Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-07 00:00:00

ЗАТ «Український мобільний зв'язок» звернулося до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення заборгованості за договором про надання послуг мобільного зв'язку. В судовому засіданні представник позивача - Савранський А.Є., що діє на підставі довіреності, підтримав позовні вимоги й суду пояснив, що 30.09.2005 року між позивачем і відповідачем був укладений договір про надання послуг мобільного зв'язку № 1.11300049/2488867. Відповідно до вказаного договору позивач надавав послуги стільникового радіотелефонного зв'язку, а відповідач зобов'язаний був оплачувати надані послуги згідно виставлених рахунків до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим. Але відповідач не виконав свої зобов'язання, у зв'язку з чим йому було надіслано письмове попередження, яке залишено без відповіді і на протязі місяця заборгованість не була сплачена, а тому відповідно до п.5.2 договір було розірвано у односторонньому порядку. Заборгованість за надані послуги складає 176,10 грн. Крім того, відповідно до додаткової угоди за договором про надання послуг мобільного зв'язку передбачена договірна санкція за дострокове припинення договору з вини абонента у разі несплати рахунків у розмірі 2,19 грн. за кожний день, який залишився до закінчення дії договорів і загальна сума договірної санкції складає 1086,24 грн. Просив суд стягнути з відповідача вказані суми, а також понесені судові витрати. Відповідач [PERSON]. у судовому засіданні позовні вимоги ЗАТ “Український мобільний зв'язок” визнав частково на суму 106 грн. та пояснив, що після спливу двотижневого строку після укладення договору він не користується послугами позивача. Свій примірник договору він втратив, що стосується додаткової угоди, то він підписував чистий лист. Суд, заслухавши пояснення сторін і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором. Згідно договору № 1.11300049/2488867 від 30.09.2005 року, між ЗАТ «Український мобільний зв'язок» і [PERSON]. був укладений договір про надання послуг мобільного зв'язку (а.с.6-7). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у договірних правовідносинах і відповідач відповідно до п. 2.4.2 зазначеного договору був зобов'язаний своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги по затверджених тарифах. Відповідно до п. 5.2 даного договору, дія договору припиняється, якщо абонент має неоплачені рахунки і не погасив наявну заборгованість протягом місяця після відправлення йому письмового повідомлення. Згідно наданих позивачем розрахунків підтверджується факт наявності заборгованості по оплаті відповідачем наданих послуг мобільного зв'язку в сумі 176,10 грн., а тому зазначена сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь позивача (а.с. 4). Пунктом 1.2 додаткової угоди укладеної між сторонами передбачено, що у випадку дострокового припинення основного договору у випадку невиконання абонентом прийнятих на себе зобов'язань - несплати наданих послуг зв'язку, останній виплачує штраф у розмірі 2,19 грн. за кожний день, що залишився до закінчення терміну дії основного договору (а.с.8). Суд розцінює передбачену вказаним пунктом договірну санкцію як неустойку. Відповідно до наданого позивачем розрахунку загальна сума штрафу складає 1086,24 грн. Суд вважає пред'явлену позивачем суму штрафу нерозмірно завищеною в порівнянні із сумою збитків. У відповідності зі ст. 551 ч. 3 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, а тому суд, вважає можливим зменшити суму штрафу до 176 грн. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких також належать витрати на інформаційне - технічне забезпечення розгляду справи. Отже, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачені при подані позовної заяви до суду витрати на інформаційне - технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. та судовий збір - державне мито в розмірі 51 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial