Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із позовом до Маріупольської міської ради про визнання за ними права власності на самовільне будівництво. В обґрунтування заявлених вимог позивачі посилаються на те, що на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку, виданих позивачам 8 лютого 2008 року на підставі рішення Маріупольської міської ради № 5/17-3154, вони являються співвласниками земельної ділянки, яка розташована [ADDRESS]. На вказаній земельній ділянці розташоване домоволодіння, власниками якого вони являються, [PERSON]- ѕ частки домоволодіння, [PERSON] - ј частки домоволодіння. У зв'язку з господарською необхідністю було самовільно побудовано нежилу прибудову літ. А1-1, жилу прибудову літ. А2-1, жилу мансарду літ. А/м, навіс літ. И-1 та реконструйовано гараж літ. З-1 та жилий будинок літ. А-1. На даний момент необхідно упорядкувати правовстановлюючі документи на домоволодіння, у зв'язку з чим вони звертаються до суду. У судове засідання позивачі не з'явились, надіславши до суду заяву з проханням слухання по справі провести у їх відсутність, заявлені позовні вимоги повністю підтримують. Представник відповідача, діюча на підставі довіреності, у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заявлених позивачами вимог. Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, який встановлений ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що згідно із довідки Маріупольського БТІ від 4 лютого 2008 року при обстеженні домоволодіння [ADDRESS] було встановлено факт самовільного будівництва нежилої прибудови літ. А1-1, жилої прибудови літ. А2-1, жилої мансарди літ. А/м, навісу літ. И-1 та реконструкції гаражу літ. З-1 та жилого будинку літ. А-1. Згідно державного акту серія ЯЕ № 709142, реєстраційний № 01.08.162.00404, виданого 8 лютого 2008 року, [PERSON] є співвласником земельної ділянки, яка розташована [ADDRESS], на підставі рішення Маріупольської міської ради № 5/17-3154. Згідно державного акту серія ЯЕ № 709143, реєстраційний № 01.08.162.00403, виданого 8 лютого 2008 року, [PERSON] є співвласником земельної ділянки, яка розташована [ADDRESS], на підставі рішення Маріупольської міської ради № 5/17-3154. Згідно свідоцтва про право власності від 31 серпня 1991 року, яке було посвідчено державним нотаріусом Одерій Г. В. та зареєстровано в реєстрі № 3159, [PERSON] є власником Ѕ частки домоволодіння [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 31 серпня 1991 року, яке було посвідчено державним нотаріусом Одерій Г. В. та зареєстровано в реєстрі № 3160, [PERSON] є власником ј частки домоволодіння [ADDRESS]. Згідно договору дарування від 31 березня 1999 року, яке було посвідчено державним нотаріусом Демко М. Л. та зареєстровано в реєстрі № 2-558, [PERSON] є власником ј частки домоволодіння [ADDRESS]. За висновком будівельно-технічної експертизи № 666 від 24 квітня 2008 року конструкції самовільно збудованих споруд: нежила прибудова літ. А1-1, жила прибудова літ. А2-1, жила мансарда літ. А/м, навіс літ. И-1 та реконструкція гаражу літ. З-1 та жилого будинку літ. А-1, які розташовані на земельній ділянці [ADDRESS], не суперечать вимогам державних будівельних норм України. Однак при будівництві нежилої прибудові літ. А1-1 та реконструкції гаражу літ. З-1, які розташовані [ADDRESS], маються порушення діючих будівельних норм, а саме: стіни будівель знаходяться на відстані менш ніж 1 метр від кордону суміжних земельних ділянок. При цьому в матеріалах справи маються заяви від власників суміжних домоволодінь із домоволодінням [ADDRESS], згідно з якими вони не заперечують проти знаходження самовільних будівель на відстані менш ніж 1 метр від їхніх земельних ділянок. Згідно з ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно, якщо це не порушує права інших осіб. З урахуванням наведеного суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON] та [PERSON]до Маріупольської міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво. На підставі ст. 376 ЦК України,

Outcome: approved