Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-28 00:00:00

Позивачка, з урахуванням уточнень від 21.07.2008 року, звернулася до суду з позовом до відповідача про поділ майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що під час сумісного шлюбного життя з відповідачем придбали квартиру [ADDRESS], право власності на яку оформлено на відповідача. Оскільки між ними не досягнуто домовленості про добровільний поділ спільного майна, позивачка прохає розділити вказану квартиру за рішенням суду, виділивши їй у приватну власність лоджію та приміщення №2 згідно плану даної квартири у технічному паспорті, а відповідачеві - приміщення №3 та №5. Решту кімнат (№1,4-7 згідно плану квартири в технічному паспорті) залишити у спільному користуванні. При цьому прохає відступити від засади рівності часток, оскільки з нею проживають двоє неповнолітніх дітей, які знаходяться на її утриманні, оскільки відповідач аліменти не сплачує, допомоги на утримання дітей не надає. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали повністю, при розподілі квартири прохали відступити від засади рівності часток, оскільки з нею проживають двоє неповнолітніх дітей, яких вона утримує сама. Рішенням суду від 17.12.2007 року на її користь на утримання спільних неповнолітніх дітей з відповідача були стягнути аліменти, які він не сплачує, внаслідок чого його борг складає 5104,72 гривень. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову. Пояснили, що згідно висновку судової будівельно - технічної експертизи, яка була проведена по справі зазначено, що розподілити квартиру №5 у житловому будинку [ADDRESS] на дві ізольовані квартири технічно не можливо. На розгляд суду пропонується варіант користування квартирою [ADDRESS], враховуючи існуюче планування квартири в цілому на момент проведення експертизи так, ринкова вартість квартири на травень 2008 року становить 258 651 гривна. Загальна вартість квартири №1, яку вимагає на свою користь позивачка складає 160 815,5 гривень, що на 31 490 гривень більше ідеальної Ѕ частки (129 325,5 гривень) і в відсотках становить - 62%. Загальна вартість квартири №2 (яка залишається на користь відповідача) складає 97 835,5 гривень, що на 31 490 гривень менше ідеальної Ѕ частки (129 325,5 гривень) і в відсотках становить - 38%. Сума в розмірі - 31 490 гривень може бути визнана судом на користь власника квартири №2 - відповідача по справі. Згідно ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Відповідно до ч.3 ст.358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього, він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ч.ч.4,5 ст.71 СК України, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Виходячи з висновку експерта та зазначених норм законодавства і враховуючи те, що позивачкою не внесено на депозитний рахунок суду 31 490 гривень в якості компенсації за одержання частки власності відповідача, позовні вимоги не підлягають задоволенню, а квартира повинна ділитися в рівних частках. Додатково пояснили, що рішенням суду від 03.02.2006 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано. Питання про проживання двох спільних неповнолітніх дітей не вирішувалось. В той же час, батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, тому виділення частки квартири в 38% (по відношенню 62% які просить виділити на свою користь позивачка), буде перешкоджати відповідачу виконувати свої обов'язки щодо виховання та розвитку дітей. Крім того, проживання та виховання двох неповнолітніх дітей в кімнаті 9,8 кв. метрів і кладовці в 1 кв. метр є неможливим. Після розлучення з позивачкою, відповідач продовжує надавати дітям матеріальну допомогу. Суд, заслухавши сторони та їх представників, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2006 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.5). За період шлюбу відповідно до ст.22 КпШС Української РСР 1969 року сторони придбали квартиру [ADDRESS], яку сторони добровільно поділити не можуть. Згідно договору купівлі - продажу від 21.09.2001 року(а.с.29), покупцем квартири був відповідач, на нього видано і технічний паспорт, але як встановлено в судовому засіданні, квартира була придбана ними в період шлюбу на спільні кошти, в зв'язку з чим вона є спільною сумісною власністю подружжя. Згідно висновку №883 судової будівельно-технічної експертизи від 16 травня 2008 року визначено єдиний можливий варіант розділу в натурі вказаної квартири. За ч.2 ст.70 СК України, при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Згідно ч.3 зазначеної статті, за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Діти на даний час проживають з позивачкою, та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою Солонянської селищної ради (а.с.55). Факт проживання дітей з позивачкою в судовому засіданні підтвердив відповідач. З урахуванням висновку експертизи, пояснень сторін, суд вважає необхідним здійснити розділ квартири за вказаним у висновку експерта варіантом, оскільки вказаний варіант найбільше відповідає інтересам позивачки, на утриманні якої знаходяться двоє неповнолітніх дітей. Судом також встановлено, що від 17.12.2007 року, на користь позивачки з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] - [INFO] народження та сина [PERSON] - [INFO] народження, що підтверджується виконавчим листом (а.с.57). Відповідач в свою чергу ухиляється від утримання спільних неповнолітніх дітей, що підтверджується довідкою виконавчої служби (а.с.56) згідно якої, заборгованість відповідача по сплаті аліментів на користь позивачки на утримання дітей складає 5104,72 гривень. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти того, що обидва батька мають рівні обов'язки щодо дитини, але не привів жодного доказу того, що він надавав будь яку допомогу на утримання своїх неповнолітніх дітей. В той же час, відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Також не можуть бути прийняти до уваги доводи відповідача та позивача про грошову компенсацію, яка повинна бути присуджена одному з подружжя замість його частки у праві спільної сумісної власності на квартиру, оскільки при вирішенні питання про розподіл спірної квартири суд виходить із змісту ч.2 та ч.3 ст.70 СК України, а не з положень про рівність часток подружжя. Таким чином, суд приходить до висновку, що за позивачкою необхідно признати право власності на наступні приміщення (помаранчевий колір Додатку №1 висновку експерта) : житлова кімната - 16,8 кв.м та лоджія - 7,1 кв.м. Загальна вартість квартири №1 складає 160815,5 гривень, що 31490 гривень більше ідеальної Ѕ частки (129325,5). Відповідачеві на праві власності виділити наступні приміщення(синій колір Додатку №1 висновку експерта): житлова кімната (прим.3) - 9,8 кв.м., кладова (прим.5) - 1,0 кв.м. Загальна вартість квартири №2 складає 97835,5 гривень, що 31490 гривень менше, ніж вартість ідеальної частки (129325,5 гривень). В спільному користуванні сторін залишити приміщення загального користування, зазначені червоним кольором, загальною площею 19,1 кв. м. : коридор (прим.1) - 7,8 кв.м., кухня (прим.4) - 7,6 кв.м., ванна кімната (прим.6) - 2,5 кв.м., санвузол (прим.7) - 1,2 кв.м. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В зв'язку з задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки її витрати по сплаті судового збору в сумі 63 гривні 65 копійок та витрати, пов'язані з розглядом справи - 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, витрати, пов'язані з проведенням експертизи, які складають 1501,44 гривень, а також транспортні витрати та витрати на надіслання телеграми відповідачу в сумі 31,08 копійок, які були понесені позивачкою (а.с.58). На підставі наведеного,

Outcome: approved