Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

16 квітня 2008 року [PERSON]. звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи її тим, що 18 листопада 1994 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Тернівського РВК м.Кривого Рогу. Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Подружнє життя позивача з відповідачем не склалося. З серпня місяця 2007 року сторони проживають окремо. [PERSON]. зустріла іншого чоловіка, з яким створила нову сім'ю і зараз проживає в м.Кривому Розі разом з ним та своїм сином. Відповідач також має намір створити іншу сім'ю. Спору з приводу поділу майна між сторонами немає. Дитина на даний час проживає з матір'ю та після розірвання шлюбу буде проживати разом з нею. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, у зв»язку із цим позивач просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач в попередньому судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, а також просить стягнути з неї державне мито в розмірі 17 гривень за отримання свідоцтва про розірвання шлюбу. Відповідач з позовом згідний, визнає позовні вимоги у повному об»ємі, просить їх шлюб розірвати. Виходячи із наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши в попередньому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню із таких підстав. Згідно ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В попередньому судовому засіданні за матеріалами справи встановлено: шлюб між [PERSON]та [PERSON] зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Тернівського РВК м.Кривого Рогу 18 листопада 1994 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.5); від шлюбу сторони мають сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5); сторони проживають окремо та не підтримують подружніх стосунків тривалий час, починаючи із серпня 2007 року, позивач за цей час створила іншу сім»ю, на примирення не згодна і не бажає поновлювати подружні відносини та зберігати шлюб, відповідач з позовними вимогами згоден, тому спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим. За таких обставин суд приймає визнання відповідачем позову, так як це не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У зв'язку з цим суд дійшов висновку, що наявні підстави для розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved