Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із дійсним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що її дочка [PERSON] страждає психічним захворюванням. 12.02.2003 року дочка уклала кредитний договір з відповідачем про надання кредиту та три додаткових угоди до нього, як забезпечення погашення кредиту була зазначена двокімнатна квартира [ADDRESS]. Рішенням Центрального районного суду м. Сімферополя від 18.04.2005 року з дочки стягнена заборгованість по кредиту в сумі 31000 грн., яка складається з заборгованості по відсоткам у сумі 14197 грн.89 коп. та пені в сумі 54701 грн.70 коп. Рішенням Київського районного суду м. Сімферополя від 20.09.2006 року Ії дочка [PERSON] визнана недієздатної і з 27.03.2007 року позивачки, як матері, видане опікунське посвідчення. Із цього моменту у неї з'явилася юридична можливість захищати інтереси дочки та оспорювати угоди, які були укладені дочкою. Оскільки [PERSON] страждає психічним захворюванням, то просить визнати угоди недійсними, тому що вона не розуміла значення своїх дій у момент їхнього укладення. У судовому засіданні позивачка і її представник підтримали позовні вимоги. Вважають, що строк позовної давності ними пропущений не був. Представник відповідача позов не визнав і пояснив, що в позові необхідно відмовити, тому що позивачка пропустила строк позовної давності. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Сімферопольської міської ради від 11.04.2002 року, зареєстрованого Сімферопольським міжміським БТІ 26.04.2002 року, реєстровий за №324, [PERSON] є власником двокімнатної квартири [ADDRESS]. 12.02.2003 року між [PERSON] та відповідачем був укладений кредитний договір №11-02/2003 р. по якому відповідач надає їй кредитну лінію в сумі 16200 грн. у строк до 12.05.2003 року, у той же день між [PERSON] та кредитним союзом «Кримська республіканська каса взаємодопомоги» був укладений договір застави, засвідчений приватним нотаріусом [PERSON], реєстровий №1101. За умовами цього договору відповідач надає [PERSON] кредит у вигляді кредитної лінії, на умовах передбачених кредитним договором, а [PERSON] як заставу заклала вище зазначену квартиру. Додатковою угодою №1 від 12.02.2003 року до кредитного договору №11-02/2003 р. дія кредитного договору пролонговано до 17.02.2004 року. Іншою додатковою угодою №2 від 31.07.2004 року в кредитний договір внесені зміни та загальний ліміт кредитної лінії встановлений у сумі 21500 грн. У той же день 31.07.2003 року укладена ще одна додаткова угода №3, згідно якої загальний ліміт кредитної лінії встановлюється в сумі 31000 гр. У зв'язку з тим, що [PERSON] свої зобов'язання за договором і додатковими угодами не виконала, Кредитний союз «Кримська республіканська каса взаємодопомоги» звернувся до суду з позовом про стягнення суми заборгованості. Рішенням Центрального районного суду м. Сімферополя від 18.04.2005 року даний позов задоволений і з [PERSON] стягнене 100799 гр. 59 коп. На підставі рішення Київського районного суду м. Сімферополя від 20.09.2006 року [PERSON] визнана недієздатної та рішенням Київського районного суду м. Сімферополя від 13.02.2007 року, її мати [PERSON], позивачка по даної справі, визнана опікуном над [PERSON] Суд вважає, що саме із цього моменту в неї виникло право на звернення до суду з позовом, отже довід відповідача про те, що пропущений строк позовної давності не може бути визнаний судом. По даній справі проведена стаціонарна судово-психіатрична експертиза №27 від 18.04.2008 року з висновків якої вказано, що [PERSON] довгостроково страждає хронічним психічним захворюванням - простою шизофренією, безперервний тип течії, що проявлялося у неї в період з 12.02.2003 року по 31.07.2003 року. По своєму психічному стану [PERSON] не могла усвідомлювати /розуміти значення/ своїх дій та керувати ними під час вступу до кредитного союзу 24.12.2002 року, укладення кредитного договору №11-02/03 від 12.02.2003 року, укладення додаткових угод від 07.05.03 р. та 31.07.2003 р. Згідно ст.225 ч.1 ГК України угода, яка укладена дієздатною фізичною особою в момент, коли вона не розуміла значення своїх дій і не могло керувати ними, може бути визнана недійсною. При таких обставинах суд вважає, що є правові підстави для визнання договору застави, кредитного договору, а також додаткових угод до нього №1,2, 3 недійсними. На підставі ст.ст.225 ГК України,

Outcome: approved