INFO]. Позивачка являється спадкоємцем після його смерті, але своєчасно не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Причину пропущення строку вважає поважною, оскільки пропустила строк у зв'язку з необізнаністю в діючому законодавстві. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надавши до суду письмове клопотання в якому просить розглянути справи у його відсутність, позов визнає повністю. Представник Ріпкинської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надавши до суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що позивачка являється спадкоємцем майна [PERSON], померлого [INFO]. З пояснень позивачки вбачається, що вона не знала про шестимісячний строк, встановлений законом для подання заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість визнання поважною, причину пропуску позивачкою строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Вказана обставина перешкоджає позивачці реалізувати передбачене законом право на спадкування. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-27 00:00:00

Прокурор Буського району звернувся з позовом в інтересах [PERSON] до ФГ „Слава Україні” про стягнення 740,31 грн. заборгованості по орендній платі за землю, з покликанням на те, що вона передала в оренду відповідачу належний їй земельний пай, що стверджується договором про оренду цієї землі відповідачем від 14.03.2005 р. Договором про оренду землі передбачено плату за її використання щорічно в сумі 740,31 грн., що становить суму позову, однак протягом 2006 року така не сплачена і позивач просить стягнути з відповідача 740,31 грн. орендної плати за землю в користь [PERSON] В попередньому судовому засіданні прокурор позов підтримав. Позивачка [PERSON] просила позов задоволити. Представник відповідача - ФГ „Слава Україні” Купчик І.М., визнавши позовні вимоги, пояснив несплату орендної плати відсутністю коштів. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового розгляду. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до договору оренди землі відповідач зобов'язаний сплачувати позивачці орендну плату щорічно в сумі, що складає суму позову, однак заборгував таку за 2006 р. і яку зобов'язаний сплатити у відповідності до ст.21 Закону України „Про оренду землі”, ч.3 ст.2 Закону України „Про оплату за землю”. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2000 р. № 783 „Про проведення індексації грошової оцінки земель” передбачено, що вартість земельної частки (паю) розраховується з врахуванням коефіцієнта індексації 2,465, який діє з 1.01.2002 р. Крім того, згідно п.1 Указу Президента України від 2.02.2002 р. № 92/2002 „Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паїв) із змінами внесеними Указом Президента України № 830/2002 від 13.09.2002 р. запроваджено плату за оренду земельних часток (паїв) в розмірі 1,5 відсотка визначеної відповідно до законодавства вартості земельної частки (паю). Зазначених положень відповідач не виконав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-27 00:00:00

Позивач просить визнати за нею право власності на земельну ділянку розміром 0,09 га для обслуговування житлового будинку [ADDRESS], мотивуючи тим, що[INFO] помер її чоловік і вона прийняла спадщину, бо проживала з ним і отримала свідоцтво на право власності на будинок, але оформити її не може, оскільки чоловік не виготовив державний акт на земельну ділянку. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала. Представник відповідача не з'явився і просить справу розглянути без їх участі, вимоги визнає. Суд, перевіривши законність визнання позову вважає, що він підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. Чоловік позивача - [PERSON] помер[INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: на земельну ділянку розміром 0,09 га для обслуговування житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про смерть[NUMBER], довідкою виконкому Першотравневої селищної ради від 27.11.07 та витягом з рішення 12 сесії ХХІ скликання Першотравневої селищної ради від 25.11.93. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого строку не заявив про відмову від неї. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.08.07 позивач оформила спадщину на житловий будинок, а тому спадщину прийняла. [PERSON] державний акт на земельну ділянку не виготовив, а тому позивач не може оформити спадщину, маючи на це право. Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі викладеного за позивачем слід визнати право власності на вищевказану земельну ділянку. Сторони від сплати судового збору звільнені : позивач - згідно п.18 ст.4, відповідач - ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” та рішення Овруцької міської ради від 22.01.08. Позивачем сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-27 00:00:00

Позивач в позовній заяві просив стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за послуги з теплозабезпечення та гарячого водопостачання у сумі 4790,33 грн. В судове засідання представник позивача надав суду заяву, в якій уточнив позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідачів заборгованість по оплаті за надані послуги з теплозабезпечення за період з 01.04.2005 р. по 01.04.2008 р. в сумі 3173,73 грн. та судові витрати в сумі 30 грн. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, заперечень не надала, судом ухвалено розглянути справу заочно у відповідності до ст. 224 ЦПК України. Позов підлягає задоволенню за таких підстав. Встановлено, що відповідачка [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS], в якому знаходиться квартира, перебуває на балансі і обслуговуванні позивача і ДУ № 5. Дані обставини підтверджені оборотною відомістю від 14.04.2008р.; довідкою ДУ № 5. Між сторонами склалися правовідносини, що виходять з договору найму житлового приміщення, а також з договору, що фактично відбувся, на оплачуване надання послуг з забезпечення квартири опалюванням і гарячою водою. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином. Позивач виконав свої зобов'язання, має право вимагати від відповідачки оплати за надані послуги відповідно до встановлених тарифів у розмірі дійсно наданих послуг. Підстав для звільнення відповідачки від виконання зобов'язань або для зменшення стягуваної суми не встановлено. Дана сума стягується в межах строків позовної давності. Також стягненню в доход держави з відповідачіки підлягає судовий збір, і на користь позивача понесені ним судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення 30 грн. На підставі ст. 526 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-27 00:00:00

Позивачка просить суд постановити рішення, яким стягнути аліменти з відповідача на утримання дитини сторін - доньку [PERSON], [INFO]народження., у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку кожного місяця, починаючи стягнення з дня звернення до суду з цією заявою до досягнення дитиною віку повноліття. Свої вимоги вона мотивує тим, що рішенням суду від 15 липня 2008 року шлюб з відповідачем розірвано, відповідач добровільно ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні з позовом погодився. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлено, що з 16 жовтня 1999 року сторони перебували у шлюбі, який рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 15 липня 2008 року розірвано (а.с. 4). Від даного шлюбу сторони мають одну дитину - доньку [PERSON], [INFO] народження (а.с.3). На даний час сторони проживають разом (а.с.2), але дитина сторін знаходиться на утриманні позивачки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча працює, інвалідом не являється і спроможний виплачувати аліменти. Тому позивачка звернулася в суд з позовом. Відповідно до ст.180-183 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері), або у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, коли аліменти визначаються в твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що дитина сторін знаходиться на утриманні позивачки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча за станом здоров”я спроможний це робити, працює, отримує регулярно заробітну плату, інших утриманців не має, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку кожного місяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 1 серпня 2008 року. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати у розмірі 51 грн., оскільки позивачка при зверненні до суду була звільнена від сплати судових витрат. Згідно ст.81 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн., оскільки в справах про стягнення аліментів дані витрати стягуються після розгляду справи судом..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-27 00:00:00

Відповідачка у судовому засіданні визнала пред'явлений до неї позов і просила розірвати шлюб. Позивач у судовому засіданні підтримав свої вимоги і просив розірвати шлюб. Судом встановлено, що сторони з 19 вересня 1987 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів [PERSON] і [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини з 2006 року. На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім'я сторін носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-27 00:00:00

Відповідач у судовому засіданні визнав пред'явлений до нього позов і просив розірвати шлюб. Позивачка у судовому засіданні підтримала свої вимоги і просила розірвати шлюб. Судом встановлено, що сторони з 18 жовтня 2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини з 17 липня 2004 року. На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім'я сторін носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-27 00:00:00

В суд звернулася [PERSON] до [PERSON]з позовом про розірвання шлюбу, укладеного 15.02.2005 року і зареєстрованого Велекотелковицькою сільською радою Володимирецького району Рівненської області , актовий запис №2. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що шлюбне життя з відповідачем не склалося через постійні непорозуміння , суперечки, різні погляди на життя, втратили почуття любові і взаємоповаги один до одного. Більше року проживають окремо. Від даного шлюбу мають одну дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Позивачка в судове засідання з”явилася, повністю підтримує свої позовні вимоги, пояснивши, що з відповідачем сімейних відносин не підтримують, миритися не бажає. Відповідач в судове засідання не з»явився але надіслав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, на розлучення згідний. Суд, оцінивши пояснення позивачки, розглянувши заяву відповідача, дослідивши та оцінивши інші докази у справі, приходить до висновку про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред”явлений одним із подружжя. Виходячи з наведеного, суд вважає, що шлюб існує формально, позивачка миритися не бажає , сторони тривалий час проживають окремо і є підстави для його розірвання. Дитину залишити проживати з матір»ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-27 00:00:00

В суд звернулася [PERSON]. до [PERSON]. з позовом про розірвання шлюбу, укладеного 14.02.2003 року і зареєстрованого Городецькою сільською радою Володимирецького району Рівненської області , актовий запис №4. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що шлюбне життя з відповідачем не склалося, проживають як чужі люди, різні погляди на життя, втратили почуття любові і взаємоповаги один до одного. Шлюбні стосунки не підтримують. Разом не проживають п»ять місяців. Від даного шлюбу мають двоє дітей - дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка в судове засідання не з”явилася але надала суду заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання з»явився. Позовні вимоги визнав, пояснивши , що з позивачкою виникали часті сварки через те, що вона вживає спиртні напої, дітей не доглядає. Шлюбні відносини не підтримують, миритись не бажає. Суд, оцінивши пояснення відповідача, розглянувши заяву позивачки, дослідивши та оцінивши інші докази у справі, приходить до висновку про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред”явлений одним із подружжя. Виходячи з наведеного, суд вважає, що шлюб існує формально, сторони миритися не бажають, проживають окремо і є підстави для його розірвання. Дітей залишити проживати з матір»ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-27 00:00:00

Позивачка звернулася 13.06.2008 року до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 12 серпня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ренійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис [NUMBER], обґрунтовуючи вимоги тим, що з відповідачем мають різні погляди на життя, шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивачка не має наміру їх поновлювати. Вона переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. Також позивачка повідомила, що шлюб у них перший, від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO] року народження. У попередньому судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала і просила суд задовольнити позов, відповідач заявив про визнання позову в повному обсязі, також повідомив, що строк для примирення не потрібний. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, у разі визнання позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у попередньому судовому засіданні, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 12 серпня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ренійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис [NUMBER]. Від спільного шлюбу у сторін є неповнолітня дочка - [PERSON], [INFO] року народження, котра проживає з відповідачкою. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, фактично мешкають за різними адресами, їх сім`я носить виключно формальний характер. Шлюб у сторін перший, спір про місце проживання дитини у сторін відсутній, вирішується питання в судовому порядку про стягнення аліментів з відповідача. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх неповнолітньої дочки і шлюб може бути розірваний. На підставі встановленого, згідно ст.ст.56, 104, 105, 110 - 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-27 00:00:00

24.06.2008 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, зареєстрованого 30 квітня 1999 року відділом запису актів громадянського стану міста Можайська Московської області, актовий запис [NUMBER]. При цьому позивач посилався на те, що з червня 2006 року шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати, відповідачка забрала усі свої речі та перейшла на проживання до іншого чоловіка. Він переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить його інтересам. Також позивач повідомив, що шлюб у нього з відповідачкою перший, від шлюбу у сторін є неповнолітній син - [PERSON], [INFO] року народження, який залишився проживати з відповідачкою. У попередньому судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов, відповідачка заявила про визнання позову в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, у разі визнання позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 30 квітня 1999 року відділом запису актів громадянського стану міста Можайська Московської області, актовий запис [NUMBER]. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства з червня 2006 року і не мають наміру їх поновлювати, відповідачка проживає за іншою адресою, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Шлюб у позивача перший, у відповідачки другий, від шлюбу у сторін є неповнолітній син - [PERSON], [INFO] року народження, котри залишився проживати з відповідачкою. Майновий спір чи спір про місце проживання дитини у сторін відсутній. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та дитини, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їх неповнолітньої дитини і шлюб може бути розірваний. За погодженням сторін, при видачі органом РАЦС свідоцтва про розірвання шлюбу державне мито підлягає стягнунню з позивача. На підставі встановленого, згідно ст.ст.56, 104, 105, 110 - 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 21 лютого 1996 року та зареєстрованого відділом РАЦСу по м.Ковель, актовий запис № 50 . Від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей - син [PERSON], [INFO]року народження та дочка [PERSON], [INFO] року народження. В обгрунтування позову [PERSON] зазначає, що з грудня 2007 року фактично подружні відносини припинено, він проживати окремо, і має намір створити сім'ю з іншою жінкою. Просить шлюб розірвати , вважає, що збереження шлюбу суперечить його інтересам. Позивач на попередньому судовому засіданні позов підтримав повністю з мотивів викладених в позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, просить справу слухати у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] виданого відділом РАЦСу по м.Ковелю , актовий запис №50, сторони перебувають в шлюбі з 21.02.1996 року. Згідно копій свідоцтв про народження [NUMBER] від 22.08.1996 року та [NUMBER] від 31.05.2005 року сторони від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO]року народження та дочку [PERSON], [INFO] року народження Відповідно до ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина і чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з пояснень позивача та заяви відповідачки, примирення між ними не можливе, подружжя проживає окремо, позивач має намір створити сім'ю з іншою жінкою. Таким чином, збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, а тому суд вважає необхідним шлюб між сторонами розірвати. Місце проживання дітей визначити по місцю проживання матері - відповідачки по справі [PERSON] Суд, приймаючи до уваги те, що ініціатором розірвання шлюбу є позивач, витрати пов'язані з оформленням розлучення в органах РАЦСу, повністю покладає на нього. Судові витрати по справі за заявою позивача слід залишити за ним.

Outcome: approved