Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-15 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання угоди купівлі-продажу дійсною та визнання права власності, вказуючи, що договір купівлі - продажу укладений 20 грудня 1997 року між ним та відповідачем в Білгород-Дністровському представництві Одеської товарної біржі не був нотаріально посвідчений, що спричиняє його недійсність, у зв`язку з чим порушуються майнові права позивача, що змушує його звернутися до суду. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Причина неявки суду невідома. Була повідомлена належним чином, за допомогою оголошення у газеті. Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів постановляє заочне рішення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 20 грудня 1997 року між позивачем та відповідачем в Білгород-Дністровському представництві Одеської товарної біржі був укладений договір купівлі-продажу № 1245/Б квартири [ADDRESS] , загальною площею 30,90 кв. м, одну кімнату жилою площею 18,3 кв. м., яка в цілому складається з: коридор-1, санвузол-2, кухня-3, жила-4, балкон-5. Згідно п. 5 вищезазначеного укладеного договору позивачем була виплачена повна вартість придбаного ним житлового будинку, тобто виконана одна з істотних умов договору. Однак даний договір був укладений у порушення ст.ст. 209, 657 ЦК України, а саме: не був нотаріально засвідчений, що стало надалі перешкодою для позивача в оформленні його майнових прав. У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і виникло повне або часткове виконання договору, однак одна зі сторін ухиляється від його нотаріального виконання, суд може визнати такий договір дійсним. Після укладення договору, позивачем була повністю прийнята у своє володіння та розпорядження квартира, у яку вона переїхала жити, оформила технічну документацію на своє ім`я та прописавшись за адресою розташування квартири. Прийняття до свого володіння та розпорядження позивачем придбаної квартири являється складовою права власності, на яке позивач має право як суб`єкт права приватної власності відповідно до ст. ст. 317, 318, 325 ЦК України. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Враховуючи вищевикладене та те, що сторонами були виконані усі істотні умови угоди, які підтверджуються письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання угоди купівлі-продажу дійсною та визнання права власності є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved