Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-18 00:00:00

ВАТ „Волиньобленерго” в особі Ковельської філії ВАТ „Волиньобленерго” звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON]про стягнення заборгованості по оплаті за надані послуги. Вказана позовна заява мотивована тим, що відповідач, який проживає в [ADDRESS], користується електричною енергією, яку надає ВАТ „Волиньобленерго” в особі Ковельської філії ВАТ „Волиньобленерго”, в добровільному порядку не оплачує спожиту електроенергію, внаслідок чого заборгованість відповідача станом на 31.10.2007 року перед позивачем становить 827,99 гривень. Вказану суму та судові витрати позивач просить стягнути з відповідача. У судовому засіданні представник позивача Сорока А.П. позов підтримав повністю, просить його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином судом був повідомлений про час і місце розгляду даної справи. Про причини неявки суд не повідомив. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до повного задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в справі є підтвердження, що відповідач належним чином був повідомлений про виклик до суду по даній справі, про причини неявки в судове засідання не повідомив, представник позивача не заперечує проти вирішення справи у відсутності відповідача, то суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З п. 20 „Правил користування електричною енергією для населення”, затверджених постановою № 1357 Кабінету міністрів України від 26.07.1999 року, вбачається, що споживачі повинні оплачувати за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію не пізніше 10-го числа наступного місяця. Як вбачається з розрахунку боргу за спожиту електроенергію, відповідач [PERSON], який проживає в [ADDRESS], станом на 31.10.2007 року має заборгованість перед ВАТ „Волиньобленерго” по оплаті за спожиту електроенергію, що становить 827,99 гривень. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON], який проживає в [ADDRESS], дійсно має заборгованість перед ВАТ „Волиньобленерго” в особі Ковельської філії ВАТ „Волиньобленерго” по оплаті за спожиту електроенергію, а тому суму заборгованості слід стягнути з відповідача на користь позивача. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з платіжного доручення № 166 від 03.03.2008 року Ковельською філією ВАТ „Волиньобленерго” при подачі позовної заяви до суду було сплачено судовий збір в розмірі 51 гривні та інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 гривень, що підтведжується платіжним дорученням № 167 від 03.03.2008 року. Таким чином з відповідача також слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved