Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-01 00:00:00

В серпні 2005 року [PERSON]. звернулась з позовом до [PERSON]. про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, шляхом знесення господарської будівлі, посилаючись на те, що [PERSON]. побудувала господарську споруду по [ADDRESS], захопивши частину її земельної ділянки, що розташована по [ADDRESS]. Позивачка просила стягнути на її користь з відповідачки моральну шкоду в розмірі 2 000 грн. [PERSON]. звернулась з позовом до [PERSON]., Прилуцького відділу земельних ресурсів і МТП „Зодчий” про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, посилаючись на те, що Прилуцький міськвиконком своїм рішенням № 220 від 25 квітня 2000 року надав їй в тимчасове користування земельну ділянку на умовах оренди терміном на 5 років, площею 1711,0 м2 для обслуговування магазинів (а.с. 44), однак враховуючи те, що фактично вона користується меншою земельною ділянкою, просила суд зобов'язати Прилуцький земельний відділ та МТП „Зодчий” провести інвентаризацію земельної ділянки, а [PERSON]. зобов'язати не чинити перешкод в користуванні земельною ділянкою [ADDRESS], шляхом знесення паркану, зобов'язати Прилуцький відділ земельних ресурсів та МТП „Зодчий” провести перерахунок орендної плати за користування земельною ділянкою. В подальшому, в листопаді 2006 року, [PERSON]. звернулась з позовом до [PERSON]. про стягнення моральної шкоди в сумі 2000 грн., посилаючись на те, що протягом 2006-2007 років остання чинить їй перешкоди у будівництві майстерні та гаражу, звертається з численними скаргами, перевірки яких відповідними установами перешкоджають їй у здійсненні підприємницької діяльності. Ухвалою суду від 09.03.2006 року (а.с.126) була прийнята відмова від позову [PERSON]. в частині позовних вимог щодо відповідачів Прилуцького міського відділу земельних ресурсів та МТП „Зодчий” та залучено їх в якості третіх осіб без самостійних вимог. Справа розглядалась судами неодноразово. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 29.10.2007 року позовні вимоги [PERSON]. до [PERSON]. задоволені частково, [PERSON]. зобов'язано усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою [PERSON]., шляхом знесення розпочатого будівництвом гаражу, стягнуто з [PERSON]. на користь [PERSON]. 2092.03 грн. в рахунок відшкодування втрат на проведення експертизи тиа 500 грн. моральної шкоди, в іншій частині позову відмовлено. Позов [PERSON]. задоволено частково, зобов'язано [PERSON]. та [PERSON]. усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою [PERSON]. шляхом відступу 1 метру від стін будівель під літерами Б-1, б-1, Ж-1 на ділянці № 84 у відповідності з планом-схемою висновку повторної судової будівельно-технічної експертизи № 755ц від 28.09.2007р., визначено, що земельна ділянка по [ADDRESS] , що знаходиться в користуванні [PERSON]., повинна мати загальну площу 1708 кв. м. та стягнуто з [PERSON]. на користь [PERSON]. на відшкодування моральної шкоди 200 грн., а в іншій частині позову [PERSON]. відмовлено. Не погоджуючись із вказаним рішенням [PERSON]. та [PERSON]. подали апеляційні скарги. В апеляційній скарзі [PERSON]. просила апеляційний суд відмовити [PERSON]. в позові, посилаючись на те, що [PERSON]. захопила частину її земельної ділянки, порушивши принципи добросусідства, що виключає можливість задоволення її позовних вимог. В апеляційній скарзі [PERSON]. просила рішення Прилуцького районного суду від 29.10.2007 р. скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду. Посилалась на те, що зазначене рішення підлягає скасуванню за невідповідністю висновків обставинам справи. Апелянт зазначала, що при розгляді даної справи судом не усунуті протиріччя між двома абсолютно протилежними висновками експертизи, які могли були бути усунуті призначенням комісійної судової будівельно-технічної експертизи. У своїй апеляційній скарзі [PERSON]. зазначала, що суду необхідно було залучати в якості свідків колишніх власників земельних ділянок та з'ясувати повністю обставини справи щодо розмірів земельних ділянок та прав і обов'язків сторін. Також посилалась на те, що суддею під час розгляду справи порушені вимоги ст.ст. 195, 196 ЦПК України щодо необхідності постановлення судового рішення в нарадій кімнаті, оскільки 29 жовтня 2007 року рішення судом взагалі проголошено не було. Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга [PERSON]. підлягає задоволенню, апеляційна скарга [PERSON]. частковому задоволенню, а рішення Прилуцького міськрайонного суду від 29.10.2007 року скасуванню, з постановленням нового рішення апеляційним судом, виходячи з наступного. Вирішуючи спір між суміжними землекористувачами про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками та застосування наслідків порушення прав землекористувача, суд виходив з варіантів відновлення меж земельних ділянок, що були запропоновані у висновку експертизи Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 755- ц від 28 09. 