overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини, визнання права власності на спадщину за заповітом, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько, [PERSON], якому належав будинок [ADDRESS]. Позивач разом з [PERSON] є спадкоємцями всього майна за заповітом від 26.12.1991 року. У встановлений законом строк позивач не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але прийняла її фактично. У зв'язку з цим, позивач просить встановити факт своєчасного прийняття спадщини, та визнати за нею право власності на зазначене домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON]. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги просила їх задовольнити. Від відповідача [PERSON] у судове засідання надійшла заява, згідно якої позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак надав заяву, якою не заперечував проти задоволення позовних вимог. Представника третіх осіб в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не відомі. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку. встановленого, статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на домоволодіння [ADDRESS], яке належало померлому на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку від 23.02.1961р., та акту прийняття індивідуального домоволодіння, виданого 26.09.1980 року виконавчим комітетом Дніпровської районної у місті Херсоні ради. Згідно заповіту від 26.12.1991 року, [PERSON] заповідав все належне йому майно [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. Згідно заяви від 16.05.2008 року відповідач [PERSON] не заперечував проти оформлення спадщини за заповітом на [PERSON]. У встановлений законом строк позивач не зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Відповідач [PERSON] є матір'ю позивача. Згідно листа першої херсонської нотаріальної контори від 27.05.2008 року, після смерті [PERSON], який помер [INFO] з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилася. Судом встановлено, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується зібраними по справі доказами. Враховуючи викладені обставини справи та вимоги закону, а також те, що відповідачі позов визнали, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, і їх задоволення не порушує прав свобод чи інтересів інших осіб, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 12 грудня 1998 року вони зареєстрували шлюб в відділі РАГС Вільшанської РДА Кіровоградської області, актовий запис № 44. Одруження виявилося невдалим, причиною розпаду сім'ї стало те, що в них різні погляди на життя, різні характери, на грунті чого постійно виникали сварки та бійки, відповідач зловживає спиртними напоями. Спроби примиритися ніякого позитивного результату не дали. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність, позов визнає повністю. В судовому засіданні встановлено, що 12.12.1998 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Вільшанської райдержадміністрації Кіровоградської області, актовий запис № 43, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, яке видане відділом реєстрації актів громадянського стану Вільшанської райдержадміністрації Кіровоградської області від 12.12.1998 року [NUMBER] (а.с. 5).Одруження сторін виявилося невдалим, між ними склалися стійкі неприязні відносини, примирення між сторонами неможливе. А тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Дані правовідносини сторін регулюються ст. ст. 110-114 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-01 00:00:00

[PERSON]. звернувся з позовом про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, пояснив суду, що 15.06.2007 року о 16 год 00 хв. в м. Івано-Франківську на перехресті вул. Гординського-Шевченка сталася дорожньо-транспортна пригода внаслідок порушення п. 13.1 ПДР відповідачкою по справі. В результаті ДТП, яке сталося з вини [PERSON]., йому заподіяно матеріальної шкоди на суму 3 473 грн. 66 коп., які він просить стягнути з відповідачки. Просить також про стягнення моральної шкоди в сумі 2000 грн., оскільки під час ДТП пережив значний нервовий стрес, боявся за своє життя та здоров”я, протягом тривалого часу не міг користуватися транспортним засобом, в зв”язку з чим порушився звичний розпорядок життя, створилося ряд незручностей. Крім цього, просить про стягнення судових витрат, витрати за оплату експертизи та надання юридичних послуг. Відповідачка в судове засідання не з”явилася з невідомих суду причин, хоча належно повідомлена про день та час розгляду справи. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-01 00:00:00

КП “Макіївтепломережа” звернулося до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості по оплаті за надану теплову енергію. У судовому засіданні представник позивача - Дрозд Т.О., що діє за довіреністю, підтримала позовні вимоги і суду пояснила, що відповідач зареєстрований за адресою: м.Макіївка-32, [ADDRESS]. За період з 01.03.2005 р. по 01.04.2008 р. заборгованість за надану теплову енергію склала 3018,10 грн. Відповідач у судове засідання не з'явилась, надала заяву з проханням справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги визнає частково - у межах строку позовної давності. Суд, вислухав пояснення представника позивача, дослідив матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Позовна заява позивачем подана в суд у травні 2008 р., в зв'язку із чим підлягає стягненню заборгованість з травня 2005 року. Відповідно до ст. 267 ч. 3 ЦК України позовна давність застосовується судом по заяві сторони по спору, яка зроблена до винесення ним рішення. Як встановлено у судовому засіданні відповідач є володільцем жилого приміщення за адресою: м. Макіївка-32, [ADDRESS] /а.с. 3/. Згідно наданих суду розрахунків заборгованість за період з 01.05.2005 р. по 01.04.2008 р. складає 2549,08 грн. /а.с. 4-5об./ та підлягає стягненню, оскільки відповідач не виконує обов'язків по оплаті наданих позивачем комунальних послуг. У задоволенні позовних вимог про стягнення суми заборгованості за період з 01.03.2005 р. по 01.05.2005 р. у сумі 469,02 грн. слід відмовити у зв'язку із пропуском строку позовної давності. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-01 00:00:00

КП “Макіївтепломережа” звернулося до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості по оплаті за надану теплову енергію. У судовому засіданні представник позивача - Дрозд Т.О., що діє за дорученням, підтримала позовні вимоги і суду пояснила, що відповідач зареєстрований за адресою: м.Макіївка-50, [ADDRESS] За період з 01.04.1996 р. по 01.04.2008 р. заборгованість за надану теплову енергію склала 5210,98 грн. Відповідач у судове засідання не з'явилась, надала заяву з проханням справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги визнає частково - у межах строку позовної давності. Суд, вислухав пояснення представника позивача, дослідив матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Позовна заява позивачем подана в суд у травня 2008 р., в зв'язку із чим підлягає стягненню заборгованість з травня 2005 року. Відповідно до ст. 267 ч. 3 ЦК України позовна давність застосовується судом по заяві сторони по спору, яка зроблена до винесення ним рішення. Як встановлено у судовому засіданні відповідач є володільцем жилого приміщення за адресою: м. Макіївка-50,[ADDRESS] /а.с. 3/. Згідно наданих суду розрахунків заборгованість за період з 01.05.2005 р. по 01.04.2008 р. складає 2613,28 грн. /а.с. 4-7об./ та підлягає стягненню, оскільки відповідач не виконує обов'язків по оплаті наданих позивачем комунальних послуг. У задоволенні позовних вимог про стягнення суми заборгованості за період з 01.04.1996 р. по 01.05.2005 р. у сумі 2597,70 грн. слід відмовити у зв'язку із пропуском строку позовної давності. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-01 00:00:00

КП “Макіївтепломережа” звернулось до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надану теплову енергію, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач мешкає в квартирі № 84 будинку № 1 на кв-лі „Залізничний” в Центрально-Міському районі м. Макіївки і є споживачем комунальних послуг, які надавались позивачем, по лицевому рахунку [NUMBER]. 22.03.2004 р. між КП “Макіївтепломережа” та відповідачем було укладено договір про реструктуризацію заборгованості за теплову енергію, відповідно до якого відповідач повинен погасити заборгованість за надану теплову енергію в сумі 2268,98 грн., яка утворилась на 01.07.2003 р., і буде погашатись протягом 60 місяців починаючи з березня 2004 року по березень 2009 р. Відповідач підписав даний договір, що свідчить про визнання суми вказаної заборгованості, однак належним чином не виконував покладені на нього договірні обов'язки, а саме: не сплачував у повному обсязі суму заборгованості за договором та поточні платежі, що було підставою для звернення позивача в суд для примусового стягнення з відповідача заборгованості за надані ним комунальні послуги. У судовому засіданні представник позивача - Дрозд Т.О., яка діє за дорученням, підтримала позовні вимоги і просила суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за період з 01.04.1996 р. по 01.04.2008 р. у сумі 3884,13 грн. Витрати, пов'язані із розглядом справи, просила покласти на відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, вислухав пояснення представника позивача, дослідив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні відповідач зареєстрований за адресою: м. Макіївка-47, кв-л „Залізничний”, буд. 1, кв. 84 /а.