overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до органу місцевого самоврядування про встановлення факту родинних зв'язків, прийняття спадщини та визнання права власності на банківські вклади в порядку спадкування за законом.(а.с.3-5) В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та пояснив, що позивач вважає себе такою, яка прийняла спадщину матері, [PERSON], до складу котрої увійшли кошти померлого [PERSON], з яким остання перебувала у шлюбі. На думку представника, [PERSON] прийняла спадщину [PERSON], фактично вступивши в її управління та володіння, а позивач аналогічним чином - спадщину матері. Відповідач в адресованій суду заяві позовні вимоги визнав та просив розглядати справу за відсутності представника.(а.с.58) Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. [PERSON] помер [INFO], а [PERSON] - [INFO].(а.с.6,8)) Суд визнає, що у свідоцтві про одруження позивача допущено орфографічну помилку у її дівочому прізвищі, яка виникла, як наслідок невірного перекладу на українську мову запису з свідоцтва про народження.(а.с.9-10) А тому, не має жодного сумніву, що [PERSON] є донькою померлої. Судом встановлено, що померлі перебували у шлюбі, а позивач є донькою [PERSON](а.с.7,9-10) Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], а позивач - після смерті матері, відповідно до положень ст.529 ЦК України (в редакції 1963 року). Відповідно до інформації нотаріальної контори, після смерті спадкодавців з заявою про прийняття та відмовою у прийнятті спадщини ніхто не звертався.(а.с.22-23) Згідно довідки ВАТ «Державний Ощадний банк України», у банківській установі розміщенні вклади [PERSON](а.с.44) Судом встановлено, що померлі проживали однією сім'єю, а позивач - разом з матір'ю.(а.с.11,43) Таким чином, відповідно до положень ст.ст.548,549 ЦК України, [PERSON] прийняла спадщину [PERSON], а позивач - матері, з урахуванням відсутності заяв про відмову. Разом з тим, слід зазначити, що об'єктом спадкування є не право власності на кошти, а право вимоги стосовно їх одержання, так як вони передаються у власність банківській установі. Суд не встановив інших спадкоємців першої черги та спадкоємців, що мають право на обов'язкову частку, які виявили бажання прийняти спадщини. Отже, суд дійшов висновку, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом, прийняла спадщину, інші спадкоємці першої черги відсутні, а тому заява ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. За заявою представника позивача, суд покладає сплату судових витрат на останню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення повноліття. Підставами для стягнення аліментів, згідно заяви, є те, що відповідач ухиляється від утримання дитини, не надає ніякої матеріальної допомоги, добровільної сплати аліментів не досягнуто. Дочка проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні.(а.с.1,22) В судовому засіданні позивач підтримала позов. Відповідач позовні вимоги визнав частково та пояснив, що вже сплачує аліменти позивачу на утримання іншої дитини. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. З досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], сторони є її батьками, а тому, згідно ст.180 Сімейного кодексу України, зобов'язані утримувати неповнолітню дитину до повноліття.(а.с.3) Згідно довідки органу місцевого самоврядування, на утриманні позивача перебуває донька.(а.с.4) Судом встановлено, що відповідач зобов'язаний сплачувати позивачу аліменти на утримання іншої дитини у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу).(а.с.23) Таким чином, стягнення аліментів у розмірі, визначеному позивачем, поставить під сумнів існування відповідача, так як [PERSON] буде отримувати більш, як 50 % доходів [PERSON] Суд зазначає, що з відповідача необхідно стягнути 1/12 частку заробітку (доходу) та це в сумі з розміром частки, котра визначена судом і стягується на користь позивача на утримання іншої дитини, не перевищить 1/3 частки. Судові витрати у справі складаються з судового збору у сумі 51 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду - 30 грн. та правову допомогу - 50 грн. Приймаючи до уваги, що позивач звільнена від сплати судових витрат, заява задоволена, тому суд присуджує відповідачеві сплатити судові витрати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до органу місцевого самоврядування про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.(а.с.3-5) В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та пояснив, що позивач вважає себе такою, яка прийняла спадщину матері, [PERSON], до складу котрої увійшла земельна ділянка [PERSON], що є бабусею позивача. На думку представника, [PERSON] прийняла спадщину [PERSON], фактично вступивши в її управління та володіння, а позивач аналогічним чином прийняла спадщину матері. Відповідач в адресованій суду заяві позовні вимоги визнав та просив розглядати справу за відсутності представника.(а.с.39) Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. [PERSON] померла [INFO], а [PERSON] - [INFO].(а.с.7,23) Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] та матір'ю позивача.(а.