Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-05 00:00:00

В березні 2008 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 22.09.1995р. по 27.05.1997 року вона була членом КСП «Прогрес». Державний акт на право колективної власності на землю цього товариства був виданий 28.10.1996р. На момент розпаювання їй повідомили, що оскільки вона пропрацювала в КСП менше 5 років, а тому права на земельну частку (пай) не має. В 2007р. вона дізналася, що особи, які пропрацювали в даному КСП менше 5 років відновили своє право в судовому порядку. В зв'язку з цим позивач вважає, що вона безпідставно не була включена до списку осіб, які мають право на земельну частку ( пай ). Крім цього, вважає, що строк позовної давності пропустила з поважних причин, оскільки їй не було відомо про можливість звернутися до суду, так як вона є багатодітною матір'ю, на момент розпаювання доглядала за дітьми. Крім цього, в 2002 році помер її чоловік, і їй необхідно самостійно дбати про сім'ю. В зв'язку з наведеним позивач просить поновити їй строк звернення до суду, надати право на земельну частку (пай) та зобов'язати Машівську РДА виділити із земель запасу Новотагамлицької сільської ради пай розміром 4, 28 умовних кадастрових гектарів. В судовому засіданні позивач та її представник наполягають на задоволенні позову з підстав викладених у позовній заяві, представник сільської ради заперечує проти задоволення позову, просить застосувати до вимог позивача строк позовної давності. Представник СТОВ «Прогрес» у судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, хоча про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Представник Машівської РДА в судове засідання не з'явилася, направила заяву з проханням справу слухати без її участі, у попередньому судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, заявила про застосування до вимог позивача строку позовної давності. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного висновку. Судом установлено, що 28 жовтня 1996 року виданий Державний акт на право колективної власності на землю ( а.с. 29 ). Розмір земельної частки ( паю ) на території Новотагамлицької сільської ради колишнього КСП «Прогрес» складає 4, 28 умовних кадастрових гектарів ( а. с. 15 ). Згідно архівної довідки, 15.02.2000 року КСП «Прогрес» реорганізоване в СТОВ «Прогрес» (а.с. 46). Згідно ст. 2 Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року “Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям” право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства..., які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства..., відповідно до списку, що додається до державного акта про право колективної власності на землю. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» - невнесення до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, особи яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. [PERSON]паю не має, що стверджується довідкою Новотагамлицької сільської ради (а.с. 13), хоча була членом підприємства на момент видачі державного акту на землю 28.10.1996р., і була виключена з членів КСП лише 05.02.1998р., що підтверджується архівною довідкою ( а. с. 28 ). Як видно з довідки відділу земельних ресурсів станом на 01.01.2008р. на території Новотагамлицької сільської ради рахується 54, 88 га земель запасу. ( а.с. 55 ). Як зазначила в судовому засіданні позивач, на момент розпаювання землі в 1996 році, вона працювала в КСП, у відпустці по догляду за дитиною не перебувала, і їй усно попереднім керівником було відмовлено в наданні паю, оскільки вона не відпрацювала 5 років. Відповідно до п.6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, 2003 року - правила цього Кодексу про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки державний акт про право колективної власності на землю виданий 28.10.1996р., а тому в даному випадку необхідно застосовувати Цивільний кодекс, 1963 року. Відповідно до ст. 71 ЦК, 1963 року - загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено ( позовна давність ), встановлюється в три роки. За змістом ст. 80 цього Кодексу - закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові, якщо суд не визнає причину його пропуску поважною. Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що вона пропустила строк позовної давності з поважних причини, з тих підстав, що вона є багатодітною матір'ю, на момент розпаювання землі доглядала за дітьми, і крім цього, в 2002 році помер її чоловік, а тому вона змушена піклуватися про сім'ю, також посилалася на свою необізнаність. Як вбачається з копії свідоцтв про народження дітей, дочка [PERSON] народилася [INFO], після її народження 19.04.1994 року позивачка звільнилася з попереднього місця роботи за власним бажанням, а 21.09.1995 року прийнята в члени КСП «Прогрес» і як зазначила в засіданні продовжувала працювати ( а.с. 11, 5 ). [INFO] позивачка народила сина [PERSON], а [INFO] дочку [PERSON], при цьому вже членом КСП не являлась ( а.с. 11 ). Суд також не приймає до уваги посилання позивача про її необізнаність, як поважність пропуску строку позовної давності, оскільки у кожного громадянина є доступ до законодавчих актів України, які публікуються в офіційних виданнях, і у позивача не було будь-яких перешкод з їх ознайомленням чи зверненням за роз'ясненням в будь-яку установу. Той факт, що позивач не знала, про те, що має право на земельну частку ( пай ), а дізналася про це лише після роз'яснення відділу земельних ресурсів не є підставою для поновлення їй строку звернення до суду, оскільки за таким роз'ясненням вона могла звернутися в будь-який час, починаючи з 1996 року. Як вбачається з архівної довідки та копії трудової книжки в 1997 році позивачка була виключена з членів колгоспу, згідно поданої заяви за власним бажанням ( а.с. 5, 28 ). Таким чином, оскільки позивачу про розпаювання землі було відомо в 1996 році, а тому саме з цього часу у неї виникло право на земельну частку ( пай ) і вона могла звернутися за захистом до суду. В судовому засіданні позивач не довела, що строк звернення до суду нею пропущений з поважних причин, чим не виконала вимоги ст. ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позивач без законних підстав не була включена до списку осіб, що мають право на земельну частку ( пай ), оскільки вона була членом КСП «Прогрес» на момент розпаювання землі, але оскільки вона пропустила строк позовної давності без поважних причин, який складає майже 12 років, надані докази пропуску його з поважних причин, судом визнані неповажними, інших доказів не надала, а тому суд вважає, що до вимог позивача необхідно застосувати строк позовної давності і в задоволенні позову відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed