Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-23 00:00:00

У квітні 2008 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності та поділ житлового будинку в натурі між власниками, посилаючись на те, що він є власником 147/400 часток домоволодіння [ADDRESS]. Вказане право власності належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 квітня 2008 року. Вказана частина домоволодіння залишилася йому у спадок після його батька [PERSON], померлого [INFO] і належала йому на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок від 02.06.1982 року та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.08.1982 року. Окрім нього співвласником домоволодіння [ADDRESS], є його рідний брат [PERSON] (відповідач по справі), якому належить 253/400 часток домоволодіння. Вказана частина домоволодіння належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 квітня 2008 року, після батька який залишив йому у спадок 147/400 часток домоволодіння, та на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10 квітня 2008 року, після нашої бабки [PERSON], яка залишила йому у спадок 53/200 часток домоволодіння. Спадкове майно, на яке йому з братом видавалися свідоцтва про право на спадщину складалося з домоволодіння [ADDRESS] яке знаходиться на земельній ділянці площею 1200 кв.м , на якій розташовано: літ. А- 1 - житловий будинок, житловою площею 65,3 кв.м, загальною площею 101, 3 кв.м, літ. Б гараж, літ. В - сарай, літ. Г - убиральня, літ. Ж - навіс, літ. З - навіс, літ. Р - убиральня, літ. П - душ, № 1-6, І, ІІ - споруди. Але на протязі 1997 року він в інтересах своєї родини, з метою поліпшення житлових та побутових умов, з дозволу усіх членів родини на належній йому земельній ділянці самочинно, без належного дозволу побудував гараж з погребом під літ. Н, літню кухню під літ. Л, сараї під літ. М, О. Вказані будівлі готові на 100 % внесені до плану домоволодіння, але з відміткою самовільно побудованих, в зв'язку з чим підлягають узаконенню. Визнання права власності на самочинно збудовані будівлі, необхідно у зв'язку з приведенням у порядок правовстановлюючих документів у відповідність до діючого законодавства. Враховуючи викладене позивач просить визнати за ним право власності на самочинно збудовані будівлі гаражу з погребом літ. Н, літньої кухні літ. Л, сараїв літ. М, О які розташовані по в[ADDRESS]; поділити домоволодіння, яке розташовано за адресою:[ADDRESS] в натурі між власниками і виділити йому у власність приміщеннями 2-3, 2-4, 2-5 та 2-6 у житловому будинку літ. А-1, прибудову літ. А'-1, ґанок з навісом літ. а', літню кухню літ. Л, сараї літ. М, О, гараж з погребом літ. Н, , вбиральню літ. Р, душ літ. П, навіси літ. З та Ж., споруди 2, 5, 6, І, та ? споруд 1, 3; [PERSON]виділити у власність приміщеннями 1-2, 1-3, 1-4, 1-5 у житловому будинку літ. А-1, прибудову літ. а-1, ґанок з навісом літ. а, сарай літ. В, гараж з погребом літ. Б, , убиральню літ. Г, споруди 4, 7-9, ІІ, та ? споруд 1, 3; змінити частки власників домоволодіння за адресою: місто [ADDRESS] відповідно до акту ідеальних часток, визнав за [PERSON] 66/100 частин домоволодіння та визнав за [PERSON] 34/ 100 частин домоволодіння. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволенні. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником 147/400 часток домоволодіння [ADDRESS] Вказане право власності належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 квітня 2008 року, реєстровий номер [NUMBER]. Вказана частина домоволодіння залишилася йому у спадок після його батька [PERSON], померлого [INFO] і належала йому на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок від 02.06.1982 року та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.08.1982 року. Окрім [PERSON] співвласником домоволодіння [ADDRESS], є його рідний брат [PERSON], якому належить 253/400 часток домоволодіння. Вказана частина домоволодіння належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 квітня 2008 року , реєстровий номер [NUMBER] після їх батька який залишив йому у спадок 147/400 часток домоволодіння, та на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10 квітня 2008 року, реєстровий номер [NUMBER], після їх бабки [PERSON], яка залишила йому у спадок 53/200 часток домоволодіння. Як пояснив у судовому засіданні представник позивача, спадкове майно, на яке [PERSON] з братом [PERSON] видавалися свідоцтва про право на спадщину складалося з домоволодіння[ADDRESS], яке знаходиться на земельній ділянці площею 1200 кв.м , на якій розташовано: літ. А-1 - житловий будинок, житловою площею 65,3 кв.м, загальною площею 101, 3 кв.м, літ. Б гараж, літ. В - сарай, літ. Г - убиральня, літ. Ж - навіс, літ. З - навіс, літ. Р - убиральня, літ. П - душ, № 1-6, І, ІІ - споруди. Але на протязі 1997 року [PERSON]. в інтересах своєї родини, з метою поліпшення житлових та побутових умов, з дозволу усіх членів родини на належній мені земельній ділянці самочинно, без належного дозволу побудував гараж з погребом під літ. Н, літню кухню під літ. Л, сараї під літ. М, О. Вказані будівлі готові на 100 % внесені до плану домоволодіння, але з відміткою самовільно побудованих, в зв'язку з чим підлягають узаконенню. Визнання права власності на самочинно збудовані будівлі, необхідно у зв'язку з приведенням у порядок правовстановлюючих документів у відповідність до діючого законодавства. У відповідності до ст. 331 п. 2 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва та проведення державної реєстрації. Відповідно до ст. 376 п. 5 ЦК України на вимогу користувача земельної ділянки, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на земельній ділянці, якщо при цьому не порушуються права інших осіб. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Зважаючи на цю обставину після того, як позивач самочинно побудував будівлі змінилися ідеальні частки між співвласниками домоволодіння, у зв'язку з цим між сторонами виникають спори про порядок користування і володіння будинком. Угоди про виділення частки між власниками із загального майна не досягнуто. На цей час кожен власник користується наступними приміщеннями будинку та господарськими спорудами: - [PERSON] користується приміщеннями 2-3, 2-4, 2-5 та 2-6 у житловому будинку літ. А-1, прибудовою літ. А'-1, ґанком з навісом літ. а', літньою кухнею літ. Л, сараями літ. М, О, гаражем з погребом літ. Н, вбиральнею літ. Р, душем літ. П, навісами літ. З та Ж. Спорудами 2, 5, 6, І; - [PERSON] користується приміщеннями 1-2, 1-3, 1-4, 1-5 у житловому будинку літ. А-1, прибудовою літ. а-1, ґанком з навісом літ. а, сараєм літ. В, гаражем з погребом літ. Б, убиральнею літ. Г, спорудами 4, 7-9, ІІ; - споруди 1, 3, знаходяться у спільному користуванні. Такий порядок користування домоволодінням між сторонами встановився з 1997 року. Необхідно зауважити, що вказаний порядок користування домоволодінням зафіксовано в акті розподілу часток між власниками домоволодіння від 20.06.2008 року, який було виготовлено МБТІ та погоджено між нами як власниками домоволодіння. Згідно ст. 364 ЦК України власник має право на виділ в натурі частки з майна, що знаходиться у спільній частковій власності. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved