Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-27 00:00:00

Позивач просить суд визнати незаконним і скасувати рішення 12 сесії 5 скликання Лівадійської селищної Ради № 85 від 07 березня 2007 року “Про затвердження проекту землевпорядження по відводу та передачі у власність [PERSON]. земельної ділянки, площею 0,0096 га. для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу за адресою: [ADDRESS] Вимоги мотивовані тим, що 7 березня 2007 року Лівадійською селищною Радою було прийнято рішення про затвердження проекту землевпорядження по відводу та передачу у власність [PERSON]. земельної ділянки, площею 0,0096 га для будівництва індивідуального гаражу за адресою:[ADDRESS], однак, зазначене рішення є незаконним та підлягає скасуванню, так як, зазначена земельна ділянка перебуває у користуванні позивача з 1997 року, крім того, на зазначеній земельній ділянці позивачем збудований гараж на підставі рішення виконавчого комітету Лівадійської селищної Ради. Представник відповідача Лівадійської селищної ради у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Матеріали справи місять заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача [PERSON]. просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що право, яке просить захистити позивач, не існує. Особи, які беруть участь у справі, не заявили у суді, що факти, які мають значення для справи, їм відомі особисто, тому не вирішувалось питання про їх допит в якості свідків згідно зі ст. 184 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, дослідивши обставини справа та перевіривши такі доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з такого. Позивач [PERSON]. зареєстрований та мешкає разом із членами своєї родини за адресою: [ADDRESS], яка належить останньому на праві приватної власності, та він є членом гаражно-будівельного товариства “Ореанда” в с. Ореанда м. Ялта. Вказаному ГБТ «Ореанда» рішенням виконавчого комітету Лівадійської селищної Ради № 35 від 26 березня 1997 року надано дозвіл на проведення проектно-дослідницьких робіт, вказані обставини підтверджується копією рішення виконавчого комітету Лівадійської селищної Ради № 35 від 26 березня 1997 року. Рішенням виконавчого комітету Лівадійської селищної Ради № 157 від 28 листопада 1997 року надано дозвіл на будівництво 2-ої черги напівпідземних гаражів в с. [ADDRESS], що підтверджується копією рішення Лівадійської селищної Ради № 157 від 28 листопада 1997 року. Рішенням 11-ої сесії 22-го скликання від 25 грудня 1997 року ГБТ “Ореанда” затверджено проект відводу та надано у постійне користування земельна ділянка площею 0,0116 га. У смт Ореанда для будівництва 2-ої черги гаражів, що підтверджується копією рішення Лівадійської селищної Ради. Відповідно до п. 4 ст. 24 Закону України “Про планування та забудову територій” у разі прийняття сільською, селищною або міською радою рішення про надання земельної ділянки для розміщення об'єкту містобудування, зазначене рішення одночасно є дозволом на будівництво зазначеного об'єкту. Згідно до ситуаційного плану по проекту 2-ої черги в[ADDRESS], розташовано гараж на 4-и бокси. Зазначений проект гаражів узгоджено з районним архітектором, та після будівництва гаражу, позивачем було отримано технічний паспорт на зазначений гараж, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ст. 7 ЗК України 1992 року користування землею може бути постійним або тимчасовим. У постійне та тимчасове користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності житловим, житлово-будівельним, гаражно-будівельним і дачно-будівельним кооперативам. Право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою відповідно до вимог ст. 22 ЗК України 1992 року виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що ГБТ «Ореанда» на законних підставах володіє земельною ділянкою площею 0.0116 га, яка розташована в смт Ореанда, членом якого є [PERSON]. Також у судовому засіданні встановлено, що рішенням 12-ої сесії 5-го скликання Лівадійської селищної Ради № 85 від 07 березня 2007 року було затверджено проект землевпорядження по відводу та передачі у власність [PERSON]. земельної ділянки, площею 0,0096 га. для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу за адресою:[ADDRESS], що підтверджується копією рішення. Відповідно до вимог ч.4, 5 ст. 116 ЗК України передача у власність громадян або надання в користування земельної ділянки, що вже перебуває в користуванні, провадиться лише після вилучення його в порядку, передбаченому Земельним Кодексом України. Відповідно до вимог п. Б ч.1 ст. 141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом. Однак Лівадійською селищною радою не прийнято мір для вилучення вказаної земельної ділянки ні у ГБТ «Ореанда», ні у [PERSON] За таких обставин до прийняття рішення про передачу цієї земельної ділянки [PERSON]. необхідно було прийняти передбачені законом міри про вилучення її у [PERSON] або про знос будов, що перебувають на ньому, споруджень і насаджень. Судом встановлено, що таких вимог закону дотримано не було. Також у судовому засіданні встановлено, що при прийнятті рішенні № 85 від 07 березня 2007 року, 12 сесія 5 скликання Лівадійської селищної Ради керувалась ст. 120 та ст. 124 Земельного кодексу України. Однак, ст. 120 Земельного кодексу України передбачає перехід права на земельну ділянку при переході права на будівлю або споруду, а ст. 124 Земельного кодексу України передбачає передачу земельної ділянки в оренду. З матеріалів справи вбачається, що зазначена земельна ділянка в оренду [PERSON]. не передавалась. Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України і ст. 59 Закону "Про місцеве самоврядування на Україні" акти органів місцевого самоврядування за мотивами їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Таким чином, вимоги [PERSON] про визнання недійсним рішення 12 сесії 5 скликання Лівадійської селищної Ради № 85 від 07 березня 2007 року є обґрунтованою, засновані на законі та підлягають задоволенню. Доводи представника позивача з урахуванням встановлених судом обставин значення для вирішення справ не мають. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином на користь позивача Красницького П.В. з Лівадійської селищної Ради повинно бути стягнено судові витрати у розмірі 7.50 гривень за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та у розмірі 8.50 гривень за сплату судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved