overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно кредитного договору № 3627к від 1 червня 2007 року відповідач отримав кредит в сумі 60 000 грн. строком на 36 місяців, тобто до 1 червня 2010 року із сплатою 0,13698630136 % від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Однак відповідач порушив графік погашення кредиту та мінімальний відсоток в розміру 3 % від суми, який нараховується та сплачується в день видачі кредиту. На даний час відповідачем жодного разу не було здійснено платежу на погашення основної суми кредиту та нарахованих відсотків, чим він грубо порушив взяті на себе зобов'язання згідно п. 6.1 Кредитного договору. Заборгованість по кредитному договору у відповідача на даний час складає : основна сума боргу - 60 000 грн., відсотки в розмірі 26451 грн. 50 коп., штраф 18 000 грн., що разом становить 104 451 грн. 60 коп. тому позивач був змушений звернутися з позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просив суд стягнути з [PERSON] на користь Кредитної спілки “Злагода” суму боргу в розмірі 104451 грн. 60 коп., 1000 грн. на оплату юридичних послуг, а також сплачений судовий збір в сумі 1044 грн. 55 коп. та збір на інформаційно-технічне забезпечення суду в розмірі 30 грн., а всього 106526 грн. 15 коп.. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В зв'язку з цим суд, оскільки наявних у справі доказів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки повністю підтвердився в ході розгляду справи. Спірні правовідносини регламентуються ст.ст. 526, 530, 549-551, 532, 1048-1050, 1054 ЦК України На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і пояснила, що в березні 2008 року вона купила у відповідача нерухоме майно - домоволодіння, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу уклали в простій письмовій формі, оформили розпискою. Вона виплатила відповідачу вартість придбаного майна, що підтверджується розпискою, тобто повністю виконала зі своєї сторони умови угоди, але відповідач від нотаріального посвідчення ухиляється. Тому просить визнати договір купівлі-продажу домоволодіння, що знаходиться за адресою [ADDRESS], дійсним та визнати за нею право власності на зазначене нерухоме майно. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні визнав позов, не заперечував проти винесення рішення в попередньому судовому засіданні. Заслухавши позивача, представника відповідача, проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки позовні вимоги підтверджуються письмовими доказами: розпискою про отримання відповідачем грошових коштів за продаж належного їй домоволодіння, свідоцтвом про право на спадщину, на підставі якого відповідачеві належить спірне домоволодіння. Відповідно до ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-30 00:00:00

[PERSON].,[PERSON], [PERSON]. звернулися в суд з позовом до Ратнівської селищної ради про визначення часток у спільній власності на житлову квартиру і визнання права власності на частки. В обґрунтування заявленого позову позивачі зазначили, що перебуваючи в зареєстрованому шлюбі [PERSON]. з[PERSON], від спільного подружнього проживання мали двоє дітей, синів [PERSON]та [PERSON] Вся їх сім'я проживала в квартирі, що знаходиться в [ADDRESS] В 1993 році дана квартира була приватизована відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 30 листопада 1993 року, співвласниками даної квартири в рівних частинах стали [PERSON] [PERSON] [PERSON] [PERSON] [INFO] син [PERSON]помер, а вони, як батьки, тобто [PERSON] [PERSON] являються спадкоємцями за Законом та фактично вступивши у володіння та управління спадковим майном, прийнявши спадщину, а тому набули належну спадкодавцеві частину житлової квартири. Однак зареєструвати право власності на частки не можуть, оскільки вони не визначені, а тому просять задовольнити заявлені позовні вимоги. В судовому засіданні позивачі [PERSON].,[PERSON] заявлені вимоги підтримали повністю, просять їх задовольнити. Позивач [PERSON]. в судове засідання не з'явився, письмово-повідомивши про слухання справи у його відсутності, підтримуючи позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнав. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про підставність заявлених позовних вимог. Відповідно до ст. 368 ЦК спільна власність двох і більше осіб без визначення часток кожного із них у праві власності є спільною сумісною власністю і як випливає зі змісту статей 370,372 ЦК України частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Як встановлено в судовому засіданні відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 30.11.1993 року в [ADDRESS] належить на праві приватної, спільної (сумісної) власності [PERSON], [PERSON] [PERSON] та [PERSON] а тому вони мають по &frac14; частки вказаної квартири. [PERSON] помер [INFO], про що свідчить відповідне свідоцтво про смерть від 26.01.2006 року. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за Законом одержують право на спадщину почергово. Як передбачає ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, являючись спадкоємцями першої черги за Законом, як батьки померлого, [PERSON]. та[PERSON] своєчасно прийняли спадщину, а тому їх частини з врахуванням спадщини становлять по 3/8 частки квартири. Оскільки [PERSON] являючись братом померлого [PERSON] є спадкоємцем за Законом другої черги, він не має права на успадкування частки квартири після смерті брата. Враховуючи зазначені вище обставини суд приходить до висновку про підставність заявлених вимог, а тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-30 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з позовом до Григорівської сільської ради Братського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, посилаючись на те, що 14 квітня 2005р. [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким заповіла йому земельну ділянку площею 5,62га, розташовану в межах території Григорівської сільської ради Братського району Миколаївської області, що належала їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії МК №000719, який був посвідчений секретарем Григорівської сільської ради. [INFO] [PERSON] померла, а він не може переоформити право власності на спадкове майно в нотаріальній конторі, оскільки оригінал державного акту втрачено, а дублікат після смерті власника не видається. Оскільки він являється спадкоємцем за заповітом, то просить в судовому порядку визнати за ним право на земельну ділянку в порядку спадкування. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]., який діє на підставі довіреності, підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач до початку судового засідання звернувся до суду з заявою, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив розглядати справу у відсутності його представника. Вислухавши доводи представника позивача, дослідивши надані докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина - земельна ділянка площею 5,62 га, розташована на території Григорівської сільської ради Братського району Миколаївської області, що належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії МК №000719. Згідно розпорядження, зробленого 14 квітня 2005р. [PERSON], остання на випадок своєї смерті заповіла все своє майно позивачу [PERSON], що підтверджується копією заповіту, посвідченого секретарем Григорівської сільради Братського району. Оскільки оригінал державного акту втрачено, що підтверджується оголошенням, поданим в місцеву газету “Перемога”, то через нотаріальну контору переоформити право на спадщину за заповітом позивач не може, а дублікат державного акту після смерті власника не видається. У відповідності до витягу технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, видану відділом земельних ресурсів у Братському районі, станом на 30 січня 2008р. власником вказано [PERSON]., отже на час смерті остання мала право на земельну ділянку згідно державного акту серії МК №000719. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає необхідним визнати за позивачем право власності на вказану земельну ділянку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-30 00:00:00

