Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-20 00:00:00

У липні 2008 року [PERSON] звернувся з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що йому на підставі договору оренди від 27.12.2006р., посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 4426 та зареєстрованого 09.01.2007р. за № 04071200004 у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, належить земельна ділянка по вул.Маміна-Сибіряка, б/н в м.Маріуполі (перехрестя з вул.Заозерною). Наведена земельна ділянка, площею 0,0020 га була надана йому в користування для експлуатації торговельного павільйону, строком на 3 роки - до 26.09.2009р. На цій земельній ділянці він самочинно без дозволу на забудування та ділянки та належної проектної документації збудував нежитлове приміщення - торговельний павільйон, загальною площею 7,2 кв.м., який складається з двох торгових залів площею 3,7 кв.м. і 3,5 кв.м. Просив визнати за ним право власності на самочинно зведене нежиле приміщення - торговельний павільйон. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив визнати за ним право власності на самочинно зведене нежитлове приміщення - торговельний павільйон, загальною площею 7,2 кв.м., який складається з двох торгових залів площею 3,7 кв.м. і 3,5 кв.м., розташований по вул.Маміна-Сибіряка, б/н в м.Маріуполі (перехрестя з вул.Заозерною). Представник відповідача - Маріупольської міської ради в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність відповідача, не заперечував проти задоволення позову. В цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.376 ЦК України, право власності на самочинно будоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво не земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже забудоване нерухоме майно. Встановлено, що позивачу на підставі договору оренди від 27.12.2006р. належить земельна ділянка по вул.Маміна-Сибіряка, без номеру в м.Маріуполі (перехрестя з вул.Заозерною), на якій він самочинно без дозволу на забудування та ділянки та належної проектної документації збудував нежиле приміщення - торговельний павільйон літ.А-1, загальною площею 7,2 кв.м., який складається з двох торгових залів площею 3,7 кв.м. і 3,5 кв.м. Згідно висновку спеціаліста № 40 від 30.05.2008р. конструкції самочинно збудованого торговельного павільйону літ.А-1, загальною площею 7,2 кв.м., який складається з двох торгових залів площею 3,7 кв.м. і 3,5 кв.м., розташованого по вул.Маміна-Сибіряка, б/н в м.Маріуполі (перехрестя з вул.Заозерною) не суперечать вимогам державних будівельних норм України. За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача.

Outcome: approved