Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-08 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідачів про стягнення коштів в сумі 20200 грн. та відшкодування моральної шкоди. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що відповідно до розписки про отримання коштів в сумі 4000 доларів США, власноручно написаній відповідачем [PERSON] 15.10.2007 р., останній зобов'язався продати їй належне йому приміщення магазину промислових товарів по [ADDRESS], яке вона орендувала за усною домовленістю з відповідачем, за 80000 доларів США. При цьому строк сплати решти суми і оформлення договору купівлі-продажу сторонами не оговорювався. 21.01.2008 р. відповідачі прийшли в магазин і заявили їй, що всі питання щодо угоди купівлі-продажу вона повинна вирішувати з відповідачкою [PERSON], яка стала власником магазину. Остання повідомила її, позивачку, що вона зобов'язана була укласти договір купівлі-продажу до 21.01.2008 р., і висунула вимогу, щоб вона до 01.02.2008 р. звільнила приміщення магазину, що вона і зробила. На її прохання про повернення суми внесеного авансу відповідачка заявила, що нічого повертати не збирається. Такою поведінкою відповідачів їй спричинено моральну шкоду, що полягає у перенесеному нервовому стресі і психічних потрясіннях, погіршенні стану її здоров'я; заподіяну моральну шкоду оцінює в 5000 грн. Просила стягнути з відповідачів у солідарному порядку 20200 грн. (згідно курсу долара по відношенню до гривні станом на 11.03.2008 р. - дату звернення до суду з позовом, що становив 5,05 грн.), 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди та судові витрати. Позивачка в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що дійсно її чоловік [PERSON] отримав від позивачки 4000 доларів США як завдаток за приміщення магазину, згодом було оговорено кінцеву дату укладення договору купівлі-продажу, а саме до 21.01.2008 р. Однак, позивачка відмовилась купляти приміщення магазину, і вони змушені були виставити приміщення на продаж. 22.01.2008 р. позивачці було надіслано рекомендованого листа з проханням звільнити приміщення магазину, що вона і зробила 01.02.2008 р. Вона, відповідачка, як власник приміщення магазину згідна укласти договір купівлі-продажу з позивачкою, отриманий від останньої завдаток їй може бути повернуто після продажу приміщення. Просила у позові відмовити. У судове засідання 09.06.2008 р. відповідачка не з'явилась, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином. За таких обставин суд ухвалив закінчувати розгляд справи за відсутності відповідачки [PERSON] Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав і пояснив, що його сестра - позивачка по справі за усною домовленістю з ним орендувала належне йому приміщення магазину промислових товарів по [ADDRESS]. 15.10.2007 р. він отримав від неї 4000 доларів США авансу в рахунок майбутнього продажу приміщення магазину, строк укладення договору купівлі-продажу не обумовлювався, позивачка мала продати будинок матері і на виручені кошти викупити приміщення магазину. Отриманий аванс він віддав дружині - відповідачці [PERSON] Остання змусила його оформити на неї договір дарування приміщення магазину, постійно нагадуючи йому про його смертельну хворобу. Про те, що пройшла заміна власника, позивачка не знала, про це їй стало відомо лише 21.01.2008 р., коли він з дружиною прийшли в магазин, і дружина наказала позивачці звільнити приміщення. Проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Встановлено, що 15 жовтня 2007 р. на виконання досягнутої між позивачкою та відповідачем [PERSON] домовленості про укладення договору купівлі-продажу приміщення магазину промислових товарів по [ADDRESS] позивачка передала відповідачу 4000 доларів США (а.с.40), строк укладення договору купівлі-продажу сторонами не обумовлювався. Відповідачка [PERSON], ставши на підставі договору дарування від 29.11.2007 р. (а.с.27) власником магазину, виставила його на продаж. Лише 21.01.2008 р. відповідачі повідомили позивачку про зміну власника, і відповідачка висунула вимогу, щоб позивачка до 01.02.2008 р. звільнила приміщення магазину, не запропонувавши укласти договір купівлі-продажу. Позивачка у встановлений термін вибралась з приміщення, сплачений аванс їй не повернуто. Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивачки, відповідача [PERSON], показаннями свідків [PERSON], [PERSON] Свідки, зокрема, підтвердили, що 21.01.2008 р., коли відповідачка вигнала позивачку з приміщення магазину, не запропонувавши укласти договір купівлі-продажу, позивачка була дуже схвильована, у неї почалась істерика. Оскільки встановлено, що договір купівлі-продажу у відповідній формі між сторонами укладений не був, то сплачені позивачкою кошти, які відповідно до вимог ст.570 ЦК України вважаються авансом, підлягають поверненню. З відповідачів у солідарному порядку слід стягнути в користь позивачки 20200 грн. сплаченого авансу. На відшкодування спричиненої позивачці моральної шкоди, що полягає у душевних стражданнях, яких остання зазнала у зв'язку з неправомірною поведінкою відповідачів щодо неї, перенесенні нервового стресу, порушенні нормального ритму життя, з відповідачів у солідарному порядку слід стягнути в користь позивачки 2000 грн. До солідарного стягнення з відповідачів підлягають також понесені позивачкою судові витрати, що складаються з 210,50 грн. сплаченого судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 23, 570, 1167 ЦК України,

Outcome: partial