Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-28 00:00:00

У березні 2008 року [PERSON]. звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про визнання правочину купівлі-продажу дійсним та визнання за ним права власності на частину нежилої будівлі, розташованої по [ADDRESS]. Позивач зазначив, що у вересні 2006 року він домовився з відповідачем про продаж вищезазначеної частини нежилої будівлі площею 144 м2 та 01 вересня 2007 року передав відповідачеві 10 000 грн, що є повною оговореною сумою. Вони звернулися до нотаріуса про оформлення договору купівлі-продажу частини будівлі, однак їм в цьому було відмовлено, оскільки &frac12; частина вказаної будівлі не зареєстрована, крім того у свідоцтві про право власності на частину будівлі не зазначені конкретні приміщення, що належать [PERSON]. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив визнати правочин купівлі-продажу частини нежилої будівлі дійсним та визнати за ним право власності. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги [PERSON]. визнав. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON]. є власником &frac14; частини нежилої будівлі, розташованої у [ADDRESS] (а.с. 6, 8, 35-39). 01 вересня 2007 року [PERSON]. продав [PERSON]. належну йому зазначену частину нежилої будівлі за 10000 грн, гроші отримав повністю, претензій до покупця не має (а.с. 5), ПСП «Долина» як власник 2/4 частин вказаної будівлі не заперечує проти продажу власником [PERSON]. своєї 1/4 частини цієї будівлі (а.с. 7). Згідно зі звітом незалежної оцінки вбудованих приміщень, розташованих у [ADDRESS], їх ринкова вартість дорівнює 21 540 грн (а.с. 9-34, 40-44). Судом оглянута інвентаризаційна справа на будівлю [ADDRESS] (а.с. 45-52). Згідно зі ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Частиною 2 статті 218 ЦК України передбачено, що якщо правочин, для якого встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд приходить до висновку, що сторони домовилися про суттєві моменти договору, між ними відбулося повне його виконання, тому [PERSON]. дійсно є власником &frac14; частини нежилої будівлі, розташованої по [ADDRESS], визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved