Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що за судовими рішеннями сплачує аліменти на користь відповідачок на утримання неповнолітніх дітей - доньки [PERSON] [INFO] у розмірі &frac14; частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше &frac12; неоподатковуваного мінімуму доходів громадян та сина [PERSON] [INFO]у розмірі &frac14; частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 %прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Утримувані аліменти загалом складають &frac12; частку його заробітку, що перевищує встановлену законом частку, тому просить зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього за обома судовими рішеннями до 1/6 частки від заробітку на утримання кожної дитини. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання декілька разів не з'явилася з невідомих суду причин - про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки [PERSON] на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Заслухавши позивача, відповідачку [PERSON], дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а статтею 181 ч. 3 Сімейного кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров*я когось з них. Відповідно до п. 17 постанови Пленум Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров*я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Що до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50% заробітної плати цієї особи. Так, відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 131 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази чи повідомлення про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Судом встановлено, що рішенням Новокаховського міського суду від 08.05.2003 року стягнуто на користь [PERSON] з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] у розмірі &frac14; частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше &frac12; неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Рішенням Новокаховського міського суду від 06.05.2008 року стягнуто на користь [PERSON] з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO]у розмірі &frac14; частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази суд дійшов висновку, що підстав для зменшення розміру стягуваних з відповідача аліментів на теперішній час немає за таких обставин, коли його матеріальний стан останнім часом покращився, а не погіршився, що підтверджується довідкою про його доходи від 19.05.2008 року, відповідно до якої, починаючи з листопада 2007 року його заробітна плата постійно зростає і станом на квітень 2008 року складає 5388 грн., з яких до виплати належить 3327 грн., що на думку суду, дозволяє позивачу належним чином утримувати дітей і сплачувати аліменти у встановлених судовими рішеннями розмірах по &frac14; частки від заробітку на кожну дитину, що не позбавляє його права повторно звернутися до суду із цим позовом за наявності підстав, визначених ст. 192 СК України. Будь-яких доказів щодо зниження його доходів за травень-червень 2008 року, наявності на утриманні позивача інших неповнолітніх дітей або непрацездатних осіб, незадовільного стану його здоров*я суду не надано. При цьому загальний розмір стягуваних з [PERSON] аліментів не перевищує 50% його заробітної плати, що відповідає ч. 3 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження», тому твердження позивача про те, що від сплачує аліменти на утримання дітей у більшому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством є безпідставним. З цих підстав суд дійшов висновку, що позивачем не доведено позовних вимог, тому позов задоволенню не підлягає. У відповідності із ст. ст. 180, 181,192 Сімейного кодексу України, ст. 70 Закону України “Про виконавче провадження” від 21.04.1999 року № 606-ХІУ; п. 17 постанови Пленум Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3;

Outcome: dismissed