Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Асоціації підприємств- виробників та ремонтників сільськогосподарської техніки про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі на землю, мотивуючи тим, що їй на праві власності належить земельна ділянка площею 3,29 гектарів у межах згідно з планом розташована на території Петрівської сільської ради Козелецького району з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на підставі державного акту [NUMBER]. 20 вересня 2006 року вона з відповідачем уклали договір оренди даної земельної ділянки. Цей договір був зареєстрований відповідачем 13 березня 2007року в Козелецькому районному відділі Чернігівської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України». У відповідності з умовами даного договору оренди землі вона передала відповідачу в оренду належну їй земельну ділянку площею 3,29 гектарів терміном на двадцять років з орендною платою 388,13 грн. в рік, що становить 2% від вартості земельної частки (паю). Земельна ділянка була передана відповідачу в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції (п.12 даного договору). Пройшло вже більше року з часу реєстрації даного договору оренди земельної ділянки, але відповідач в порушення умов договору оренди -п.п.12, 13 та закону не використовує взяту в оренду дану земельну ділянку за цільовим призначенням. Він взагалі земельну ділянку не обробляє і не вирощує товарної сільськогосподарської продукції. Орендована земельна ділянка не оброблялась відповідачем, як у минулому році, так і в цьому році. Станом на червень 2008 року земельна ділянка не виорана і не посаджена ніяка продукція. Окрім того відповідач не сплачує орендну плату, яка передбачена згідно п.8 договору оренди і сума заборгованості по орендній платі за період з 13 березня 2007 року по червень 2008 року становить 499 гривень 16 копійок. Відповідно до п.11 договору оренди землі у разі не внесення орендної плати в строки визначені цім договором, справляється пеня у розмірі 0,2 % несплаченої суми за кожний день прострочення. А тому враховуючи, що відповідач не сплатив їй орендну плату за рік, то сума пені складає 69 гривні 30 копійок. Загальна сума заборгованості по орендній платі з урахуванням пені становить 568 гривень 46 копійок. Згідно ч.1 ст.782 ЦК України наймодавець має право відмовитись від договору найму, якщо наймач не вносить плату протягом трьох місяців підряд, а відповідач їй не сплачує її протягом одного року і трьох місяців підряд. Таким чином відповідач істотно порушив умови договору оренди землі та -ст.24 Закону «Про оренду землі» і не виконав ні одне взяте на себе по договору оренди землі зобов'язання, і заподіяв їй шкоду, так як остання втратила все на що розраховувала при укладенні договору оренди. Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладені договору. Підставами для припинення права користування земельною ділянкою та припинення договору оренди землі шляхом його розірвання є використання земельної ділянки не за цільовим призначенням і систематично не сплата орендної плати. За таких обставин вважає, що договір оренди землі від 20 вересня 2006 року підлягає розірванню та стягнення з відповідача орендної плати за один рік і три місяці , з чим вона і звернулася до суду. Позивач [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує. Представник відповідача Асоціації підприємств- виробників та ремонтників сільськогосподарської техніки, в попереднє судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає повністю. Дослідивши усі докази, суд відповідно до ст. 130 ЦПК України з'ясував можливість врегулювання спору до судового розгляду, так як відповідач визнав позов повністю, і вважає необхідним задовольнити позов відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси осіб.

Outcome: approved