Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 19.05.2005 року придбав у[PERSON]. автомобіль марки «Опель Кадетт Е” 1991 року випуску, кузов [NUMBER] держномер [NUMBER], двигун [NUMBER], зареєстрований в МРЕВ ДАІ м. Херсона 03.09.1998 року за 13700 грн., про що власноручно [PERSON]. була видана письмова розписка, яку підписали обидві сторони угоди, тому є добросовісним набувачем зазначеного транспортного засобу. 04.03.2008 року інспектором ДПС зазначений транспортний засіб був затриманий та за результатами огляду документів було виявлено, що державний номер належить іншому автомобілю. Із зазначених підстав автомобіль було переміщено на штрафмайданчик до розгляду матеріалів перевірки Новокаховським МВ УМВС України в Херсонській області. 07.03.2008 року о/у ВКР Новокаховського МВ УМВС було винесено постанову, якою відмовлено в порушенні кримінальної справи. За таких обставин, коли він є добросовісним набувачем автомобіля, просить суд визнати за ним право власності на вказаний автомобіль та зобов'язати ВДАІ в Херсонській області повернути цей автомобіль зі штрафмайданчику. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з зазначених підстав. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явився, проте на адресу суду надіслав листа з клопотанням розглядати справу у свою відсутність, позов визнав повністю та просив його задовольнити. Представник ВДАІ України в Херсонській області в судовому засіданні позов визнала частково: в частині визнання за позивачем права власності на автомобіль не заперечувала, оскільки вважає, що ВДАІ не має ніякого відношення до цих правовідносин; проте в частині безоплатного повернення зі штрафного майданчика зазначеного автомобіля позов не визнала, пояснивши, що ця послуга є оплатною і автомобіль має бути повернутий власнику лише після сплати ним всіх сум відповідно до вимог чинного законодавства за перебування транспортного засобу на штрафному майданчику, крім того, вважає, що ці вимоги позивача мають розглядатися у порядку, передбаченому КАС України, а не в порядку цивільного судочинства. Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно(товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Стаття 204 ЦК України передбачає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Відповідно до ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб на суму, що перевищує у 20 і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Статтею 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, та зокрема якщо він підписаний його сторонами. Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, статтями 319 ЦК України, передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Постановою Пленуму Верховного Суду України “Про судову практику у справах про захист права приватної власності” від 22.12.1995 року № 20, зокрема п. 2 передбачено, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема за позовами про визнання права власності. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що 19.05.2005 року позивач придбав у[PERSON]. автомобіль марки «Опель Кадетт Е” 1991 року випуску, кузов [NUMBER] держномер [NUMBER], двигун [NUMBER], зареєстрований в МРЕВ ДАІ м. Херсона 03.09.1998 року за 13700 грн., про що власноручно [PERSON]. була видана письмова розписка, яку підписали обидві сторони угоди. Зазначені обставини визнані відповідачем, тому суд вважає їх об'єктивно встановленими та такими, що не підлягають доказуванню в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України. 04.03.2008 року зазначений автомобіль був зупинений працівниками служби ДАІ, при перевірці документів та вузлів і агрегатів було встановлено, що державні номери належать іншому автомобілю та мають ознаки підробки. Із зазначених підстав належний позивачу автомобіль було переміщено на штрафний майданчик взводу ДПС, що розташований в м. Таврійську до розгляду матеріалів перевірки Новокаховським МВ УМВС України в Херсонській області. Відповідно до довідки № 226 від 04.03.2008 року НД бюро судових експертиз «Сантадор», проведеним криміналістичним дослідженням зазначеного автомобіля було встановлено, що свідоцтво про реєстрацію ТЗ виготовлено способом плоского друку, тобто даний документ є фальсифікованим. При перевірці державних номерів, встановлено, що номер [NUMBER]належить іншому автомобілю. 07.03.2008 року винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи за вказаним фактом в зв'язку з тим, що [PERSON] є добросовісним набувачем, про факт підробки номерних знаків та свідоцтва про реєстрацію ТЗ не знав. Таким чином, враховуючи, що право власності позивача на вказаний автомобіль, зокрема правомірність його набуття не оспорюється жодним учасником процесу, суд вважає за можливе позов в цій частині задовольнити, оскільки визнання за позивачем права власності на транспортний засіб - автомобіль марки «Опель Кадетт Е” 1991 року випуску, кузов [NUMBER] держномер [NUMBER], двигун [NUMBER], зареєстрований в МРЕВ ДАІ м. Херсона 03.09.1998 року не суперечить вимогами закону та не порушуватиме прав та законних інтересів інших осіб. Оскільки позивача визнано добросовісним набувачем вказаного автомобіля, суд вважає за можливе також задовольнити його вимогу про усунення перешкод у здійсненні права власності на вказаний автомобіль з боку ВДАІ України в Херсонській області, зобов'язавши ВДАІ України в Херсонській області повернути йому вказаний автомобіль. Посилання представника відповідача [PERSON] в судовому засіданні на те, що зазначена вимога не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства суд не приймає до уваги, оскільки по суті ця вимога є похідною від вимоги про визнання права власності на транспортний засіб і передбачає усунення перешкод у здійсненні добросовісним власником свого законного права. На підставі ст.ст. 204, 207, 208, 317, 319, 321, 328, 391, 392, 638, 655 ЦК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України “Про судову практику у справах про захист права приватної власності” від 22.12.1995 року № 20 ;

Outcome: approved