Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-15 00:00:00

07.07.2008 року [PERSON]. звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що вона 04.10.2000 року розірвала шлюб з відповідачем по справі. Від даного шлюбу в них народилась дочка [PERSON], [INFO], яка проживає біля неї та знаходиться на її повному утриманні. Після розлучення вона подала позов про стягнення аліментів. Рішенням суду зобов'язано відповідача до сплати аліментів, однак він їх сплачує в сумі біля 50-ти грн., що є недостатнім, оскільки законом встановлена мінімальна межа щомісячних виплат в сумі не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян на одну дитину. Відповідач проживає в [ADDRESS], здоровий, має постійну роботу тракториста в місцевому колгоспі, отримує велику заробітну плату, іноді у натуральній формі. Він також займається веденням домашнього господарства і в зв'язку з цим доходи відповідача важко облікувати, а він цим користується, сплачуючи аліменти в розмірі нижче встановленого судом розміру. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі 250 грн. щомісячно, починаючи з часу звернення її до суду і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач з жовтня 2000 року проживає окремо від них, не займається вихованням дочки, матеріальної допомоги на її утримання не надає, чим ставить сім'ю у скрутне матеріальне становище, їй одній важко утримувати дочку. Позивачка [PERSON]. в попередньому судовому засіданні змінила позовні вимоги в частині розміру стягнення, просить встановити розмір аліментів в сумі 204 грн. Відповідач [PERSON]. в попередньому судовому засіданні позов визнав, згоден платити аліменти на утримання дочки в розмірі 204 грн. щомісячно. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вирішуючи спір суд встановив, що сторони розірвали шлюб 04.10.2000 року (а.с.6). Від даного шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO], батьком якої в свідоцтві про народження зазначений відповідач (а.с.5). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає і дочка знаходиться на повному утриманні матері, що підтверджується довідкою Садковецької сільської ради Шаргородського району, Вінницької області (а.с.7). Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.ст. 180-183 СК України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У разі ухилення батьків від виконання цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з матері, батька дитини в частці від їх доходу і (або) у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки право позивачки та її неповнолітньої дитини на матеріальне утримання з боку батька порушено, то воно підлягає судовому захисту, а позов задоволенню.

Outcome: approved