Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-16 00:00:00

Позивачка в своїй заяві вказує, що гр.[PERSON]має малолітню доньку [PERSON], [INFO], проте з дитиною не проживає майже з народження , не спілкується , не цікавиться її життям та здоров'ям. Шлюб між батьками дитини розірваний 12 лютого 2004 року Малолітня [PERSON] проживає з матір'ю [PERSON], яка і створює всі належні умови для життя, розвитку та виховання дитини. Оскільки батько дитини ухиляється від виконання своїх обов'язків по її вихованню позивачка і просить суд винести рішення про позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON]. В суді позивачка та представник відділу у справах дітей Прилуцької міської ради підтримали позовні вимоги. При цьому позивачка суду пояснила , що відповідач із самого дня народження дочки не спілкується з нею, не приймає участі у вихованні хоча має всі можливості для цього, аліменти сплачує в мінімальному розмірі . Після народження другої дитини у новій сім'ї , відразу є організував подання позову до суду для зменшення розміру аліментів на дочку. З 2004 року жодного разу не зустрічався і не спілкувався з донькою , лише формально взявши в опікунській раді дозвіл на побачення з нею, хоча дочка запитує про нього і хоче його бачити та спілкуватися з ним . Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON], хоча не заперечує , що з дня повернення дружини з пологового будинку, практично не бачив дитину , а з 2004 року взагалі жодного разу не спілкувався з дочкою і не відвідував її в дитячому закладі . Вважає, що сплачуючи аліменти він повністю виконує свої батьківські обов'язки. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та свідків вважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги з наступних підстав: Так дійсно, гр. [PERSON]має малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7). Малолітня [PERSON] проживає з матір'ю [PERSON], яка і створює всі належні умови для життя, розвитку та виховання дитини, що підтверджується довідкою КП „Прилукижитлобуд” №1493 від 26 травня 2008 року (а.с.11). Згідно ст. 141 СК України, мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини , проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Ст.150 СК України визначає обов'язки батьків щодо дитини. Вони зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний , духовний та моральний розвиток , забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя . Згідно ст.ст.152, 155 СК України права дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю , а ухилення від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності , встановленої законом . Відповідач з 2004 року жодного разу не зустрічався і не спілкувався з дочкою, чого і сам не заперечує. Свідок [PERSON]. суду показала, що вона працює вихователем дошкільного навчального закладу , де знаходиться дочка відповідача , але останній жодного разу за чотири роки не навідався , до неї не приходив на святкування в дитячий садочок , хоча донька дуже хотіла бачити свого батька і ніяких перешкод у їх спілкуванні не було. Свідок [PERSON]. суду також підтвердила, що вона, як сусідка позивачки, жодного разу не бачила відповідача, щоб він спілкувався зі своєю дочкою. Таким чином, у суду є всі підстави вважати що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини в розумінні положень Сімейного кодексу України. Сама по собі виплата аліментів є лише невеликою часточкою обов'язків по вихованню дитини і не може розцінюватися як повне виконання своїх батьківських обов'язків . Посилання відповідача на те, що позивачка йому забороняла зустрічатися з дитиною не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні , оскільки сам відповідач не заперечував , що з 2004 року не робив жодної спроби для спілкування з дитиною і взагалі, не знав в якому дитячому закладі вона знаходиться. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що знайшла своє підтвердження у судовому засіданні така обставина, яка зазначена в ст.164 Сімейного Кодексу України як ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, тому позов необхідно задовольнити. А тому, виходячи з вищенаведеного, на підставі ст.164 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10,60, 213-215 ЦПК України, суд -

Outcome: approved