Позивачка у травні 2008 р. звернулась до суду з позовом, в якому просить суд визнати за нею право власності на 1\2 частину на суму 12 415 грн. домобудівництва [ADDRESS], яке складається з жилого будинку А1 загальною площею 50,5 кв. м, в тому числі жилою площею 21,7 кв.м з господарськими будівлями: літня кухня-сарай Б1, погріб В-1, уборна В-1», вартітю 24 830 грн. за спадщиною і за законом, і в цілому визнати за нею право власності на все вказане домобудівництво. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19.06.1070 р. вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. Після шлюбу вони з чоловіком придбали домобудівництво, яке розташоване за вищевказаною адресою, котре було зареєстроване на ім*я чоловіка позивачки та засвідчене Мар*їнською держнотконторою 26.01.1971 р., [NUMBER]. [INFO] р. чоловік позивачки помер. Після його смерті відкрилась вищевказана спадщина. Відповідач у справі - син позивачки на день відкриття спадщини відбував покарання у ВК № 120 УДДУ ПВП в Донецькій області. Рішенням ар*їнського райсуду від 6.12.2007 р. йому було надано додатковий строк для прийняття спадщини. Але до нотаріуса він без поважної причини не звернувся. За таких обставин позивачка вважається такою, що одна прийняла спадщину. Однак звернутись до нотаріуса вона не може через те, що в будинку було виявлено перепланування. В судовому засіданні представник позивачки повністю підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання з′явився, з позовом погодився, проти його задоволення не заперечує. Від РКП «Мар»їнське БТІ» надійшов відгук на позовну заяву, разом з чим третя особа просить суд розглянути дану цивільну справу без участі їхнього представника. Вислухавши пояснення представника позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Згідно до ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1221 ЦК України - місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець має право на прийняття спадщини. На підставі ст. ст. 392, 1220, 1221, 1261, 1268, ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-30 00:00:00

Позивачка у березні 2008 р. звернулась до суду з позовом, в якому просить суд визнати за нею право власності на домобудівництво [ADDRESS], яке складається з жилого будинку «А-1» з самовільно побудованою пристрой кою «а-1» загальною площею 54,4 кв.м, в тому числі жилою площею 23,3 кв. м з господарськими будівлями:погріб «В-1», колодязь «к», огорожа і самовільно побудованими: сарай «Д-1», літня кухня «Е-1» з тамбуром «е», сарай»С-1», уборна «У-1», басейн для збору води «о», вартістю 25 731 грн. за спадщиною і за законом. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що [INFO] р. померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась вищевказана спадщина. Позивачка є єдиною спадкоємицею,спадщину прийняла шляхом проживання. Свідоцтво про право на спадщину позивачка отримати не може через наявність самовільно побудованих будівель. В судовому засіданні представник позивачки повністю підтримав свої позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Від Олександрівської селищної ради надійшла заява з проханням розгляду справи без участі їхнього представника, з вимогами позивачки згодні. Від РКП «Мар»їнське БТІ» надійшов відгук на позовну заяву, разом з чим третя особа просить суд розглянути дану цивільну справу без участі їхнього представника. Вислухавши пояснення представника позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Згідно до ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1221 ЦК України - місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець має право на прийняття спадщини. На підставі ст. ст. 392, 1220, 1221, 1261, 1268, ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-30 00:00:00

