Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Української універсальної біржі, при третій особі нотаріусу Гребінківської державної нотаріальної контори Полтавської області, про визнання договору купівлі-продажу жилого будинку з надвірними господарськими побудовами таким, що відбувся, та про визнання права власності на цей будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що договір своєчасно нотаріально не посвідчили, але всі його умови виконали. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить суд визнати договір купівлі-продажу № НГР-368 від 01.06.2001 р. нерухомого майна, що складається з: «А-1» - житлового будинку, «Б» - літньої кухні, «б» - прибудови, «Е» - сараю, «Л» - сараю, «К» - бані, «Г» - вбиральні, «І» - відмостки, «№1» - паркану, «№3» - колодязю, який знаходиться в [ADDRESS], укладений між позивачем, [PERSON] та [PERSON] дійсним, та таким, що відбувся, та визнати право власності на вказане вище нерухоме майно. Представник відповідача Української універсальної біржі в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у встановленому законом порядку. Представник третьої особи нотаріус Гребінківської державної нотаріальної контори Науменко В.М. в судове засідання не з'явилася, надіславши до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її присутності, з будь-яким вирішенням справи буде згодна. Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача проти такого вирішення справи не заперечує. Під час розгляду справи судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу №НГР-368 від 01.06.2001 року [PERSON] купила у гр. [PERSON] нерухоме майно, яке складається з: «А-1» - житлового будинку, «Б» - літньої кухні, «б» - прибудови, «Е» - сараю, «Л» - сараю, «К» - бані, «Г» - вбиральні, «І» - відмостки, «№1» - паркану, «№3» - колодязю, що знаходиться в [ADDRESS], який належав останній на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Гребінківською державною нотаріальною конторою 22.11.2000 р., р. № 1578, зареєстровано в Лубенському МБТІ в р.к. № 18, р. № 2138. Договір купівлі-продажу вказаного будинку був оформлений на Українській універсальній біржі. На даний час постало питання про оформлення документів на зазначений будинок, але проводити реєстрацію угоди в нотаріальній конторі позивачу відмовили, посилаючись на те, що вона є недійсною, оскільки не була дотримана встановлена ст. 657 ЦК України нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку. Сторони по справі всі умови договору купівлі-продажу виконали: позивач повністю сплатила продавцеві кошти у розмірі 5 000 (п'ять тисяч) грн., користується будинком, присадибними приміщеннями, утримує їх у належному стані, витрачає кошти на комунальні послуги та поточні ремонтні роботи, використовує земельну ділянку за призначенням, а продавець - знялася з реєстрації в зазначеному житловому будинку, звільнила приміщення та передала його у власність покупцю з відповідною технічною документацією, таким чином, суд вважає, що угода між сторонами відбулася. Підстав для визнання даної угоди, що відповідає справжній волі як позивача, так і відповідача, недійсною, судом не виявлено. Згідно ст. 220 ч. 2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Оскільки позивач та [PERSON] (яка виїхала на постійне місце проживання до Росії і встановити її місце проживання фактично неможливо) виконали всі умови договору купівлі-продажу, на підставі якого позивач отримала у власність будинок за вище вказаною адресою, то вона набула право власності на нього, на підставі укладеної угоди, що не заборонена законом. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved