Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

[PERSON] пред'явила до суду позов до [PERSON] про розірвання шлюбу і стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1 000 грн. щомісячно. Вимоги мотивовала тим, що вони з відповідачем подружні відносини не підтримують з вересня 2007р., спільно не проживають, загального господарства не ведуть, загального бюджету не мають, між ними втрачені відчуття любові і пошани один до одного. На її думку сім'я повністю розпалася, зберегти її не можливо. В частині стягнення аліментів мотивувала вимоги тим, що матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає, вирішити питання у добровільному порядку не є можливим. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти задоволення позову у частині розірвання шлюбу між сторонами, вимоги щодо стягнення аліментів визнав частково, не заперечував проти стягнення з відповідача аліменти у розмірі ј частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, свої заперечення мотивував тим, що відповідач офіційно працює, має регулярний заробіток, а тому підстав для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі немає. Суд, вислухав пояснення сторін, дослідивши матеріали справі, вважає, що позов є обґрунтованим, проте підлягаючим частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 серпня 2002 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем, спору про його місце проживання між подружжям немає. Сторони спільно не проживають, подружні відносини не підтримують з вересня 2007 року, загального господарства не ведуть, загального бюджету не мають, сім'я розпалася унаслідок напружених відносин, що склалися через сварки, які обумовлені взаємним нерозумінням, відчуженням, втратою один до одного відчуттів любові і пошани. Сторони вважають, що примирення і відновлення відносин між ними неможливе. На підставі викладеного, суд вважає, що сім'я сторін повністю розпалася, зберегти її не можливо, у зв'язку з чим, шлюб підлягає розірванню. Майнових претензій подружжям не пред'явлено. Враховуючи, що на утриманні позивачки знаходиться неповнолітня дитина, яка проживає з нею, суд виходячи з обставин справи, вважає, що витрати по реєстрації розірвання шлюбу необхідно покласти на відповідача, позивача від витрат звільнити. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст.183 СК України частина заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід..., суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач офіційно працює у Торговому будинку «ГЕС і Ко», має стабільний заробіток. Таким чином, підстави для стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі відсутні. До того ж, суд звертає увагу на те, що в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, на протязі всього розгляду справи, позивачем не надано будь-яких доказів, які б підтвердили можливість відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі у заявленому нею розмірі. За таких обставин, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], у розмірі ј частки від всіх видів його заробітку (доходу) до повноліття дитини. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. На підставі ст. ст. 104, 112, 180, 182, 183, 191 ч.1 СК України,

Outcome: partial