Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Борзнянської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на житло, яке залишилося після смерті його рідних [PERSON] та [PERSON] і складається з квартири, розташованої [ADDRESS]. Свої вимоги обгрунтовує тим, що він не може оформити право власності на спадкове нерухоме майно (квартиру) через нотаріальну контору, оскільки під час проведення подружжям [PERSON] в лютому 1996 року приватизації зазначеної квартири відповідач неналежним чином оформив правоустановлюючі документи на житло (не проставив печатку та підпис), а після усунення зазначених недоліків не визнає за спадкодавцями права власності на спірну квартиру. В судовому засіданні представники позивача заявлені вимоги підтримали й пояснили, що [PERSON] доводиться двоюрідним братом померлого в листопаді 2006 року [PERSON]. Останній разом зі своєю дружиною [PERSON] в 1996 році приватизували квартиру [ADDRESS], в якій постійно проживали. [PERSON] померла у вересні 2004 року й після її смерті [PERSON] прийняв спадщину, так як проживав з нею на час її смерті, а позивач прийняв спадщину після смерті свого брата шляхом подачі заяви до нотаріальної контори і йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові заощадження. На спадкову квартиру нотаріус відмовив у видачі такого свідоцтва, так як в правоустановлюючому документі на житло, виданого на ім”я [PERSON], [PERSON]., не були поставлені печатка та підпис керівника органу приватизації Борзнянської міської ради і на відсутність яких спадкодавці не звернули уваги в силу свого похилого віку; зазначене свідоцтво про право власності на квартиру було належним чином зареєстроване в Борзнянській дільниці Ніжинського МБТІ, але в подальшому керівником цього органу безпідставно анульовано. На звернення [PERSON] до відповідача щодо усунення допущених органом приватизації недоліків виконком Борзнянської міської ради у вересні 2007 року прийняв рішення, яким вважав приватизацію [PERSON], [PERSON] спірної квартири завершеною й на свідоцтві про право власності на житло були проставлені необхідні реквізити (печатка та підпис), але за протестом прокурора в листопаді 2007 року дане рішення було безпідставно скасоване, хоча сам правоустановлюючий документ ніхто не відміняв. В даний час спірна квартира не знаходиться на балансі міської ради, але остання й не визнає за подружжям [PERSON] та позивачем право власності на спадкову квартиру, що унеможливлює її переоформлення через нотаріальну контору, що й стало підставою для його звернення за захистом своїх прав до суду. Представник відповідача в судовому засіданні при вирішенні спору поклався на розсуд суду, хоча й не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON], і пояснив, що з метою захисту інтересів померлих [PERSON], [PERSON]. виконкомом міської ради у вересні 2007 року було прийнято рішення про задоволення заяви їх спадкоємця [PERSON] й визнано таким, що подружжям [PERSON] приватизація їх квартири проведена та відбулася; для прийняття такого рішення у міської ради були достатні підстави, які грунтувалися на основі вивчених документів. На виконання даного рішення в свідоцтві про право власності на житло він, як керівник органу приватизації, поставив підпис та печатку; відсутність цих реквізитів на зазначеному свідоцтві вважає недоліком, допущеним з вини самого органу приватизації, на які [PERSON], [PERSON] не звернули увагу в силу свого похилого віку. Стверджує, що після скасування вищевказаного рішення виконкому міської ради за протестом прокурора спірна квартира до цього часу в комунальну власність в передбаченому законом порядку передана не була. Представник Борзнянської державної нотаріальної контори, будучи залученим до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, вважав виходячи з наявних у справі доказів за можливе задовольнити вимоги позивача і пояснив, що [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] та [PERSON]., звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де серед переліку спадкового майна вказав і спірну квартиру. [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові заощадження, а у видачі такого свідоцтва на квартиру відмовлено в зв”язку з відсутністю належно оформлених правоустановлюючих документів на вказане нерухоме майно. Заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Згідно зі ст.ст.1216-1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом; до складу спадщини входять всі права та обов”язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, яким є день смерті особи. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є двоюрідним братом померлого [INFO] [PERSON]. і прийняв спадщину після його смерті, що підтверджується рішенням Баришівського районного суду Київської області від 13 липня 2007 року про встановлення факту родинних відносин, заявою про прийняття спадщини, витягом зі спадкового реєстру та свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 14 серпня 2007 року Борзнянською державною нотаріальною конторою, зі змісту якого також слідує, що [PERSON] фактично вступив у спадкові права після смерті своєї дружини [PERSON] З заяви [PERSON] про прийняття спадщини, поданої ним до Борзнянської державної нотаріальної контори вбачається, що до складу майна, яке він мав намір успадкувати, входила квартира [ADDRESS], яка є предметом спору. Згідно ст.ст.16, 392 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, в тому числі й права власності, є визнання права. Враховуючи, що [PERSON] є спадкоємцем [PERSON]., то суд вважає, що до нього у відповідності до ст.ст.1216-1218 ЦК України перейшли всі права та обов”язки померлого спадкодавця, в тому числі й на спірну квартиру, тому звернення позивача до суду з даним позовом є правомірним. За змістом Закону України “Про приватизацію державного житлового фонду” право на приватизацію квартир державного житлового фонду мають громадяни України, які проживають в цих квартирах; передача займаних квартир у власність громадян здійснюється за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім”ї, які мешкають в даній квартирі, на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше одного місяця з дня одержання заяви громадянина, й оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру, яке реєструється в органах приватизації. З матеріалів справи вбачається, що подружжя [PERSON] 05 лютого 1996 року звернулися до органу приватизації Борзнянської міської ради з заявою про передачу їм у власність квартири [ADDRESS], 06 лютого 1996 року в бюро технічсної інвентаризації оформили замовлення на видачу технічного паспорту й свідоцтва про право власності на дану квартиру (арк.28 інвентаризаційної справи №2113 на будинок [ADDRESS]), після чого розпорядженням органу приватизації №261 від 19 лютого 1996 року (арк.32 інвентаризаційної справи №2113 на будинок [ADDRESS]) вищевказана квартира була передана їм у спільну сумісну власність з покладенням на Ніжинське МБТІ обов”язку оформити свідоцтво про право власності на житло - зазначений правоустановлюючий документ було видано на ім”я [PERSON]. та [PERSON] 20 лютого 1996 року, але на ньому були відсутні підпис та печатка органу приватизації. В подальшому, позивачем під час оформлення спадщини було звернуто увагу відповідача на зазначені недоліки, які й були усунені органом приватизації на виконання рішення виконкому Борзнянської міської ради №77 від 28 вересня 2007 року, що підтверджується змістом самого свідоцтва про право власності на житло, копія якого мається в справі та узгоджується з поясненнями представників сторін. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов”язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За змістом п.15 ч.1 ст.26 Закону Україн “Про місцеве самоврядування в Україні” скасування актів виконавчих органів ради з підстав їх невідповідності Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, є виключною компетенцією сесії відповідної ради й проводиться на її пленарних засіданнях. Тому, виходячи з зазначених вимог чинного законодавства, положень п.п.1-5 постанови Пленуму Верховного Суду України “Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя” №9 від 01.11.1996р., суд находить таким, що суперечить закону та не може взяти до уваги прийняте за результатами розгляду протесту прокурора рішення виконкому Борзнянської міської ради №92 від 02 листопада 2007 року, яким було відмінено попереднє рішення №77 від 28 вересня 2007 року, оскільки виконавчий орган ради перевищив свою компетенцію. На зворотній стороні свідоцтва про право власності на житло маються відповідні реквізити бюро технічної інвентаризації (підпис, печатка, номер запису до реєстраційної книги), що узгоджується з відомостями, зазначеними в довідці про належність будівель (арк.2 інвентаризаційної справи №2113 на будинок [ADDRESS]), та підтверджує факт реєстрації права власності на спірну квартиру за [PERSON], [PERSON] в цьому органі. Запис працівників бюро технічної інвентаризації про анулювання зазначеної реєстрації в зв”язку з відсутністю свідоцтва про право власності суд вважає неправомірним й не може взяти до уваги, так як [PERSON] подавав замовлення на видачу цього свідоцтва, орган приватизації своїм розпорядженням зобов”язав БТІ оформити даний правоустановлюючого документ, його реквізити повністю відповідають безпідставно анульованим відомостям про реєстрацію в інвентаризаційній справі й вся процедура приватизації житла подружжям [PERSON] проведена в межах місячного строку, визначеного ст.8 Закону України “Про приватизацію державного житлового фонду”. Згідно довідки №7 від 23 квітня 2008 року, виданої КП “Борзнажитлосервіс” (колишня ЖЕК), яке є балансоутримувачем всього житлового фонду комунальної власності Борзнянської міської ради, квартира [ADDRESS] на обліку в комунальному підприємстві не значиться в зв”язку з її передачею у власність подружжю [PERSON] шляхом приватизації. Доводи представників позивача про несвоєчасне проставлення на свідоцтві про право власності на житло печатки та підпису органу приватизації внаслідок допущеного недоліку з боку самого органу приватизації, на що [PERSON] та [PERSON] не звернули уваги в силу свого похилого віку, не оспорюються в судовому засіданні й представником відповідача та підтверджуються свідоцтвами про смерть цих осіб, яким на час приватизації виповнилося понад 70 років. Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи, суд вважає, що за життя [PERSON], [PERSON] завершили приватизацію спірної квартири, ставши її законними власниками, а тому вимоги позивача є обгрунтованими й підлягають задоволенню. Оскільки представники позивача просять судові витрати по справі незалежно від результатів її розгляду покласти на них, то виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст.11 ЦПК України, ці їх вимоги також необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved