Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-29 00:00:00

У суд з позовом звернувся [PERSON], який просить постановити рішення про стягнення із [PERSON] 30856,99 гривень шкоди від пошкодження належного позивачу автомобіля, 1700 гривень моральної шкоди, судові витрати в сумі 609,83 гривні. Вимоги обґрунтував тим, що з вини відповідача 30.10.2007 року сталась дорожньо-транспортна пригода, в якій зазнав механічних пошкоджень автомобіль позивача «ВАЗ-2107», реєстраційний номер [NUMBER]. Вказаний факт доведено постановою Любомльського районного суду від 05.11.2007 року та протоколом огляду транспортного засобу. За висновком спеціаліста вартість відновлювального ремонту та втрати товарної вартості складає 30856,99 гривень, які вважає матеріальним збитком. Крім цього, внаслідок пошкодження автомобіля позбавлений можливості доставляти на лікування сина-інваліда дитинства. Сам же зазнав під час ДТП фізичного болю та душевних страждань, через що просить стягнути і моральну шкоду. Ухвалою суду від 25.12.2007 року до участі в справі в якості співвідповідача залучено ЗАТ Страхова компанія «Кредо-Класик». В судовому засіданні позивач свої вимоги з викладених в позовній заяві підстав підтримав в повному об'ємі. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, але пояснень по суті не надав. На уточнення позиції відповідача присутній лише в одному судовому засіданні його представник [PERSON] пояснив, що його довіритель не визнає вимог про стягнення моральної шкоди. Відповідач має нести відповідальність за заподіяння матеріальної шкоди, однак заявлений розмір вважають завищеним. ЗАТ СК «Кредо-Класик» належним чином було сповіщене про час та місце розгляду справи, однак його представник в судове не з'явився. У письмових запереченнях представник співвідповідача вимоги позову не визнав з тих підстав, що [PERSON] порушив умови договору страхування, а страхова компанія має право регресної вимоги до нього. Тому вважає, що шкода підлягає стягненню з [PERSON] Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] [PERSON] є власником автомобіля «ВАЗ-21070», 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Постановою судді Любомльського районного суду від 05.11.2007 року [PERSON] визнано винним в тому, що він 30.10.2007 року о 20.25 годині на 489 км автодороги М07, керуючи автомобілем «Фольксваген», реєстраційний номер [NUMBER], в порушення п.п.2.10, 16.11 Правил дорожнього руху допустив зіткнення з попутним автомобілем «ВАЗ-2107» під керуванням [PERSON] і залишив місце ДТП. За вчинення передбачених ст.ст.1222, 124 КУпАП правопорушень на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у вигляд штрафу. Вказаний факт ДТП та вини в ній відповідача [PERSON] сторонами не оспорюється і з врахуванням зазначеної постанови суду в порядку ч.ч.1, 4 ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Згідно з протоколом огляду автомобіля «ВАЗ-2107», реєстраційний номер [NUMBER], в ньому виявлено наступні пошкодження: деформовано дах, ліве та праве задні крила, кришку багажника, ліві задні двері, капот, задній бампер, правий поріг, задні лівий та правий диски коліс; розбито передню ліву фару, задній лівий та правий стоп, заднє скло; пошкоджено задню підвіску. Згідно з висновком спеціаліста №67 про визначення вартості матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля «ВАЗ-2107», реєстраційний номер [NUMBER], його власнику заподіяно шкоду в сумі 30856,99 гривень, яку складають вартість відновлювального ремонту та розмір втрати товарної вартості. Згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу №ВВ/0492622 відповідач [PERSON] 26.05.2007 року застрахував свою цивільну відповідальність на автомобіль «Фолькваген», реєстраційний номер [NUMBER], в ЗАТ СК «Кредо-Класик». За умовами договору строк його дії поширюється з 26.05.2007 по 25.05.2008 року. Розмір відшкодування ману потерпілих за договором складає 25000 гривень. За клопотанням представника відповідача 19.02.2008 року судом призначалась автотехнічна експертиза, проведення якої було доручено Львівському НДІСЕ, а на відповідача покладались витрати на її проведення. Незважаючи на нагадування експертної установи та суду, відповідач проведення експертизи не оплатив, тому в порядку ч.1 ст.145 ЦПК України суд визнає заявлений позивачем розмір матеріальної шкоди доведеним. Таким чином, по справі встановлено, що внаслідок винних дій відповідача [PERSON] пошкодженням автомобіля позивача останньому заподіяно матеріальну шкоду в сумі 30856,99 гривень. Позивач заявив також вимоги про відшкодування моральної шкоди в сумі 1700 гривень. На обґрунтування мотивів цих вимог та розміру відшкодування він подав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, за яким він випущений у 2006 році. Доказів про заподіяння йому тілесних ушкоджень чи фізичного болю позивач не надав. За вказаних обставин суд вважає доведеним факт заподіяння позивачу моральної шкоди у вигляді душевних страждань у зв'язку із пошкодженням майна, зміни усталеного способу життя. Заявлений розмір відшкодування є справедливим та обґрунтованим і відповідає спірним правовідносинам. Згідно із ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно із ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно із п.3 ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно із п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно із ч.2 п.22.3 ст.22 вказаного Закону якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3, 4 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Згідно із ст.29 того ж Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Враховуючи наведені норми законодавства, суд приходить до висновку що відповідальність за заподіяння матеріальної шкоди майну позивача має нести у визначеній страховим полісом сумі страхова компанія, в решті збитку - відповідач [PERSON] Письмові доводи представника стразової компанії про порушення [PERSON] умов договору та можливість заявлення до нього регресних вимог не ґрунтуються на законі, оскільки вичерпний перелік випадків, коли шкода страховиком не відшкодовується, визначено ст.32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Дані спірні правовідносини за фактичними обставинами такого випадку не становлять. Моральна шкода має відшкодовуватись відповідачем [PERSON] відповідно до п.3 ч.2 ст.23, ч.1 ст.1167 ЦК України та ч.2 п.22.3 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно зі ст.88 ЦПК України судові витрати у формі судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення слід покласти на відповідача. Розмір судового збору по справі складатиме 317,07 гривень, тому позивачу в порядку ч.3 ст.83 ЦПК України слід повернути зайво сплачену суму збору. Вимоги про стягнення витрат на проведення автотоварознавчого дослідження стягненню не підлягають, оскільки не відносяться до судових витрат в розумінні ст.86 ЦПК України.

Outcome: partial