Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-26 00:00:00

Позивач [PERSON] надав до суду позовну заяву до Білоцерківської міської ради, Управління земельних ресурсів в м. Біла Церква, [PERSON], [PERSON], [PERSON] про незаконний захват земельної ділянки, незаконне встановлення огорожі, незаконну видачу державних актів на право власності на землю, мотивуючи тим, що на праві власності йому належать два жилих будинки[ADDRESS] та[ADDRESS], за якими зареєстровані дві земельні ділянки. Відповідач [PERSON]- власник сусідньої земельної ділянки під жилим будинком [ADDRESS] незаконно захватив частину його земельної ділянки розміром 0,08га. по спільній межі, відповідач [PERSON]. -власник жилого будинку[ADDRESS] незаконно захватила частину його земельної ділянки розміром 0,01сотки по межі, що розділяє їх земельні ділянки, відповідач [PERSON] -власник жилого будинку [ADDRESS] також незаконно захватила 0,01сотки, чим порушила його права по користуванню наданою земельною ділянкою та змушує його звертатися до суду. Посилаючись на зазначені обставини, а також на те, що йому стало відомо про приватизацію відповідачами належних їм земельних ділянок, з видачею управлінням земельних ресурсів м. Біла Церква державних актів на право власності на землю, просив суд визнати протиправними дії відповідачів [PERSON], [PERSON]., [PERSON] по захвату частини його земельних ділянок та встановлення парканів, визнати протиправними дії управління земельних ресурсів м. Біла Церква по видачі відповідачам державних актів на право власності на землю та про зобов”язання відповідачів знести установлені паркани. В судовому засіданні позивач [PERSON]позовні вимоги повністю підтримав та просив суд врахувати при вирішенні спору план-схему №334 від 20.07.1957р. підписану головою та секретарем Зарічанської сільської ради щодо забудови садиби [PERSON]по вул. Таращанській с. Зарічча, Білоцерківського району. Відповідач Білоцерківська міська рада в особі представника за дорученням позов [PERSON]не визнав, а в судове засідання 27.06.2008р. представника в судове засідання не направила, хоч про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідач управління земельних ресурсів м. Біла Церква в особі представника за дорученням в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON]не визнав, пояснив, що відповідачі [PERSON](вона э [PERSON].), [PERSON] державних актів на право власності на землю не отримали із-за неузгодженості меж сусідніх земельних ділянок та наявності земельного спору з [PERSON] Також просив суд врахувати, що спір між сторонами триває з 1998 року, неодноразово був предметом врегулювання узгоджувальних комісій Білоцерківської міської ради в 1998р. та в 2003р. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що земельна ділянка по провул. [ADDRESS]ним приватизована разом з [PERSON]., а згідно з рішеннями судів розміри та конфігурація його земельної ділянки визнані такими, що відповідають документам, що посвідчує право власності на земельну ділянку. Відповідачка [PERSON] та її представник в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON]не визнали, надали зустрічну позовну заяву до [PERSON]про відновлення межі земельної ділянки та пояснили, що [PERSON]за рахунок частини земельної ділянки [ADDRESS] збільшив проїзд до своєї земельної ділянки[ADDRESS] а тому просили зобов”язати його знести паркан, який ним незаконно встановлений та стягнути з [PERSON]на її користь 225 грн. витрат на оплату висновку землевпорядної організації. Відповідачка [PERSON] також позов не визнала та надала зустрічну позовну заяву разом з[PERSON]. , інтереси якого представляла за дорученням до [PERSON]про відновлення межі земельної ділянки та пояснила, що [PERSON]незаконно захватив частину їх земельної ділянки, а тому просила суд зобов”язати його знести паркан, який ним незаконно встановлений. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, покази свідка розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON]до задоволення не підлягає, а зустрічні позови [PERSON]. та [PERSON],[PERSON]. підлягають до задоволення. Так, в судовому засіданні було встановлено, що позивач [PERSON]є власником житлового будинку по провул. [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на будівлю від 28.02.1990 року, виданого Білоцерківським відділом УЖКГ відповідно до рішення Білоцерківського міськвиконкому № 48 від 20.02.1990р. та житлового будинку по провул. [ADDRESS]на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок від 17.12.1987 р. виданого на підставі рішення Білоцерківського міськвиконкому від 25.11.1987р. № 451. Згідно з рішенням Білоцерківського міськвиконкому №146 від 23.03.1960р. за будівельним кварталом [ADDRESS]ареєстрована земельна ділянка 910кв.м.-норма, 2197кв.м. - лишки, всього 3107кв.м., а згідно з рішенням Білоцерківського міськвиконкому № 416 від 22.07.1959р. за землекористувачем пр.[ADDRESS] - земельну ділянку загальною площею 818кв.м. Згідно з рішенням Білоцерківського міськвиконкому № [ADDRESS] від 12.04.1990 р. по заяві [PERSON]змінено розмір земельної ділянки під його будинком по пр. [ADDRESS] та зареєстровано земельну ділянку розміром 910кв.м. -норма, тобто лишки 2187кв.м. були вилучені від загального розміру, але рішення про приєднання 2197кв.м. до земельної ділянки[ADDRESS]- немає, хоч [PERSON]продовжує фактично користуватися цими лишками і в даний час. [PERSON] є власником житлового будинку по провул. [ADDRESS], відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.05.2004р., виданого Білоцерківською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі № 1-1798. За житловим будинком[ADDRESS] зареєстрована земельна ділянка площею 910кв.м. -норма та 625 кв.м. - лишки, згідно з рішенням Білоцерківського міськвиконкому № 416 від 22.07.1959р. [PERSON] є власником 81/100 частини житлового будинку по пров. [ADDRESS], ( договір дарування від 01.12.1967 р. № 12829, засвідчений Білоцерківською державною нотаріальною конторою та договір довічного утримання від 09.12.1983р. № 10 засвідчений Білоцерківською державною нотаріальною конторою).[PERSON]. є власником 19/100 частини цього будинку (договір дарування від 28.03.2003р. № 4-610, засвідчений Білоцерківською державною нотаріальною конторою. За житловим будинком по провул. Таращанський,[ADDRESS] (раніше № 101) м. Біла Церква зареєстрована земельна ділянка площею 1534кв.м.,910кв.м. норма, 624кв.м. -лишки, згідно рішення Білоцерківського міськвиконкому №416 від 22.07.1959р. Згідно з рішенням Білоцерківського міськвиконкому від 28.03.1997 року № 62 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку розміром 1576кв.м., з яких норма 1000 кв.м. лишки 576 кв.м. В технічному паспорті домоволодіння [PERSON],[PERSON]. 2003 року зазначена земельна ділянка, яка має контури трикутника при в”їзді з пров. Таращанського. [PERSON] та [PERSON]. є співвласниками житлового будинку по провул. [ADDRESS], [PERSON] на 52/100 ( договір купівлі-продажу від 18.11.1981р. №21720 та [PERSON]. на 48/100 ( договір дарування від 15.06.1982р. № 9372). Земельна ділянка під будинком №115 пр.Таращанський зареєстрована загальною площею 1126кв.м. В тому числі 910кв.м. норма, 216кв.м. -лишки. Відповідно до державного акту на право власності на землю серії ЯД № 957965 зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на землю № 010701100254 від 20.07.2007р. [PERSON] є власником земельної ділянки [ADDRESS]розміром 0,1000га. Дані обставини сторони не заперечують, також право власності сторін підтверджено копіями свідоцтв, договорами, технічними паспортами на житлові будинки по провул. [ADDRESS],[ADDRESS],[ADDRESS],[ADDRESS] та 115. В судовому засіданні встановлено, що спір щодо землекористування між власниками домоволодінь [ADDRESS] [PERSON]та[ADDRESS] [PERSON],[PERSON]. виник ще в 1998 році, із-а того, що власник будинку[ADDRESS]не може здійснити заїзд на своє подвір”я з провулку Таращанського, якому перешкоджає виступ у формі трикутника приєднаного до домоволодіння[ADDRESS]. Як вбачається з протоколів узгоджувальних комісій Білоцерківської міської ради з питань землекористування від 27.08.1998р.та від 16.12.2003р.цей спір вирішувався неодноразово, сторонам пропонувалося здійснити упорядкування спірної земельної ділянки (у вигляді трикутника) шляхом її спільного використання, або іншим шляхом, передбаченим законодавством. Спір не був врегульований. Також, згідно з рішенням Білоцерківського міськвиконкому від 18.08.1989року №266 [PERSON]було зобов”язано впорядкувати межу між домоволодіннями [ADDRESS] та [ADDRESS] відповідно до плану земельних ділянок та знести огорожу відповідно до плану земельних ділянок, але рішення [PERSON]не виконав і продовжує претендувати на спірну земельну ділянку у вигляді трикутника, який не значиться на його планах забудови в тому числі Генеральному плані від 25.06.1959р. та плані -схемі №334 від 20.07.1957р., тобто доказів порушення прав землекористувача [PERSON]( №[ADDRESS]) з боку землекористувача [PERSON] ( № [ADDRESS]) суду не надано. Крім цього судом встановлено, що [PERSON] за рішенням Білоцерківського міськвиконкому від 28.03.1997р. № 62 була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,10га. та у тимчасове користування 576кв.м. для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд. Але видача державного акту, виготовлення документації та уточнення розмірів земельної ділянки не виконане із-за неузгодженості меж земельних ділянок. Дані обставини підтверджуються і листами управління земельних ресурсів м. Біла Церква від 27.03.2003р. №63 та Київського обласного головного управління земельних ресурсів від 23.04.2003р. № 09-3/С83/04-913. Відповідно до висновку спеціаліста в галузі землевпорядкування ТОВ “ Експерт Центр” щодо домоволодінь [ADDRESS],[ADDRESS],[ADDRESS] при порівнянні фактичних меж земельних ділянок по пров. Таращанському [ADDRESS],[ADDRESS],[ADDRESS] з поквартальною зйомкою 1960року, було виявлено невідповідності, а саме : межі ділянки пров. Таращанський, [ADDRESS] ([PERSON]) порушені зі сторони гр.. [PERSON]по точках В,Г,Д, площа само захвату становить 47 кв.м.; -межі ділянки пров. Таращанський,[ADDRESS] ( [PERSON]) порушені зі сторони [PERSON]по точках В,Г,Д площа само захвату становить 35кв.м. та по точках П,Д,Е площа само захвату становить 9 кв.м., тобто в цілому само захват ділянки зі сторони [PERSON]в відношенні до [PERSON] становить 44 кв.м. , відповідно твердження [PERSON]про захват земельної ділянки [PERSON]сусідніми домоволодільцями не відповідають дійсності, а з його сторони відбувся захват частин земельних ділянок суміжних з ним землекористувачів (пр.Таращанський №[ADDRESS] та[ADDRESS]), загальною площею 91 кв.м.; - позовні вимоги [PERSON], [PERSON]. про порушення їх прав землекористувачів з боку позивача [PERSON]відповідають дійсності. В зв”язку з виявленими порушеннями меж підлягають відновленню: межа по пров. Таращанському,[ADDRESS] по точках А,Б,В,Г,Д,Е; межа земельної ділянки по пров. Таращанський, [ADDRESS] по точках А,Б,В,Г,Д,Е,П,Ж. Суд також враховує, що по замірах площі земельної ділянки пр. Таращанський,[ADDRESS] ( [PERSON]) розмір її зменшений з 1576кв.м. ( по рішенню від 28.03.1997р. №62) до 1499квм., також з кадастрового плану за 1960 рік вбачається, що земельна ділянка [PERSON] мала конфігурацію у вигляді трикутника ( при в”їзді з пр. Таращанський), тобто підстав вважати, що саме [PERSON] захватила цю частину 35кв.м. від земельної ділянки [PERSON]у суду немає, а представниками Білоцерківського міськвиконкому та Управління земельних ресурсів м. Біла Церква вимоги про повернення цієї частини земельної ділянки до земель призначених для проїзду по провулку Таращанському до [PERSON] не висунуто. Таким чином, суд вважає, що [PERSON]безпідставно пред”явив позовні вимоги до [PERSON] в частині земельної ділянки 35кв.м. у вигляді трикутника при в”їзді, оскільки доказів про надання йому у користування цієї земельної ділянки не надав, а [PERSON] навпаки довела свої права користування цією земельною ділянкою. Також, суд виходить з того, що у [PERSON]відсутні право установчі документи для користування частиною земельної ділянки по пр. Таращанському 123 в розмірі 2197кв.м., ( рішення Білоцерківського міськвиконкому від 12.04.1990р.[ADDRESS] площа зменшена до 910 кв.м., проти 910кв.м.- норма 2197 кв.м. - лишки за рішенням від 23.03.1960р.) Згідно з висновком спеціаліста розмір земельної ділянки №[ADDRESS] ([PERSON]) зменшений з 1535кв.м.(рішення від 22.07.1959р. ) до 1359кв.м., тобто на думку суду відсутні будь які докази, що сусідніми землекористувачами [PERSON] пр. Таращанський ,[ADDRESS] та [PERSON] пр. Таращанський, 115 порушені права [PERSON]по користуванню суміжною земельною ділянкою розміром 2197кв.м., як пояснив [PERSON]це йому потрібно для організації виїзду на пр. Таращанський. Враховуючи , що позивачами по зустрічному позову [PERSON],[PERSON]. та [PERSON] до суду надані належні доказі щодо не відповідності розмірів земельних ділянок наданих їм у користування тим, які існують на цей час, тобто підтвердження само захвату суміжним землекористувачем [PERSON]частину їх земельних ділянок, то їх зустрічні позови підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 158 Земельного Кодексу України земельні спори вирішуються судами. Також згідно з наданою [PERSON] квитанцією про сплату 450грн. за висновок землевпорядній організації ТОВ “Експерт центр” на користь [PERSON]. підлягають до стягнення з [PERSON]грн.

Outcome: approved