с.6,8,22,33) Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], а позивач - після смерті матері, відповідно до положень ст.529 ЦК України (в редакції 1963 року). Відповідно до інформації нотаріальної контори, після смерті спадкодавців з заявою про прийняття та відмовою у прийнятті спадщини ніхто не звертався.(а.с.20) [PERSON] є власником земельної ділянки [ADDRESS] площею 5,34 га, яка розташована на території відповідача.(а.с.9) Суд визнає, що у державному акті про право власності останньої на землю допущено орфографічну помилку у прізвищі, оскільки згідно свідоцтва про смерть, відомості в яке вносяться на підставі даних паспорта громадянина України, котрий подавався при виготовленні згаданого акта, її прізвище зазначено, як [INFO]. Судом встановлено, що [PERSON] зберегла державний акт про право власності матері на земельну ділянку, котрий в подальшому зберігала позивач. Таким чином, відповідно до положень ст.ст.548, 549 ЦК України, [PERSON] прийняла спадщину [PERSON], а позивач - матері, з урахуванням відсутності заяв про відмову. Суд не встановив інших спадкоємців першої черги та спадкоємців, що мають право на обов'язкову частку, які виявили бажання прийняти спадщини. Отже, суд дійшов висновку, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом, прийняла спадщину, інші спадкоємці першої черги відсутні, а тому заява ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. За заявою позивача, суд покладає сплату судових витрат на останню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-22 00:00:00

Позивачка позов підтримала вказавши, що від шлюбу з відповідачем [INFO] року народила сина [PERSON], на утримання якого відповідач не надає матеріальної допомоги. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, потребує матеріальної допомоги зі сторони відповідача, однак такої він не надає. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина та на її утримання в розмірі ј частки доходу кожному. Представник відповідача проти позову не заперечує. Представник третьої особи проти позову заперечує, вважає, що позивачка та відповідач проживають однією сім'єю і звернення позивачки з позовом до відповідача про стягнення аліментів, спрямоване на зменшення аліментів для [PERSON] Проаналізувавши добуте в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із слідуючих підстав. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], його батьком значиться відповідач. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною тому, у відповідності зі ст.ст. 84, 180 СК України відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття та дружину до досягнення дитиною трьох років. Суд враховує, що відповідно до постанови суду від 20.04.2000 року з відповідача на користь [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі ј частки доходу, тому вважає доцільним стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частки доходу, на утримання позивачки в розмірі 1/8 частки доходу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-22 00:00:00

[PERSON]., звернулась до суду з позовом про визначення розміру часток у загальній сумісній власності на квартиру, що належить їй, та її чоловіку та сину. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги і пояснила, що вона, її чоловік [PERSON]., та її син [PERSON]є власниками квартири [ADDRESS]. Після приватизації вони разом проживають у спірній квартирі та несуть витрати по її утриманню. Їхні частки у праві загальної сумісної власності на спірну квартиру не визначалися, та у натурі не виділялися. У теперішній час вона бажає розпорядитися своєю часткою в квартирі, а оскільки розмір їхніх часток у загальній сумісній власності не визначений, тому вона просила визначити розмір частки їй та іншим власникам квартири по 1/3 частині. Відповідач [PERSON]. у судовому засіданні позовні вимоги визнав, та не заперечував проти визначення їм частки по 1/3 частині. Відповідач [PERSON]. у судовому засіданні позовні вимоги також визнав, та не заперечував проти визначення їм частки по 1/3 частині Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, надав суду лист з проханням справу розглянути у їх відсутності Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідив представлені докази в справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, по наступних підставах. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 19.11.1996 року позивачці [PERSON]. та відповідачам [PERSON]., [PERSON]. належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS], якою вони володіли і користувалися спільно. Наявність іншої домовленості судом не встановлено. У відповідності зі ст. 372 ЦК України частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Таким чином, частка кожного власника, а саме [PERSON]., [PERSON]., та [PERSON]складає по 1/3 частини в цій квартирі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-22 00:00:00

[PERSON]., звернулась до суду з позовом про визначення розміру часток у загальній сумісній власності на квартиру, що належить їй, та її чоловіку та сину. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги і пояснила, що вона, її чоловік [PERSON]., та її син [PERSON]. є власниками квартири [ADDRESS]. Після приватизації вони разом проживають у спірній квартирі та несуть витрати по її утриманню. Їхні частки у праві загальної сумісної власності на спірну квартиру не визначалися, та у натурі не виділялися. У теперішній час вона бажає розпорядитися своєю часткою в квартирі, а оскільки розмір їхніх часток у загальній сумісній власності не визначений, тому вона просила визначити розмір частки їй та іншим власникам квартири по 1/3 частині. Відповідач [PERSON]у судовому засіданні позовні вимоги визнав, та не заперечував проти визначення їм частки по 1/3 частині. Відповідач [PERSON]. у судовому засіданні позовні вимоги також визнав, та не заперечував проти визначення їм частки по 1/3 частині Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, надав суду лист з проханням справу розглянути у їх відсутності Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідив представлені докази в справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, по наступних підставах. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 19.11.1996 року позивачці [PERSON]. та відповідачам [PERSON]., [PERSON]належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS], якою вони володіли і користувалися спільно. Наявність іншої домовленості судом не встановлено. У відповідності зі ст. 372 ЦК України частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Таким чином, частка кожного власника, а саме [PERSON]., [PERSON]., та [PERSON]. складає по 1/3 частини в цій квартирі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позов мотивує тим, що 12.01.1991 року відділом реєстрації актів громадянського стану Онуфріївської районної державної адміністрації за актовим записом № 1 зареєстровано шлюб між нею та [PERSON]. Шлюбні відносини між ними фактично припинились, окремо мешкають декілька місяців і не ведуть спільне господарство, між собою втратили порозуміння, повагу та любов, мають різні характери і погляди на життя. Вказувала на неможливість збереження сім'ї з відповідачем. Зазначила, що мають з чоловіком спільних дітей. Шлюб у відповідача другий. В судовому засіданні позивач позов підтримала і просила його задовольнити, підтвердивши обставини, зазначені в позовній заяві. Відповідач позов визнав та просив розірвати шлюб, оскільки збереження сім'ї в даному випадку не є можливим. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи підтримання позовної заяви позивачем та визнання позовних вимог відповідачем, яке не суперечить закону, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. 12.01.1991 року відділом реєстрації актів громадянського стану Онуфріївської районної державної адміністрації за актовим записом № 1 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям фактично припинились, з відповідачем позивач не проживає, їх сімейні відносини не побудовані на почуттях поваги, дружби, взаємодопомоги. Дані обставини свідчать про неможливість примирення подружжя та збереження сім'ї. За змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що в даному випадку не відбулось і підтверджується твердженнями позивача та відповідача. Згідно ст.ст. 105, 110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, суд вважає, що шлюб між позивачем та відповідачем підлягає розірванню. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 160, ч. 1 ст. 161 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а дитини, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись судом. В даному випадку спір про місце проживання дітей відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-22 00:00:00

Відповідач [PERSON] на попередній розгляд справи та в судове засідання, будучі належним чином повідомлений не з'явився, свої заперечення по позов суду не надав, тому суд на підставі ст. 169 ч. 4 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Представник позивача, діючий на підставі доручення від Головного державного управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства в Одеській області Одесадержрибоохорони, свої позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу без її участі. Судом в ході судового розгляду були досліджені: · розрахунок матеріальної шкоди, завданої незаконним виловом риби; · копія протоколу про адміністративне правопорушення від 05.04.2008 р.; · копія акту прийому-передачи риби № 072 від 05.04.2008 р.; · копія постанови Ренійського райсуду про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності від 04.06.2008 р.; Дослідивши надані докази, судом були встановлені наступні обставини: позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] суму заподіяної ним шкоди у розмірі 10 грн. 20 коп. на користь держави, зазначивши, що 05.04.2008 р. відповідач, знаходячись на озері Кугурлуй Ренійського району без відповідного дозволу, незаконно ловив рибу забороненим знаряддям лову - «малявником», чим завдав шкоду рибному господарству України. За вчинення адміністративного правопорушення, що полягає у грубому порушенні правил рибальства, на відповідача постановою Ренійського райсуду від 04.06.2008 р. було накладено штраф із конфіскацією знаряддя лову та риби. На момент затримання на місці правопорушення у відповідача було вилучено 2 штуки цінного виду риби - карася. Згідно такс для обчислення розміру шкоди, затверджених Постановою Кабинету Міністрів України № 32 від 19.01.1998 р. позивачем був нарахований розмір заподіяної шкоди, який склав 10 грн. 20 коп. і оскільки відповідач його в добровільному порядку не погасив, позивач просить його стягнути в судовому порядку. Вивчивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. В даному випадку, шкода рибному господарству заподіяна відповідачем, тобто його незаконними діями щодо вилову риби, вина його встановлена постановою суду про притягнення до адміністративної відповідальності, судом призначено відповідне адміністративне стягнення, п.п. 8.17. Правил промислового рибальства в басейні Чорного моря передбачена можливість звернення із позовом про відшкодування збитків і втрат, заподіяних рибгосподарству порушенням законодавства про охорону та використання водних живих ресурсів. Таким чином, є всі правові підстави для задоволення позову позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-22 00:00:00

Відповідач[PERSON] на попередній розгляд справи та в судове засідання, будучі належним чином повідомлений не з'явився, свої заперечення по позов суду не надав, тому суд на підставі ст. 169 ч. 4 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Представник позивача, діючий на підставі доручення від Головного державного управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства в Одеській області Одесадержрибоохорони, свої позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу без її участі. Судом в ході судового розгляду були досліджені: · розрахунок матеріальної шкоди, завданої незаконним виловом риби; · копія протоколу про адміністративне правопорушення від 12.04.2008 р.; · копія акту прийому-передачи риби № 086 від 12.04.2008 р.; · копія постанови Ренійського райсуду про притягнення[PERSON] до адміністративної відповідальності від 06.06.2008 р.; Дослідивши надані докази, судом були встановлені наступні обставини: позивач просить стягнути з відповідача[PERSON] суму заподіяної ним шкоди у розмірі 15 грн. 30 коп. на користь держави, зазначивши, що 12.04.2008 р. відповідач, знаходячись на озері Кугурлуй Ренійського району без відповідного дозволу, незаконно ловив рибу забороненим знаряддям лову - двома ставними сітками, чим завдав шкоду рибному господарству України. За вчинення адміністративного правопорушення, що полягає у грубому порушенні правил рибальства, на відповідача постановою Ренійського райсуду від 06.06.2008 р. було накладено штраф із конфіскацією знаряддя лову та риби. На момент затримання на місці правопорушення у відповідача було вилучено 3 штуки цінного виду риби - карася. Згідно такс для обчислення розміру шкоди, затверджених Постановою Кабинету Міністрів України № 32 від 19.01.1998 р. позивачем був нарахований розмір заподіяної шкоди, який склав 15 грн. 30 коп. і оскільки відповідач його в добровільному порядку не погасив, позивач просить його стягнути в судовому порядку. Вивчивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. В даному випадку, шкода рибному господарству заподіяна відповідачем, тобто його незаконними діями щодо вилову риби, вина його встановлена постановою суду про притягнення до адміністративної відповідальності, судом призначено відповідне адміністративне стягнення, п.п. 8.17. Правил промислового рибальства в басейні Чорного моря передбачена можливість звернення із позовом про відшкодування збитків і втрат, заподіяних рибгосподарству порушенням законодавства про охорону та використання водних живих ресурсів. Таким чином, є всі правові підстави для задоволення позову позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-22 00:00:00

КП «Іллічівськтеплоенерго» звернулось до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом (а.с.2) до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги у розмірі 2066,06 грн. Представник КП «Іллічівськтеплоенерго» у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсягу. Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду справи, від нього не надійшло повідомлень про причини неявки, тому суд ухвалює заочне рішення, так як представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. Вислухавши представника позивача, та дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. [PERSON] є абонентом КП «Іллічівськтеплоенерго», яке надає йому послуги опалення та гарячого водопостачання в квартиру [ADDRESS], власником якої він є. В період часу з 01.05.2005 року по 01.04.2008 року відповідач користувався послугами опалення та гарячого водопостачання, але не платив за них, внаслідок чого з'явився борг в розмірі 2066,06 грн. Згідно зі ст.18 “Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення” затверджених ПКМУ від 21.07.2005р. №630 встановлено, що плата за надані послуги вноситься щомісяця не пізніше 22 числа наступного за розрахунковим місяцем по встановленим нормам і тарифам. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином та у встановлений строк згідно із законом, договором. Згідно зі ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно зі ст.68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Outcome: approved