Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання правочину недійсним, захист прав споживачів та стягнення нанесеної моральної шкоди до відповідача Дочірнього підприємства «Капітал - Центр «ТОВ Українська Група» Капітал». В позові зазначає, що в вересні 2004 року він вирішив отримати кредит для здійснення купівлі нерухомості, але оскільки умови банківського кредитування для нього є занадто жорсткими, то він вирішив звернутися до альтернативного шляху отримання кредиту. Почувши рекламу ДП „ Капітал-Центр ” ТОВ Українська Група „Капітал ” , які надають кредити громадянам протягом трьох місяців, він звернувся до офісу цієї організації в [ADDRESS] за наданням йому кредиту. Представник компанії Більська Ю.М. на його запитання пояснила йому схему надання кредиту і вона видалася йому привабливою, особливо за умови внесення ним 2-3 внесків з метою перевірки його платоспроможності і тоді він зможе отримати всю суму кредиту протягом найближчих двох місяців. Умовою для укладення договору кредиту було здійснення комісійної плати у сумі 3400,00 грн. і на вимогу консультанта він вніс таку суму грошей. Після здійснення ним комісійної плати йому відповідачем було надано текст договору з додатками. Не маючи юридичної освіти, він звернувся за роз'ясненням умов договору та додатків до нього до консультанта, отримавши у нього на той час для нього вичерпну відповідь, впевнившись, що відповідальність буде нести правильність та правдивість роз'яснень договору представник відповідача, він підписав надані йому документи, 30.09.2004 року він уклав договір № 001410, додаток № 1 та додаток № 2 до договору. Даний договір окрім нього підписала представник ДП „ Капітал-Центр ” Більська Ю.М., яка діяла на підставі доручення, але даного доручення він не бачив і йому ніхто не показував, а тому він не може стверджувати, що таке доручення існувало. На виконання договору він сплатив 6461,63 грн. і після чого став очікувати виплати йому кредиту, який був необхідний для купівлі нерухомості, але сума кредиту обумовлена договором йому не була виплачена і твердження відповідача щодо умов та термінів надання йому кредиту для придбання нерухомості виявилося неправдивим. Таким чином договір № 001410 з додатками від 30.09.2004 року був укладений з порушенням вимог ч.2 ст. 203 ЦК України ( його воля як суб'єкта право чину формувалася невільно і не відповідала волевиявленню ). Окрім цього порушення в наявності маються і інші порушення законодавства, які ставлять під сумнів дійсність укладеного правочину. Так, при укладенні договору відповідачем було порушено вимоги ст. 903 ЦК України, оскільки послуги не надавалися, а оплата проводилася щомісячно, жодного разу не проводилась прийомна-передача виконаних робіт, як це передбачено законодавством . Згідно ст. 203 ч.1 ЦК України зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а укладений договір між ним та відповідачем суперечить вимогам цивільного законодавства, а тому повинен бути визнаний недійсним, а грошова сума яка ним виплачена відповідачу повинна бути йому повернута в повному об'ємі. При укладенні договору відповідачем в договорі не було вказано термін дії правовідносин і строк дії договору і як випливає з умов договору, строк його дії взагалі не зазначений . Також однією з умов визнання договору недійсним є те, що він був укладений на його думку при відсутності у відповідача ліцензії на заняття такою діяльністю як надання кредиту, а це не відповідає вимогам ст. 227 ЦК України. Не маючи права займатися наданням фінансових послуг, відповідач фактично ввів в оману споживачів, зокрема його відносно статусу і характеру правовідносин. В наслідок протиправних дій відповідача йому було завдано моральну шкоду, оскільки йому не було надано правдивої інформації щодо строків виплати обіцяного йому кредиту, він на протязі тривалого часу змушений був свій вільний час витрачати на спілкування з представником відповідача, переживань за сплачені ним грошові кошти, які належали йому у вигляді першого внеску та щомісячних платежів. Отримання кредиту він пов'язував з придбанням нерухомості, а оскільки кредит йому не був наданий і невиплачений, то він не мав змоги придбати нерухомість, по його підприємницькій діяльності був завданий підступний удар. Окрім цього, для розрахунку за оренду і маючи на меті придбання приміщення, він змушений був взяти позику в банку. Всі ці обставини змусили його переживати, він втратив приміщення яким мав бажання користуватися, втратив сон і спокій із-за невизначеності, а тому оцінює завдану йому моральну шкоду в сумі 3000,00 грн. У зв'язку з викладеним просив суд визнати недійсним договір № 001410 з додатками до нього від 30.09.2004 року, стягнути з відповідача виплачену ним суму внесків 6461,63 грн. та стягнути з відповідача нанесену йому моральну шкоду в сумі 3000,00 грн. та всі понесені ним судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному об'ємі і дав пояснення аналогічні позовній заяві, просив їх задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи через оголошення в пресі, про причини неявки суд не повідомили, про що є відомості в матеріалах справи, а тому суд вважає за можливе постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за його відсутності. Суд вислухавши позивача, дослідивши письмові докази, які маються в справі вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем дійсно було укладено договір № 001410 від 30.09.2004 року згідно якого дочірнє підприємство „ Капітал - Центр ” ТОВ Українська група „ Капітал ” зобов'язувалася надавати послуги спрямовані на придбання товару, зазначеного в Додатку № 1 до даного договору в умовах діяльності Програми Капітал, сформувати групу учасників, організувати своєчасну оплату ціни договору комісії і комісійної плати, організовувати та проводити розподіли товарних Ордерів щодо надання права та отримання товару, здійснити оплату товару для Учасника за його рахунок та передати Учаснику, інші послуги зазначені в Умовах діяльності програми Капітал. Позивач як Учасник згідно умов договору зобов'язувався одноразово здійснити платіж, який визначається у відсотках від Договору комісії, що підлягає сплаті під час підписання Договору, та відноситься до комісійної плати за проведенням дій по формуванню групи та включення Учасника до групи; платіж у вигляді комісійної винагороди за проведення заходів пов'язаних з виконанням умов Договору, проведенням заходів з отримання товарного ордеру, придбанням товару Учаснику і оформлення відповідної документації ; щомісячно сплачувати чисті внески - частина Повного внеску, за рахунок якої фірма здійснює оплату вартості товару та розмір якої визначається шляхом ділення суми договору на кількість внесків, зазначених в плані внесків, адміністративні внески - витрати фірми, пов'язані з наданням послуг. В додатку № 1 до договору від 30.09.2004 року зазначено, що уклав договір на суму 50000,00 грн. для придбання нерухомості, комісійна плата становить від цієї суми 3400,00 грн., щомісячна оплата становить 278,33 грн. В договорі відповідач не обумовив строк дії договору і строк його виконання. Також в договорі зазначено, що договір може бути змінений за згодою сторін у випадках коли це не суперечить умовам Програми Капітал і може бути розірваний достроково за ініціативою однієї з сторін, що виконала взаємні розрахунки з умовами викладеними в Умовах Програми Капітал. Також в договорі зазначено, що у разі невиконання зобов'язань, що випливають з цього договору та додатків до нього, сторони несуть відповідальність згідно з Умовами Програми Капітал. Як було з'ясовано, сторони змін до умов договору не вносили, позивач на виконання умов договору вніс комісійну плату в сумі 3400,00 гривень, а потім щомісячно на виконання умов договору вносив плату в сумі 278,33 грн., всього сплатив на рахунок відповідача 6461,63 грн. Це підтверджується квитанціями, які надані позивачем та які додані до справи. Таким чином позивач виконав умови договору з свого боку, а відповідач не виконав своїх зобов'язань і таким чином фактично має місце одностороння відмова від виконання договору. В п.п. 1-5 ст. 203 ЦК України перелічено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, однак при укладення договору між сторонами 27.12.2004 року цього не було виконано. В ст. 215 ЦК України зазначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами ) вимог, які встановлені частинами 1-3,5 та 6 статті 203 ЦК України. Оскільки з самого початку укладення договору між сторонами даний договір був недійсним, суперечив вимогам законодавства, то його слід визнати недійсним. Недійсним укладений договір від 30.09.2004 року між сторонами також слід визнати по тій причині, що в ньому не зазначено всіх істотних умов договору, зокрема сторонами не визначено строк виконання взятих на себе зобов'язань, а згідно ст.. 638 ч.1 ЦК України договір можна визнати укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ст. 216 п.1 ч.2 уразі недійсності правочину кожна з сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все , що вона одержала на виконання цього правочину .... . Таким чином , оскільки позивач на виконання умов договору вніс на рахунок відповідача 6461,63 грн., а відповідач не виконав прийняти на себе зобов'язань, то позивачу необхідно відповідачем повернути всю суму грошей , яка була виплачена на його рахунок позивачем. Суд вважає, що з відповідача в користь позивача необхідно стягнути моральну шкоду і суд визначає її у сумі 1000,00 гривень, оскільки відповідач не виконав умови договору, фактично позивача було введено в оману, він не зміг придбати нерухомість, оскільки відповідач не виплатив йому кредит згідно договору. Відповідач змусив тривалий час позивача виясняти правомірність вчинків відповідача, звертатися в різні інстанції за консультацією. У відповідача порушився його нормальний уклад життя, погіршився стан здоров'я. Всі ці обставини суд визнає як моральну шкоду, яка підлягає стягненню в користь позивача з відповідача і сума 1000,00 грн. є розумною і справедливою. Також з врахуванням складності справи, задоволення вимог позивач суд вважає, що з відповідача в користь позивача підлягає стягненню понесені ним судові витрати по справі в сумі 30,00 грн., за надання юридичної допомоги в сумі 600,00 грн., за оплату оголошення в газеті в сумі 402,00 грн. На підставі викладеного та ст.ст. 23, 202, 203, 215, 216, 638, 1166, 1167 ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів»,

Outcome: approved