Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-13 00:00:00

Позивач у жовтні 2006 року звернулась до суду з позовом до [PERSON], треті особи [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за законом та про усунення перешкод в праві користування житлом шляхом вселення. В поданій до суду позовній заяві у в ході судового розгляду посилався на те, що йому на праві власності в порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON]., померлої [INFO], належить 36/100 частини домоволодіння [ADDRESS] Однак відповідач [PERSON]. яка є племінницею [PERSON]. (чоловіка [PERSON].), померлого [INFO], перешкоджає позивачу у здійсненні ним права власності на вказане майно, посилаючись на неправомірність та необґрунтованість вимог позивача [PERSON]., в зв'язку з чим позивач просив суд визнати за ним право власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за законом та усунути перешкоди в праві користування житлом шляхом вселення. В судовому засіданні позивач та адвокат позивача підтримали позовні вимоги, просили суд їх задовольнити. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.03.2008 року заочне рішення від 12.03.ю2007 року було скасовано та призначено на новий розгляд на загальних підставах. Відповідач [PERSON]. в судове засідання 02.04.2008 року та 14.05.2008 року не з'явилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, думку адвоката, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON]. (матір позивача), актовий запис №312 (а.с. 33). Після ї смерті відкрилась спадщина у вигляді 54/100 домоволодіння [ADDRESS] Спадкоємцями за законом на день смерті [PERSON]. були її син - [PERSON]. (позивач по справі), [PERSON]. (чоловік) та [PERSON]. (матір). 26 січня 2006 року позивач [PERSON]. звернувся до Шостої державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с.56 ), окрім того відповідно до заяви, посвідченої державним нотаріусом Шостої державної нотаріальної контори Криворотько В.М. від 29.06.2006 року, [PERSON]. відмовилась від своєї частки в спадковому майні на користь [PERSON]. (а.с. 55) . Таким чином, частка в спадковому майні, на яке претендує позивач складає 36/100 частини домоволодіння [ADDRESS] [PERSON]. помер [INFO], актовий запис №823 (а.с. 57). Відповідно до заповіту, посвідченого державним нотаріусом Шостої державної нотаріальної контори м. Дніпропетровська від 27.02.2006 року , спадкоємицею після смерті [PERSON]. є [PERSON]. - відповідач по справі, яка звернулась з відповідною заявою про прийняття спадщини 16.06.2006 року. Заведено спадкову справу №619/06. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. (а.с. 58) В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. В силу ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Також у відповідності до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України “Про практику розгляду судами України справ про спадкування” якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. В силу ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Таким чином, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на 36/100 частини домоволодіння [ADDRESS] Судом встановлено, що відповідач [PERSON]. претендує на 18/100 частини домоволодіння[ADDRESS]в порядку спадкування за заповітом. Однак, проживаючи в оспорюваному домоволодінні, вона чинить перешкоди позивачу у вільному доступі до будинку, відмовляється надати йому ключі від вхідних дверей. У відповідності зі ст.41 Конституції України кожний має право володіти, користатися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності здобувається в порядку, визначеному законом. Згідно ч.2 ст.48 ЗУ « Про власність» власник може вимагати усунення будь-яких порушень його прав, навіть якщо ці порушення і не були зв'язані з позбавленням власності. У відповідності зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON]. підлягають задоволенню і в частині усунення йому перешкод в володінні, користуванні та розпорядженні майном, яке належить йому на праві власності шляхом вселення. На підставі викладеного,

Outcome: approved