Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-19 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до погосподарських книг Бесідської сільської ради за 1986 - 1990, 1991 -1995 роки житловий будинок [ADDRESS], 1964 року побудови, належав до майна колгоспного двору. На час припинення колгоспного двору 15 квітня 1991 року в ньому проживали та не втратили частку в його майні [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які згідно діючих на той час ст. ст. 120,123 ЦК УРСР (1963 р.) та Закону України "Про власність" набули право власності на вказаний будинок, як на майно колгоспного двору в рівних частках. [INFO] [PERSON] помер, спадщину після смерті якого прийняла позивачка, його дружина [PERSON] та спадкоємиця згідно ст. ст. 1248, 1261 ЦК України, яка постійно на день смерті проживала разом із спадкодавцем. Позивач, син спадкодавця [PERSON], який постійно на день смерті проживав разом із спадкодавцем, відмовився від прийняття спадщини, подавши до Ставищанської районної державної нотаріальної контори відповідну заяву. Бесідська сільська рада свідоцтва про право власності на вказаний будинок не видала, що позбавляє їх можливості оформити свої спадкові права. Вартість вищевказаного житлового будинку становить відповідно до технічного паспорта 39777 гривні. Земельна ділянка на якій розташований вказаний житловий будинок не приватизована. Позивачі просять визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину вказаного житлового будинку та право на спадщину за законом після смерті [INFO] чоловіка [PERSON] на 1/3 частину даного житлового будинку вартістю 26518 гривень; визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину цього житлового будинку вартістю 13259 гривень. В попередньому судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали, підтвердили обставини на які посилаються в позовній заяві. Представник Бесідської сільської ради Чумак Т. В. в попередньому судовому засіданні позов визнала, суду пояснила, що відповідно до погосподарських книг Бесідської сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки житловий будинок [ADDRESS] відносився до майна колгоспного двору, в якому на час його припинення (на 15 квітня 1991 року) проживали та не втратили частку в його майні [PERSON] та позивачі. Вони набули право власності на даний будинок в рівних частках (кожен на 1/3 частину). Проте, рішення виконкому Бесідської сільської ради про визнання права власності на вказаний житловий будинок не приймалося. Земельна ділянка не приватизована. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті останнього спадщину прийняла позивачка - його дружина. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачів, пояснення та усну заяву про визнання вказаного позову представника відповідача, яка діє відповідно до довіреності і має повноваження на вчинення такої дії, та перевіривши поданні письмові докази, вважає, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до погосподарських книг Бесідської сільської ради за 1986 - 1990, 1991 -1995 роки житловий будинок [ADDRESS], належав до майна колгоспного двору, головою якого був [PERSON], членом двору - позивачі. Вказані особи на час припинення колгоспного двору (станом на 15 квітня 1991 року) проживали в даному дворі та не втратили права на частку в його майні. Проте, рішення виконкому Бесідської сільської ради про визнання права власності на вказаний житловий будинок не приймалося. Вартість зазначеного житлового будинку відповідно до технічного паспорту складає 39777 грн. Земельна ділянка, на якій розташований вказаний будинок, не приватизована. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті останнього спадщину за законом прийняла позивачка [PERSON] відповідно до ст. ст. 1223 ч. 2, 1261, 1269, 1270 ЦК України, подавши до Ставищенської районної державної нотаріальної контори відповідну заяву у встановлений шестимісячний строк. Позивач [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, подавши до Ставищенської районної державної нотаріальної контори відповідну заяву відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК України (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ч. 5 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до пункту 6.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно (затвердженого наказом Мінюсту України №7/5 від 07.02.2002 року) оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування. Проте, свідоцтво про право власності Бесідською сільською радою на вищевказаний будинок на ім'я [PERSON] та позивачів не видавалось. Згідно абзацу 4 пункту 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Мінюсту від 03.03.2004 року №20/5), при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з реєстру прав власності. Згідно ст. 392 Цивільного Кодексу України власник майна, може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] та позивачі набули право власності на будинок [ADDRESS], як члени колгоспного двору відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР (1963 р.), а позивачка після смерті батька набула також право на спадщину за законом на 1/3 частину вказаного будинку і оскільки представником відповідача - Бесідської сільської ради позов визнається, то він підлягає задоволенню. Оскільки Бесідська сільська рада до пред'явлення позову про визнання права на спадщину на житловий будинок і в попередньому судовому засіданні не оспорювали цього права, відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на них не може бути покладений обов'язок по відшкодуванню судових витрат.

Outcome: approved