Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з дійсним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що в результаті злочинних дій відповідачів було ушкоджено її майно: пальто, на ремонт якого витрачене 3500 гр.; сумка зробилася непридатною, яка коштує 350 гр.; парасолька зробилась непридатною, яка коштує 35 гр.; мобільний телефон, зробився непридатним, вартістю 450 гр.; за діагностику мобільного телефону сплачено 50 гр.; у результаті ушкодження здоров'я, її довелося проводити санаторно-курортне лікування, вартість такого лікування 5690 гр.; проїзд до місця лікування 152 гр.; послуги адвоката, як представника по цивільній справі, склали 1200 гр.; при розгляді кримінальної справи послуги захисника склали 1250 гр. Загальна сума матеріальної шкоди становить 12677 гр., яку просить стягнути з відповідачів солідарно. Крім матеріальної шкоди, просить також стягнути і моральний збиток по 10000 гр. з кожної відповідачки. У судовому засіданні позивачка і її представник підтримали позовні вимоги. Відповідачі і їхні представники позов не визнали та пояснили, що злочин вони не робили, отже матеріальну шкоду і моральний збиток не заподіювали. Як видно з постанови суду Київського району м. Сімферополя від 19.02.2007 року відповідачі зробили відносно позивачки злочин при наступних обставинах: 28 січня 2004 року, близько 18 годин, [PERSON] їхала в маршрутному таксі №60, на перехресті вул. Генерала Родіонова і Б. Хохлова, у м. Сімферополі, у шляху проходження між [PERSON] і водієм маршрутного таксі відбулася словесна лайка, через те, що водій зупинив маршрутне таксі не там, де просила [PERSON] Під час лайки на стороні водія виступили, пасажири, що перебувають у маршрутному таксі, [PERSON] і [PERSON] У той момент коли [PERSON] виходила з таксі, [PERSON] яка виходила після її, штовхнула її в спину, на що [PERSON] зробила їй зауваження, однак [PERSON] знову штовхнула її, від чого та впала, після чого [PERSON] і [PERSON] вишли за нею з маршрутного таксі, маючи намір на заподіяння [PERSON] тілесних ушкоджень стали наносити їй удари ногами в різні частини тіла, заподіявши при цьому, згідно акту судово-медичного огляду №921: ушиб поперекового відділу хребта, правої половини таза, садну кінцівок, які ставляться до легких тілесних ушкоджень яки спричинили за собою короткочасний розлад здоров'я. Злочинні дії відповідачів судом кваліфіковані по ст.125 ч.2 КК України, як навмисне легке тілесне ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров'я. У зв'язку з тим, що строк притягнення до кримінальної відповідальності вплинув, провадження по справі було закрито. Дана постанова набула законної сили. У процесі побиття відповідачами позивачки, було ушкоджене майно останньої: пальто, сумка, парасолька, мобільний телефон. Суд вважає, що вимоги позивачки про відшкодування їй збитку заподіяного ушкодженням речей, засновані на законі, разом з тим з сумою в яку позивачка оцінила матеріальний збиток по деяким речам, погодитися не можливо. У цьому випадку варто керуватися висновком експерта №1945 від 04.08.2006 року і стягнути з відповідачів: залишкову вартість пальто, у сумі 491 гр.25 коп.; мобільного телефону в сумі 67 гр.50 коп.; вартість жіночої сумки 350 гр., яка стала негодною, і парасольки 35 гр. Відшкодуванню також підлягають і понесені позивачкою судові видатки, пов'язані з тим, що вона користувалася послугами адвоката, в сумі 1200 гр., що підтверджується квитанціями №151 від 11.09.2006 року і №155 від 06.11.2007 року. Таким чином загальна сума матеріальної шкоди, що підлягає стягненню з відповідачів становить 2143 гр.75 коп. Суд вважає, обґрунтованими вимоги позивачки про стягнення морального збитку, тому що злочинними діями відповідачів заподіяна шкода її здоров'ю, що є підставою для відшкодуванні морального збитку, однак розмір морального збитку необґрунтовано завищений і підлягає зменшенню. Позивачка не представила переконливих доказів того, що саме у зв'язку із заподіяними їй відповідачами тілесних ушкоджень вона мала потребу в санаторно-курортному лікуванні. Не представлено доказів і того, що по іншій справі її інтереси представляв адвокат. Який обсяг роботи ним виконувався. Наявність угоди про надання юридичної допомоги ще не свідчить про те, що ця допомога реально надавалася. Тому в цій частині позову необхідно відмовити. На підставі ст.ст.1166-1168 ЦК України,

Outcome: partial