Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-12 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги в сумі 1885,21 гривні, а також державного мита-51 гривню та витрат на інформаційно-технічне забезпечення 30 гривень, а всього 1966,21 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до ст. 68 та 162 Житлового Кодексу України наймачі зобов'язані своєчасно вносити оплату за комунальні послуги, а відповідачі тривалий час не здійснюють оплату комунальних послуг, відповідно п. 33 «Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України» затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 65 від 01.07.1994 року рахунки за воду підлягають оплаті абонентами у триденний термін після їх подачі водоканалом. Відповідач не сплачував надані послуги за період з 01 вересня 2001 року по січень 2008 року, тому виникла заборгованість за спожиті комунальні послуги на загальну суму 1885,21 грн.. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги та просить стягнути з відповідачів державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився причину неявки суду не повідомив, хоча про день, час, місця слухання справи був повідомлений належним чином та своєчасно судовою повісткою та розміщенням оголошення в газеті „Рідне Прибужжя ” клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило, що дає можливість розглянути справу у його відсутності. Під час судового розгляду справи встановлено, що [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS] з 1989 року (а. с. № 9). Відповідач відмовляється укладати з КП „ТВКГ” договір про надання послуг з водо-теплопостачання та водовідведення . З 2001 року по 2008 року відповідач здійснював часткову оплату комунальних послуг, але в неповній мірі у зв'язку з чим утворилася заборгованість в сумі 1885,21 гривень, з них водопостачання та водовідведення 1236,50 грн., теплопостачання - 648,71 гривні, крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача витрати, пов'язані зі сплатою державного мита - 51 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 30 грн, а всього сума боргу становить 1966,21 гривні. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають повному задоволенню. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки позивач звернувся з позовом 03.03.2008 року, таким чином строк позовної давності на стягнення заборгованості з відповідачів за надання комунальних послуг з 01 вересня 2001 року по січень 2008 року фактично сплинув, але враховуючи те що, відповідач частково сплачував борги за комунальні послуги, а тому відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності перевивається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу, або іншого обов'язку. Тобто перебіг позовної давності починається заново. Відповідно до ст.267 п.3 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Отже, відповідач фактично визнав свій борг і позовна давність до нього не застосовується, а тому відповідач має оплатити борг за надані послуги в сумі 1885,21 грн. з них водопостачання та водовідведення 1236,50 грн, теплопостачання 648,71 гривень що підтверджується доданим до справи розрахунком. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, тобто державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. А тому,

Outcome: approved