с. /. 22.03.2004 р. між КП “Макіївтепломережа” та відповідачем було укладено договір про реструктуризацію заборгованості за теплову енергію, відповідно до якого [PERSON]. повинен погасити заборгованість за надану теплову енергію в сумі 2268,98 грн., яка утворилась на 01.07.2003 р., і повинен погашатись протягом 60 місяців починаючи з березня 2004 року по березень 2009 р. /а.с. 4/. Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або другого обов'язку. Згідно наданих суду розрахунків заборгованість за період з 01.04.1996 р. по 01.04.2008 р. складає 3884,13 грн. /а.с. 5-11/ та підлягає стягненню, оскільки відповідач не виконує обов'язків по оплаті наданих позивачем комунальних послуг. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-01 00:00:00

АСТ «Вексель» звернулося в суд з позовом про стягнення з боржника в порядку регресу сум сплаченого страхового відшкодування, судових витрат. У судовому засіданні представник позивача пояснив, що 27.12.2005 року між відповідачем і ЗАТ «Донгорбанк» був укладений кредитний договір № 898, відповідно якого [PERSON]. отримав кредит у розмірі 2000 грн. на споживчі цілі, із процентною ставкою 18 % річних, терміном до 25.12.2006р. У подальшому відповідачем були порушені умови кредитного договору. Заборгованість по кредиту складає 1753 грн.. З метою мінімізації ризику неповернення кредиту, Банком 25.02.2005 року був укладений договір добровільного страхування кредитних ризиків з ЗАТ УАСК АСКА» № 856766. В результаті настання страхової події СК АСКА виплатило банку страхове відшкодування у розмірі 1753 грн., тому він просив стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі 1753 грн. та судові витрати. Відповідач до судового засідання не з'явився по невідомим причинам, про день слухання справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідив представлені докази в справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, по наступних підставах. У судовому засіданні встановлено, що 27 грудня 2005 року, між відповідачем і ЗАТ «Донгорбанк» був укладено кредитний договір № 898, згідно якого [PERSON] було отримано кредит у розмірі 2000,00 грн. на споживчі цілі, із процентною ставкою 18 % річних, терміном до 25 грудня 2006 року. 25.02.2005 року між ЗАТ «Донгорбанк» та ЗАТ «УАСК АСКА» був укладений договір добровільного страхування кредитних ризиків № 856766. Відповідач свої зобов'язання за укладеним договором не виконав, в зв'язку з чим, згідно платіжного доручення від 30.03.2007р. позивачем на користь ЗАТ «Донгорбанк» сплачено страхове відшкодування у розмірі 1753,00 грн. Згідно ст.. 27 ЗУ «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимог, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ст.. 1191 ЦК України, особа яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму страхового відшкодування у розмірі 1753 грн., а також судовий збір у розмірі 51 грн., та витрати на інформаційно - технічне забезпечення у розмірі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що за рішенням Саратського районного суду Одеської області від 17 квітня 2006 року, з відповідача на її користь були стягнуті аліменти на утримання сина, [PERSON], в розмірі 150 гривень, щомісяця. Аліменти, які вона отримує недостатні для утримання дитини, вони не компенсують витрати, які необхідні для його виховання і утримання. Позивач просила суд збільшити розмір аліментів на утримання сина, до 200 гривень, щомісяця. Позивач у судове засідання не з'явилася, позов підтримала, просила його задовольнити, розглянути справу в її відсутність. Відповідач позов визнав, не заперечував проти його задоволення, у судове засідання не з'явився, просив справу розглянути у його відсутність. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язанні з обов'язком батьків утримувати неповнолітніх дітей. Згідно ст. 180, 192 ч.1 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів визначений за рішенням суду... може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров*я когось із них. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, сторони розірвали шлюб 03 лютого 2004 року. Як видно з копії свідоцтв про народження, сторони є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]року народження. Рішенням Саратського районного суду від 17 квітня 2006 року, з [PERSON] на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання сина, в сумі 150 гривень, щомісяця. З довідки Світлодолинської сільської Ради Саратського району Одеської області видно, що неповнолітній син мешкає разом з матір'ю, знаходиться на її утриманні. У судовому засіданні встановлено, що відповідач сплачує аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] в розмірі 150 гривень, щомісяця. Син сторін мешкає з матір'ю, знаходиться на її утриманні. Згідно діючого законодавства аліменти на дитину віком від 6 до 18 років становлять 30 % від прожиткового мінімуму, тому суд вважає за необхідне збільшити розмір аліментів, що стягуються до 200 гривень, щомісяця до його повноліття. Крім того, з відповідача на користь держави необхідно стягнути держмито в сумі 51 гривня та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 07 гривень 50 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про визначення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка свої позовні вимоги мотивує тим, що на підставі рішення Южноукраїнського міського суду від 23.09.1996 року відповідач сплачував аліменти на утримання двох дітей: дочки [PERSON] 1988 року народження та сина [PERSON] 1991 року народження в розмірі 1/3. Після досягнення дочки [PERSON] повноліття 19 березня 2006 року з відповідача припинили стягувати аліменти на її утримання, а продовжують стягувати аліменти на сина [PERSON] в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, та просить суд, визначити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частки всих видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечував проти збільшення стягнення аліментів. Оскільки з його заробітної плати за місцем його роботи утримуються аліменти на неповнолітнього сина. Судом встановлено, що за рішенням Южноукраїнського мііського суду Миколаївської області від 23.09.1996 року з відповідача за місцем його роботи утримувалися аліменти на двох дітей в розмірі 1/3 частки (а.с.4). 19 березня 2006 року дочка досягла повноліття, а продовжується утримання аліментів на неповнолітнього сина 1/6 частки. Вислухавши позивача, відповідача, розглянувши письмові матеріали справи, суд приходе до висновку, що позов підлягає задоволенню. В силу ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його батька або в твердій грошовій сумі. В силу ч. 3 ст. 183 СК України після досягнення повноліття найстаршою дитиною один із батьків має право звернутися до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей Відповідно до вимог ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави витрати пов'язані зі сплатою судового збору та інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-01 00:00:00

11 квітня 2008 року КП „Житлово-експлуатаційне об'єднання” звернулось з позовом до [PERSON]. про стягнення 1546 гривень 35 копійок за користування житлом, державного мита 51 гривню, cудових витрат на інформаційно-технічне забезпечення 30 гривень. Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON]. є наймачем квартири за адресою [ADDRESS]. КП „ЖЕО” уклало з [PERSON]. договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, де п.6 зобов′язує наймача у встановлені терміни перерахувати на розрахунковий рахунок КП „ЖЕО” платежі по наданню послуг, згідно діючих тарифів та розцінок. Відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання, передбачені законом та договором, оплата квартирної плати проводиться не в повному обсязі. З 01 січня 2006 року по 01 березня 2008 року борг [PERSON]. за надані послуги складає 1546 гривень 35 копійок. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову. Судом встановлено, що між позивачем та [PERSON]. в травні 2006 року був укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с.6). Відповідно до довідки ЖЕД № 1 від 20.03.2008 року в квартирі [ADDRESS]зареєстровані як проживаючі [PERSON]., та [PERSON]. (а.с. 9). Відповідно до п.6 Договору власник зобов'язаний у встановлений термін сплачувати квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 68 ЖК України власник зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно зі статтями 66, 67 ЖК України розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України, а плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до п. 7 „Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями” затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року № 45 передбачений обов'язок власника житлової площі сплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 130 ч. 4, ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову під час попереднього судового засідання, суд який розглядає справу, має право винести рішення, якщо при цоьму не порушуються вимоги Закону чи чиїсь права та законні інтереси. Отже, [PERSON]. за період з 01 січня 2006 року по 01 березня 2008 року має сплатити позивачу 1456 грнивень 35 копійок за надані послуги, що підтверджується розрахунком Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 51 гривню судового збору та 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved