Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-12 00:00:00

В березні 2008 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 3626 грн.04 коп. у порядку регресу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 03 вересня 2005 року в результаті ДТП, яке скоїв [PERSON]. на службовому транспорті марки ЗАЗ 1102 реєстраційний номер [NUMBER], який належав Лиманівському сільському споживчому товариству, загинув чоловік [PERSON].- [PERSON]. Вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 10.03.2006 року [PERSON] було визнано винним у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Цим вироком було стягнуто з Лиманівського сільського споживчого товариства на користь [PERSON]. моральну шкоду у сумі 8 000 грн. Відповідно до ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області від 23.05.2006 року зазначений вирок у відношенні [PERSON] був залишений без змін. Відповідач частково відшкодував Лиманівському сільському споживчому товариству 4373 грн. 96 коп., але шкода в сумі 3626 грн.04 коп. залишилася не відшкодованою. У судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги, просивши стягнути з [PERSON] шкоду у сумі 3126 грн.04 коп., оскільки під час судового розгляду відповідач частково погасив заборгованість. Під час судового розгляду представник позивача підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Своє звернення до суду обґрунтувала тим, що відповідач відмовився добровільно погашати заборгованість. Відповідач позов визнав та пояснив, що він постійно по можливості погашав Лиманівському сільському споживчому товариству кошти, але зараз не має змоги погашати заборгованість більше ніж на 100 грн. Деякий час він не погашав шкоду, оскільки товариство йому не нагадувало про необхідність її погашення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до наказів голови правління Лиманівського сільського споживчого товариства [PERSON]. працював товарознавцем з 18 липня 2005 року по 15 листопада 2006 року (а.с.50-52). Згідно вироку Жовтневого районного суду Миколаївської області від 10.03.2006 року [PERSON] було визнано винним у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та засуджено до чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки та звільнено від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком один рік. Цим вироком було стягнуто з Лиманівського сільського споживчого товариства на користь [PERSON]. моральну шкоду у сумі 8 000 грн. (а.с.14-18). Як вбачається з видаткового касового ордеру позивач сплатив [PERSON]. 8 000 грн. (а.с.28). Згідно з довідкою Лиманівського сільського споживчого товариства, чеками та книгою заробітної плати цього товариства [PERSON]. відшкодував їм збитки у сумі 5127 грн. 05 коп. (а.с.24,26,56,57,61-71). Таким чином суд вважає доведеними обставини, що відповідач, перебуваючи у трудових відносинах з позивачем, під час виконання трудових обов'язків внаслідок дорожньо-транспортної події спричинив джерелом підвищеної небезпеки, що належить позивачу, моральну шкоду [PERSON]. у сумі 8000 грн., яка відшкодована позивачем у повному обсязі за вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, а відтак вимоги позивача про відшкодування заподіяної шкоди у порядку регресу підлягають частковому задоволенню на суму не відшкодовану відповідачем, а саме 2872 грн.95 коп. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України з [PERSON] слід стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн.

Outcome: partial