У вересні 2008 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд змінити договір найму житлового приміщення - [ADDRESS]. Також позивач просить суд зобов*язати житлову організацію укласти з позивачкою окремий договір найму житлового приміщення і відкрити на ім.*я позивача окремий особовий рахунок на кімнату площею 13,9 кв. м. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачкою він проживає в [ADDRESS]. Квартира складається з 4 окремих кімнат площею 21,5 кв.м, 13,9 кв.м,13,5 кв.м, 9,3 кв.м, загальна площа квартири становить 87,3 кв.м. У квартирі є централізоване опалення, газ, відокремлений санвузол, балкон. Особовий рахунок на квартиру оформлений на [PERSON]. Фактично шлюбні відносини з відповідачкою припинились з 01.01.2007 р., спільне господарство не ведеться, примирення теж не можливо. В провадженні Мар*їнського райсуду знаходиться справа про розірвання шлюбу. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин позивач мешкає в окремій ізольованій кімнаті площею 13,9 кв.м. Відповідачка добровільно не погоджується змінити договір найму житлового приміщення. Позивач в судове засідання з*явився, на задоволенні позову наполягав. Відповідачка була належним чином повідомлена про день слухання справи, але до суду не з'явилась, судові виклики ігнорувала. Від третьої особи КП «МСЕЗ» до суду надійшла заява з проханням розгляду справи без участі їхнього представника. За таких обставин суд вважає за можливе винести заочне рішення. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. На підставі ст.. 104 ЖК України, у разі відмовлення членів сім*ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні договору спір може бути вирішено в судовому порядку. На підставі ст. 104 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-30 00:00:00

27.05.2008 р. позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини, де зазначила, що 24.11.2006 р. вони зареєстрували шлюб у Іллічівському відділі РАЦС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 504, від шлюбу народилася дитина: син [PERSON] , [INFO]року народження. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менш, чім 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, вказуючи на те, що вони з відповідачем однією сім'єю не проживають з лютого 2008 р., відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, що ставить її в скрутне матеріальне становище. У судовому засіданні позивачка позов підтримала у повному обсязі, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. Відповідач, в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи є заява від його імені, у якій він просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, згоден сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі за наступними підставами. Згідно свідоцтва про народження, виданого Іллічівським відділом РАЦС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області від 22.11.2006 р., актовий запис № 862, вказано, що [PERSON]є батьком [PERSON], [INFO]року народження, на утримання якого позивачка хоче стягнути аліменти. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд с урахуванням здоров&cent;я та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору і витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення заборгованості по аліментам з [PERSON], посилаючись на те, що рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 серпня 2004 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжував навчання, в розмірі &frac14; частини всіз видів звробтку щомісяця, починаючи з 12 серпня 2004 року до закінчення навчання тобто до 30 червня 2005 року. На підставі даного рішення був виданий виконавчий лист та направлений на виконання в ДВС Братського РУЮ Миколаївської області, за місцем проживання платника. Так, як відповідач не працював, сума обчислювалася державним виконавцем. Аліменти стягувалися щомісяця до закінчення повнолітньою дитиною навчання, 30 червня 2005 року, тому в зв'язку із закінченням навчання дитини, виколнавче провадження по стягненню аліментів закрито, та винесено постанову державним виконавцем. Однак, весь цей час відповідач аліменти не сплачував, тому виникла заборгованість в розмірі 1044,49 грн., що підтверджується відміткою державного виконавця у виконавчому листі. Таким чином, єдиним правовим засобом захисту порушених прав є стягнення в судовому порпядку заборгованості по аліментам, які відповідач не сплатив на підставі вимолг ст. 194 СК України, згідно якої підлягає стягненню заборгованість по аліментам до досягнення дитиною 23 років. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному об'ємі. Відповідач до початку судового засідання звернувся із письмовою заявою, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив слухати справу за його відсутності. Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, в судовому засіданні встановлено, що рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 серпня 2004 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжував навчання, в розмірі &frac14; частини всіз видів звробтку щомісяця, починаючи з 12 серпня 2004 року до закінчення навчання тобто до 30 червня 2005 року. На підставі даного рішення був виданий виконавчий лист та направлений на виконання в ДВС Братського РУЮ Миколаївської області, за місцем проживання платника. Так, як відповідач не працював, сума обчислювалася державним виконавцем. Аліменти стягувалися щомісяця до закінчення повнолітньою дитиною навчання, 30 червня 2005 року, тому в зв'язку із закінченням навчання дитини, виколнавче провадження по стягненню аліментів закрито, та винесено постанову державним виконавцем. Однак, весь цей час відповідач аліменти не сплачував, тому виникла заборгованість в розмірі 1044,49 грн., що підтверджується відміткою державного виконавця у виконавчому листі. Таким чином, єдиним правовим засобом захисту порушених прав є стягнення в судовому порядку заборгованості по аліментам, які відповідач не сплатив на підставі вимог ст. 194 СК України, згідно якої підлягає стягненню заборгованість по аліментам до досягнення дитиною 23 років.

Outcome: approved