Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-04 00:00:00

20 березня 2008 року позивачка [PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON]. та [PERSON]. про захист честі та гідності і відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що відповідачі поширили про неї неправдиві відомості , які принижують честь і гідність , її чоловіку , батькам та сусідам, а саме поширили чутки про те, що вона перебуває в інтимних стосунках з чоловіком [PERSON].. Крім того, поширенням цих відомостей, їй заподіяна моральна шкода , яка виразилася в душевних стражданнях . Враховуючи це , просить стягти з відповідачів солідарно на відшкодування моральної шкоди 1000 грн. і спростувати поширені ними відомості. У відкритому судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги і пояснила , що відповідачі поширили про неї завідомо неправдимі відомості , які принижують її честь та гідність . Відповідачі в судовому засіданні позов не визнали і пояснили суду , що ніяких неправдивих відомостей стосовно позивачки вони не розповсюджували і взагалі нічого ні з ким про неї говорили . Перевіривши і дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, відповідачів, свідків, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, оскільки не доведено, що відповідачі поширили відомості , які принижують честь та гідність позивачки. Суду не надано доказів, що плітки, які ходять по селу про позивачку, поширили саме відповідачі. Як роз”яснив Пленум Верховного Суду України в п. 17 Постанови № 7 від 28 вересня 1990 року з наступними змінами „Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій”, на позивача покладається обов”язок довести факт поширення відомостей, які його порочать, особою, до якої пред”явлений позов. Такий же обов”язок покладений на позивача і ст. 60 ЦПК України. Матеріали справи свідчать, що позивачка не довела факту поширення відповідачами таких відомостей. В судовому засіданні допитана свідком [PERSON]., яка пояснила, що відповідачі ніколи не говорили з нею про позивачку і ніяких відомостей про неї не повідомляли. Вона чула як одного разу позивачка і відповідачі сварилися між собою біля домоволодіння [PERSON]. , ображали її. Однак , з якого приводу в них виникла сварка , пояснити в судовому засіданні не змогла. Оцінюючи показання свідка [PERSON]. та факт викладений в позовній заяві , про те, що відповідачі ображали позивачку та нанесли їй удар по обличчю , суд доходить до висновку , що ці дії відповідачів не є поширенням інформації про позивачку , оскільки позивачка ставить питання про поширення відносно неї недостовірної інформації, а не в зв”язку з її образами та нанесенням удару , що відбулися 4 березня 2008 року біля домоволодіння [PERSON].. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 вересня №7 „ Про застосування судами законодавства , що регулює захист честі , гідності і ділової репутації громадян та організацій” повідомлення таких відомостей лише особі , якої вони стосуються , не може визнаватись їх поширенням . Ту обставину, що відповідачі ображали позивачку в ході сварки 4.03.2008 року, суд не може визнати поширенням неправдивих відомостей про позивачку. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. факт поширення відповідачами неправдивих відомостей про позивачку не підтвердили. Факт поширення відповідачами відомостей, що порочать позивачку, не знайшов свого підтвердження і в матеріалах перевірки Краснокутського РВГУМВС України в Харківській області за заявами [PERSON]. та заявою [PERSON]..( матеріал про відмову в порушенні кримінальної справи №213 зареєстрований в ЖРЗПЗ №290 ,№292 від 04.03.2008 року). Виходячи з аналізу приведених доказів, суд приходить до висновку, що позивачка не довела вчинення відповідачами [PERSON]. та [PERSON]. дій, які принижували б її честь та гідність. Позивачка не змогла вказати коли, де , яким способом і серед яких осіб були поширені відомості , які її порочать і ганьблять її честь і гідність. В силу ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди , завданої внаслідок , порушення її прав . Моральна шкода полягає у приниженні честі , гідності , а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. В зв”язку з тим , що факт поширення відповідачами недостовірних відомостей про позивачку, які принижують її честь та гідність не підтвердився , не має підстав для задоволення позову [PERSON]. і в частині стягнення з відповідачів на її користь моральної шкоди, оскільки відповідачі не зподіяли їй моральну шкоду.

Outcome: approved