2007 року, застосувавши при цьому перший варіант ( т.2, а.с.107), та визначив площі ділянок, якими користуються [PERSON]. - 1708 кв. м., [PERSON]. - 1979 кв. .м. Зазначені висновки суду суперечать ст.ст.. 13, 124, 143 Конституції України, ст.ст.9, 158 ЗК України, ст.26 Закону України „ Про місцеве самоврядування в Україні „ , оскільки фактично суд при вирішенні даного спору привласнив повноваження органу місцевого самоврядування щодо визначення розмірів надаваємих земельних ділянок у користування громадян та їх конфігурації, у зв'язку з чим рішення суду підлягає скасуванню. З матеріалів справи вбачається, що власницею домоволодіння № 82 по вул.. Леніна ( нині Київська ) у м. Прилуках в цілому являлась [PERSON]. - мати [PERSON]., якій 26.11.1954 року за за рішенням виконкому Прилуцької міської ради № 339 була виділена земельна ділянка площею 910 кв.м. ( т.2, а.с.21 ). Згідно з даними генерального плану від 17 жовтня 1985 року, що знаходиться в матеріалах інвентаризаційної справи, [PERSON]., що померла [INFO], користувалась до дня смерті земельною ділянкою загальною площею 2001 кв.м. в тому числі: 910 кв. м. - за рішенням міськвиконкому, 1091 кв.м. - лишків, до витребування від неї цієї землі органом місцевого самоврядування. Після смерті [PERSON]. відкрилась спадщина, яка була прийнята [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. та останніми отримані правовстановлюючі документи. Площа земельної ділянки з того часу не змінювалась. Рішенням Прилуцького міськвиконкому від 25 квітня 2000 року № 220 [PERSON]. була надана земельна ділянка площею 1711 кв.м. ( том 1, а.с. 44 ), що розташована поряд з ділянкою [PERSON]. , по [ADDRESS], після винесення меж ділянки в натурі, укладений договір оренди 27 липня 2000 року строком на 5 років для обслуговування магазину ( том 1, а.с.163, 164 ). Спір між сторонами виник через те, що [PERSON]. розпочала будівництво гаражу частково на земельній ділянці, що знаходиться в користуванні [PERSON].. Як встановлено судом з висновку повторної судової будівельно-технічної експертизи Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 705 ц від від 28 вересня 2007 року ( т.2, а.с.102-113 ) та додаткового висновку тієї ж експертної установи № 667 ц від 15.05.2008 року ( т.2, а.с.240-241 ), [PERSON]. фактично користується земельною ділянкою площею 1943 кв.м., [PERSON]. - 1744 кв.м. ( т2, а.с.106 ), при цьому [PERSON]. порушене право землекористування [PERSON]. тим, що розпочате нею будівництво гаражу на ділянці [ADDRESS] перетинає межу сусідньої ділянки № 82 , що знаходиться в користуванні [PERSON]., та частково розташоване на цій ділянці на відстані 3, 44 метра. Враховуючи, що права [PERSON]., як землекористувача, передбачені ст. 95 ЗК України, порушені [PERSON]. та виходячи з позовних вимог [PERSON]., передбачених у ст.152 ЗК України способів захисту прав на земельні ділянки, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог [PERSON]. та забов”язання [PERSON]. усунути перешкоди [PERSON]. у користуванні земельною ділянкою[ADDRESS] шляхом знесення розпочатої будівництвом господарської споруди ( гаражу ) та звільненням земельної ділянки [PERSON]. у відповідності з планом-схемою додатку № 3 до висновку Чернігівського відділення КНДІСЕ № 705 ц від 28.09.2007 року ( том 2, а.с.108 ) Крім того, згідно до положень ст.23 ЦК України з [PERSON]. на користь [PERSON]. підлягає стягненню моральна шкода в сумі 500 грн., що була заподіяна відповідачкою неправомірними діями щодо майна, яке знаходиться в користуванні [PERSON]., 2092 грн. 03 коп . витрат за проведення експертизи, 5.30 грн. судового збору, 30 грн. витрат на ітз. В задоволення решти вимог [PERSON]. належить відмовити. Позовні вимоги [PERSON]. до [PERSON]. про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та забов”язання останньої перенести паркан, а також про стягнення моральної шкоди в сумі 2000 грн. не підлягають задоволенню, оскільки судом під час розгляджу справи було встановлено , що [PERSON]. не допустила порушень права землекористування [PERSON]. Що стосується звернень [PERSON]. до державних органів з питання врегулювання спірної ситуації, то судом встановлено, що такі звернення були підставними, а право на звернення гарантовано Конституцією України, у зв”язку з чим не підлягають задоволенню і вимоги [PERSON]. про стягнення моральної шкоди.

Outcome: partial