Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-24 00:00:00

Позивач звернулася до Свердловського міського суду з позовною заявою до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, в обґрунтування своїх вимог зазначивши, що сторони перебували у шлюбних відносинах з 29.08.1998 року по 06.05.2003 року, за який час придбали у сумісну власність подружжя квартиру [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 28.04.1999 року приватним нотаріусом Свердловського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого за реєстровим №1186. 06 квітня 2006 року, маючи мету припинити право спільної сумісної власності подружжя щодо зазначеної квартири, сторони уклали нотаріально посвідчений договір про розділ спільного майна подружжя, згідно якому здійснили поділ квартири, що сторонам належить по 1/2 частини квартири. 03 липня 2006 року сторони уклали нотаріально посвідчену угоду про припинення права на аліменти спільної дитини. Згідно цього договору, позивачу у рахунок належних до сплати аліментів, перейшло право власності на 1/2 частину зазначеної квартири, яка належала відповідачу. Таким чином, з 03 липня 2006 року позивач самостійно володіє зазначеною квартирою і усі обов'язки по утриманню квартири та оплаті необхідних платежів виконує. Згідно будинкової книги на квартиру відповідач зареєстрований у квартирі з 29.06.1999 року, але з цього часу і по теперішній час у квартирі фактично не проживає. Позивач просить суд постановити рішення, яким визнати [PERSON], [INFO], уродженця м.Свердловська Луганської області таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] з наступним припиненням його реєстрації у зазначеній квартирі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги і наполягає на їх задоволенні в повному обсязі, підтвердила обставини, викладені в заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги [PERSON] визнає, згоден з тим, що втратив право користування житловим приміщенням у зазначеній квартирі, у зв'язку з чим, суд вважає, за необхідне відповідно до ст.169 ЦПК України розглянути справу за його відсутністю, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Вислухавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи, визнані судом достатніми для розгляду справи по суті, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у відповідності зі ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. В судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] є приватною та належала в рівних долях сторонам по справі на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 28.04.1999 року приватним нотаріусом Свердловського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого за реєстровим №1186. В подальшому відповідно до договору про розділ спільного майна подружжя від 06.04.2006 року, посвідченого 03.07.2006р. приватним нотаріусом Свердловського нотаріального округу [PERSON], сторони здійснили поділ квартири, а саме: у власність [PERSON] перейшла 1/2 частка квартири [ADDRESS], та у власність [PERSON] перейшла 1/2 частка квартири [ADDRESS]. Відповідно до договору про припинення права на аліменти дитини від 03.07.2006 року, посвідченого 06.04.2006р. приватним нотаріусом [PERSON] укладеного між сторонами по справі [PERSON] та [PERSON], у зв'язку з припиненням права на одержання аліментів для доньки [PERSON], [INFO], [PERSON] передає їй у власність 1/2 частку квартири [ADDRESS], а мати дитини, [PERSON], приймає цю 1/2 частку квартири в рахунок належних до сплати аліментів. З цього приводу позивач вважається на підставі договору про припинення права на аліменти дитини взамін набуття права власності, власником цілої квартири [ADDRESS]. Однак до теперішнього часу відповідач продовжує бути зареєстрованим за адресою квартира [ADDRESS], яка належить позивачу [PERSON] на праві приватної власності. Відповідно до ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла, або законом. Сторони визнали в суді факт не проживання у спірній квартирі відповідача понад одного року, між сторонами також не існувало жодної домовленості щодо користування квартирою. Відповідно до вимог ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки реєстрація відповідача заважає позивачу здійснювати право володіння житловим приміщенням, та відповідач більше одного року не проживає у спірній квартирі, то суд вважає необхідним визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у спірній квартирі [ADDRESS], з наступним припиненням його реєстрації у зазначеній квартирі. На підставі ст.ст.386,405 ЦК України,

Outcome: approved