Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Одеської міської Ради про визнання права власності, посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування. З метою поліпшення своїх житлових умов та необхідністю проведення ремонту покрівлі будинку, так як її квартира знаходиться на третьому поверсі, вона отримала робочий проект на реконструкцію квартири з влаштуванням мансардного поверху і за власні кошти виконала реконструкцію квартири та збудувала мансардний поверх. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримала, обґрунтовуючи позовні вимоги ст.383 ЦК України, згідно з нормами якої власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. В судове засідання представник відповідача не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений завчасно в установленому законом порядку у відповідності до вимог ст.74 ЦПК України, про що є відповідні розписки про отримання судових повісток, про причини неявки суд не повідомив, свою думку щодо позову у будь-якій формі не висловив. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, а також маючи згоду представника позивачки на заочний розгляд справи, суд вважає можливим заочно розглядати справу у відсутності відповідача, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши представника позивачки, вивчивши та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши їх в сукупності з вимогами чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлено, що[PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі Договору дарування, посвідченого 01.08.2001 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Левенець Т.П. за номером в реєстрі №3953, зареєстрованого в КП «ОМБТІ та РОН» за .№1091-, стр.118, кн..137 доп. Згідно проекту на реконструкцію квартири з влаштуванням мансардного поверху [ADDRESS], розробленого ТОВ «Стройдізайн Сіті» (ліцензія №100911) позивачка [PERSON] за власні кошти виконала реконструкцію квартири шляхом влаштування мансардного поверху. Згідно технічного паспорту від 14.04.2008 року, виготовленого КП «ОМБТІ та РОН», квартира позивачки після реконструкції має загальну площу 67,3 кв.м., житлову площу 33,4 кв.м., і складається з житлової кімнати площею 16,5 кв.м., житлової кімнати площею 16,9 кв.м., кухні площею 13,6 кв.м., санвузлів площами 3,0 кв.м. та 3,0 кв.м., коридору площею 14,3 кв.м., При цьому збудований мансардний поверх у відповідності зі ст.186 ЦК України є невід'ємною приналежністю квартири позивачки. У відповідності зі ст.41 Конституції України та ч.1 ст.319 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. З огляду на наведені норми [PERSON], володіючи на праві приватної власності квартирою, має право на власний розсуд вирішувати питання щодо доцільності її використання, зокрема проведення ремонту та реконструкції. За письмовою заявою мешканців будинку [ADDRESS], підписи яких посвідчені житлово-експлуатаційною організацією - дільницею №1 КП «ДЕЗ «Жовтневий», будь-яких претензій з приводу реконструкції позивачкою [PERSON] своєї квартири та проведення капітального ремонту вони не мають. За таких обставин та з урахуванням ст.383 ЦК України, згідно з положеннями якої власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку, суд вважає, що проведення позивачкою [PERSON] реконструкції своєї квартири не призвело до порушень прав чи законних інтересів будь-яких осіб, зокрема власників інших квартир у будинку [ADDRESS]. Згідно положень ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі частини другої цієї статті право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Власник майна в порядку ст.392 ЦК України може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved