Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-26 00:00:00

17.07.2007 року [PERSON]. звернулась до суду із позовом до [PERSON]., в якому зазначала наступне. 08.07.2001 року о 01 годині 20 хвилин [PERSON]., керуючи автомобілем «Ніссан-Премєра», н/з[NUMBER], рухаючись по вул. Набережна у м. Запоріжжі зі швидкістю 82,7 км/год, не вживши заходів щодо зниження швидкості, допустив наїзд на велосипедиста [PERSON]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) велосипедисту [PERSON]. були нанесені тілесні ушкодження, що спричинили смерть. [PERSON]. пред'явлено обвинувачення у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. [PERSON]. свою вину у скоєні вищезазначеного злочину визнав. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.02.2005 року по справі № 1п-8/05 [PERSON]. звільнено від кримінальної відповідальності внаслідок акту амністії. Злочином [PERSON]. позивачу, як його дружині, та неповнолітній дитині - сину загиблого [PERSON]., 1991 р.н., завдано майнову та моральну шкоду. Витрати на поховання та спорудження пам'ятника для загиблого склали 3 419,0 грн., витрати на правову допомогу склали 2000 грн., вартість велосипеда, на якому рухався загиблий [PERSON], що не підлягає ремонту, 420 грн. Крім того, позивач вважає, що [PERSON]. повинний сплатити їй гроші на утримання дитини [PERSON], 1991 р.н., у сумі 96 682,25 грн. (розрахунок: середній заробіток [PERSON]. 957,25 грн. * 101 місяць (з дня смерті [PERSON]. і до досягнення дитиною повноліття). Крім майнової шкоди позивачу також завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в 50 000 грн. Зазначена шкода позивача полягає у душевних переживаннях, пов'язаних зі смертю чоловіка внаслідок неправомірних дій відповідача. В зв'язку із чим, просила стягнути з відповідача [PERSON]. на її користь, як позивача, майнову шкоду у розмірі 102 521,25 грн. та моральну шкоду у розмірі 50 000 грн. У судовому засіданні 30.11.2007 року позивач [PERSON]. подала уточнений позов, яким звернулась від свого імені та в інтересах неповнолітньої дитини (сина загиблого), збільшила свої позовні вимоги в частині розміру майнової шкоди з 102 521,25 грн. до 103 521,25 грн. за рахунок 1000 грн. - витрат на правову допомогу по даній цивільній справі. Позивач [PERSON]. в судовому засіданні 26.05.2008 року зазначила, що згодна розглядати справу без свого представника за усною заявою [PERSON]., підтримала викладене у своїй уточненій позовній заяві, просила стягнути з [PERSON]. на її користь, як позивача, завдану ним майнову шкоду у розмірі 103 521,25 грн. та моральну шкоду у розмірі 50 000 грн. Додаткових пояснень позивач не мала. На запит суду відповіла, що на досудовому слідстві та в суді по кримінальній справі відносно [PERSON]. за звинуваченням його у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України працівники ТОВ «Юридичний центр «ІСК» (адвокат [PERSON] та інш.) участі, як її представники, не приймали. У судовому засіданні відповідач [PERSON]. та його представник за усною заявою [PERSON] уточнений позов позивача [PERSON]. визнали частково, а саме визнали витрати на поховання та спорудження пам'ятника у розмірі 3419,0 грн.; витрати на юридичну допомогу - 3000,0 грн., вартість велосипеду 420 грн., якій не підлягає ремонту, в решті позовні вимоги не визнали. При цьому, посилались на те, що [PERSON]. не є винним у смерті [PERSON]., який сам також порушував правила дорожнього руху; позивачці на дитину загиблого вже здійснюється виплата соціальної допомоги державою. Крім того, за матеріальним становищем [PERSON]. не здатний відшкодувати позивачу заявлений розмір шкоди, оскільки він не має на теперішній час постійного доходу, офіційно не працює, має неповнолітню дитину. Заслухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, дослідивши матеріали цієї справи, справи № 1п-8/2005 та кримінальної справи № 1160302 відносно [PERSON]. по ст. 286 ч. 2 КК України, суд приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню в зв'язку з наступним. Встановлено, що 08.07.2001 року о 01 годині 20 хвилин [PERSON]., керуючи автомобілем «Ніссан-Премєра», н/з[NUMBER], рухаючись по вул. Набережна у м. Запоріжжі зі швидкістю 82,7 км/год, не вживши заходів щодо зниження швидкості, допустив наїзд на велосипедиста [PERSON]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди велосипедисту [PERSON]. були нанесені тілесні ушкодження, що спричинили смерть. Відносно [PERSON]. було порушено кримінальну справу № 1160302 за звинуваченням його у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки в його діях є невідповідність вимогам п.п. 12.1, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України. Однак, постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.02.2005 року [PERSON]. звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 286 ч. 2 КК України внаслідок застосування акту амністії (справа № 1п-8/05). Зазначена постанова суду набрала законної сили. Зазначеною постановою в кримінальній справі цивільний позов [PERSON] на суму 100 000 грн. (моральна шкода), 68 560,95 грн. (матеріальна шкода) залишено без розгляду. Будь-яких вимог в кримінальній справі про відшкодування понесених нею витрат на правову допомогу позивач [PERSON] не заявляла взагалі. Встановлено, що [PERSON]. звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 286 ч. 2 КК України внаслідок застосування акту амністії постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.02.2005 року саме на підставі заяви [PERSON]. про застосування до нього акту амністії. [PERSON]. вищезазначену постанову суду не оскаржував, з нею погодився, тобто вину у скоєному злочині визнав. Ч. 2 ст. 28 КПК України, ст. 15 Закону України «Про амністію» від 11.07.2003 року (на підставі якого було звільнено [PERSON].) передбачено, що амністія не позбавляє від обов'язку відшкодувати завдану злочином шкоду. На час ДТП (08.07.2001 року), коли у [PERSON]. виник обов'язок відшкодувати завдану шкоду, діяв ЦК УРСР 1963 року, тому саме його нормами слід керуватись при вирішенні цієї справи. Оскільки, відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, які виникли після вступу його в законну силу (01.01.2004 року). Відносно цивільних відносин, які виникли до вступу в силу ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав та обов'язків, які виникли і продовжують існувати після вступу його в силу. Хоча норми ст. ст. 22, 23, 1167-1168, 1187, 1192-1193, 1200-12-2 ЦК України 2003 року (щодо правового режиму відшкодування майнової та моральної шкоди) практично є аналогічними за змістом. В силу ст. 450 ЦК УРСР 1963 року громадяни, діяльність яких пов'язана з підвищеною небезпекою для оточення (власники автомобілів та інш.), зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, якщо не доведуть, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Саме діяльністю [PERSON]. 08.07.2001 року під час ДТП, яка була пов'язана з підвищеною небезпекою для оточення (керування автомобілем «Ніссан-Премєра», н/з[NUMBER] на правовій підставі) було завдано, хоча і необережно, шкоду - тілесні ушкодження [PERSON]., що спричинили його смерть. Відповідач [PERSON]. та його представник за усною заявою [PERSON] не надали суду належних доказів в спростування факту, що смерть [PERSON]. не є наслідком тілесних ушкоджень, отриманих в ДТП (08.07.2001 року), подія якого знаходиться в причинному зв'язку з неправомірними діями водія [PERSON]. Крім того, відповідач та його представник не довели, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого [PERSON]. Встановлено, що позивач [PERSON]. на час ДТП була дружиною [PERSON]. (15.08.2003 року прізвище «[PERSON]» змінено на прізвище «[PERSON]» в зв'язку із укладенням шлюбу із [PERSON]., свідоцтво про одруження [NUMBER]). В зв'язку із чим, [PERSON] слідчим було визнано потерпілою та цивільним відповідачем по кримінальній справі № 1160302 відносно [PERSON]. по ст. 286 ч. 2 КК України (а.с.131, 135). В силу ст. 440-1 ЦК УРСР моральна (немайнова) шкода, заподіяна громадянинові діяннями іншої особи, яка порушила їх законні права, відшкодовується особою, яка заподіла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини. Моральна шкода відшкодовується в грошовій формі за рішенням суду незалежно від відшкодування майнової шкоди. Встановлено, що позивачу [PERSON]. протиправними діями [PERSON]. відносно її чоловіка та батька її дитини - [PERSON]. завдано моральну шкоду, яка полягає в душевних переживаннях позивача, пов'язаних із цими діями, внаслідок яких настала смерть [PERSON].(свідоцтво про смерть [NUMBER]). В силу ч. 1 ст. 454 ЦК УРСР, якщо груба необережність самого потерпілого сприяла виникненню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а при вині заподіювача шкоди - і залежно від ступеня його вини) розмір відшкодування повинен бути зменшений. Суд вважає за необхідне зменшити розмір заявленого позивачем відшкодування моральної шкоди з боку відповідача [PERSON]. на користь позивача [PERSON]., оскільки дії потерпілого - велосипедиста [PERSON]. підчас ДТП також не відповідали вимогам п. 6.3, 6.7 а, 11, 14, 19.1б Правил дорожнього руху України (надалі - ПДД України) та знаходяться в причинному зв'язку із подією ДТП (п. 5.1, 5.2 висновків судової автотехнічної експертизи № 2809 від 26.03.2003 року, в кримінальній справі а.с. 172-180, в цивільній справі а.с.54). Крім того, в силу п. 5.4. зазначених вище висновків експертизи водій [PERSON]. не мав технічної можливості попередити зіткнення ні шляхом технічної можливості, ні шляхом маневру «зміна полоси руху». Суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, заподіяної громадянином, залежно від його майнового стану (ч. 2 ст. 454 ЦК УРСР). Встановлено, що відповідач [PERSON]. на теперішній час офіційно не працює, що підтверджується відсутністю відповідних записів в його трудовій книжці (а.с. 52); має неповнолітню дитину [PERSON], 08.08.2001 р.н. (свідоцтво про народження [NUMBER], а.с.49). Крім того, про завдання позивачеві [PERSON]. невеликої моральної шкоди свідчить той факт, що вона після смерті чоловіка [PERSON]. (08.07.2001 року) одружилась знов практично через рік - 15.08.2003 року з новим чоловіком - [PERSON]. (свідоцтво про одруження а.с. 22). При вищевикладених обставинах, суд вважає обґрунтованими і доказаними позовні вимоги позивача [PERSON]. щодо стягнення моральної шкоди з відповідача [PERSON]. в розмірі 7 000 грн. В силу ст. 459 ЦК УРСР у разі смерті потерпілого витрати на поховання відшкодовуються особі, яка понесла ці витрати, громадянином, відповідальним за шкоду, пов'язану зі смертю потерпілого. Встановлено, що позивачем [PERSON] понесені витрати на поховання та спорудження пам'ятника у розмірі 3419,0 грн. (розхідна накладна від 09.07.2001 року № А-00001562 на суму 201,0 грн. (а.с.10) + рахунок - замова № 000409 від 09.07.2001 року на покупку-оформлення предметів і послуг похоронного призначення на суму 1003,0 грн. (а.с.13) + вартість гранітного пам'ятника (а.с.14). У судовому засіданні відповідач [PERSON]. та його представник за усною заявою [PERSON] визнали позовні вимоги [PERSON]. в частині витрат на поховання та спорудження пам'ятника у розмірі 3419,0 грн. Також позивачеві [PERSON]. завдано майнову шкоду, яка полягає в пошкодженні в ДТП велосипеду, на якому рухався загиблий [PERSON], що не підлягає ремонту, вартість якого складає 420 грн. (довідка магазина, а.с. 15). У судовому засіданні відповідач [PERSON]. та його представник за усною заявою [PERSON] визнали позовні вимоги [PERSON]. в частині майнової шкоди щодо вартості велосипеду в сумі 420 грн. Також встановлено, що загиблий [PERSON] на день смерті проживав однією сім'єю із [PERSON] та неповнолітньою дитиною [PERSON]. Дитина перебувала на його утриманні. В силу ст. 456-457 ЦК УРСР в разі смерті потерпілого [PERSON]. право на відшкодування шкоди має його неповнолітня дитина - [PERSON]., [INFO](свідоцтво про народження [NUMBER], а.с. 11), як учень, до вісімнадцятирічного віку. В цій справі інтереси дитини представляє його мати - позивач [PERSON]. як законний представник. Відшкодування шкоди у зв'язку з смертю потерпілого складається зі щомісячних платежів. Загиблий [PERSON] на день смерті працював у ВАТ ЗМК «Запоріжсталь» та мав заробіток з січня по липень 2001 року 6700,74 грн. (довідка з місця роботи, а.с.12). Звідси розмір його середнього заробітку складав 957,25 грн. (розрахунок: 6700 грн. /7 місяців). Особи, які знаходились на утриманні померлого і мають право на відшкодування у зв'язку з його смертю, відшкодування визначається у розмірі середньомісячного заробітку померлого за відрахуванням частки, що припадала на нього самого і працездатних осіб, які знаходились на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. Звідси, розмір частки середньомісячного заробітку [PERSON]., який підлягає стягненню на користь неповнолітньої дитини [PERSON] щомісяця складає 319,08 грн. (розрахунок: середньомісячний заробіток 957,25 грн. - 638,16 грн. (розрахунок: 319,08 грн. - частка в середньому заробітку [PERSON]. на 1 особу (розрахунок: 957,25 грн. /3 особи, оскільки сім'я складалась із 3-х осіб)* 2 особи (сам [PERSON] та його працездатна дружина [PERSON])) * 2 особи). Встановлено, що [PERSON]. отримує на неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] пенсію в зв'язку із втратою годувальника (лист управління Пенсійного фонду України в Хортиць кому районі м. Запоріжжя № 4017/09 від 05.11.2007 року (а.с. 32, 34-35). Однак, особам, що втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без врахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника або інших доходів. При цьому, сума на відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, має присуджуватись з дня його смерті. Однак, при поданні заяви про відшкодування шкоди після закінчення трьох років із дня смерті годувальника присудження виплат провадиться з дня звернення з такими вимогами. Встановлено, що з дня смерті годувальника [PERSON]. (08.07.2001 року) пройшло понад три роки. Позивач [PERSON] раніше (18.02.2003 року) заявляла вимоги до [PERSON]. щодо відшкодування шкоди на повнолітню дитину в зв'язку із втратою годувальника на суму 62787, 25 грн. у кримінальній справі № 1160302 відносно [PERSON]. по ст. 286 ч. 2 КК України, але її позов постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.02.2005 року було залишено без розгляду. Залишення позову без розгляду не перериває перебігу строків позовної давності. Позивач звернулась до суду із позовом в порядку цивільного судочинства 17.07.2007 року. Звідси, з [PERSON]. на користь [PERSON]. слід стягнути кошти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] щомісяця у сумі 319,08 грн. починаючи з дня подачі позову 17.07.2007 року до досягнення дитиною вісімнадцятирічного віку, тобто до 17.12.2009 року. Щодо позовних вимог позивача [PERSON]. до відповідача [PERSON]. про стягнення витрат на правову допомогу у сумі 3000 грн. (з них: 2000 грн. по кримінальній справі та 1000 грн. по даній цивільній справі), які позивач [PERSON]. помилко відносить до майнової шкоди, то суд знаходить ці вимоги необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Суд не може погодитись із тим, що позивач [PERSON], понесла витрати на правову допомогу ТОВ «Юридичний центр «ІСК» у сумі 2000 грн. по кримінальній справі № 1160302 відносно [PERSON]. по ст. 286 ч. 2 КК України, оскільки на запит суду позивач [PERSON]. в судовому засіданні відповіла, що на досудовому слідстві та в суді по зазначеній кримінальній справі працівники ТОВ «Юридичний центр «ІСК» (адвокат [PERSON] та інш.) участі, як її представники, не приймали. Цей факт також підтверджується дослідженими судом в судовому засіданні матеріалами кримінальної справи № 1160302 та справи № 1п-8/2005. Позивач [PERSON]. також не надала суду належних доказів в підтвердження цих витрат. При цьому, суд не приймає до уваги, як належний доказ, в підтвердження зазначених вище витрат додані позивачем [PERSON]. лише до матеріалів цієї цивільної справи копію її договору із ТОВ «Юридичний центр «ІСК» № 02-13/2003 від 23.01.2002 року (а.с.16) та копію квитанції до прибуткового касового ордеру ТОВ «Юридичний центр «ІСК» № 27 від 23.10.2007 року на суму 2000 грн. (а.с.40). Оскільки, в зазначених вище копіях документів (договорі та квитанції) не зазначено саме по якій справі (кримінальній, цивільній, її номер, назва тощо) надано юридичні послуги [PERSON]. Товариством з ОВ «Юридичний центр «ІСК»; до договору не надані акти виконаних робіт (чи надавались взагалі будь-які юридичні послуги); не додано до договору копій рахунків, на які є посилання в п. 3.3. зазначеного вище договору. Як пояснив раніше в судовому засіданні представник позивача за усною заявою [PERSON] такі рахунки взагалі не виставлялись ТОВ «Юридичний центр «ІСК». Також суд не може погодитись із тим, що позивач [PERSON]., понесла витрати на правову допомогу ТОВ «Юридичний центр «ІСК» у сумі 1000 грн. по даній цивільній справі, в підтвердження чого позивач надала суду копію квитанції до прибуткового касового ордеру ТОВ «Юридичний центр «ІСК» № 30 від 02.11.2007 року на суму 1000 грн. (а.с.40). В якості представника [PERSON]. по даній цивільній справі, який надавав допомогу позивачеві, раніше був за усною заявою [PERSON] Чи була ця допомога моральною чи юридичною і яка її вартість незрозуміло, оскільки [PERSON] не надав суду доказів того, що він має будь-яку юридичну освіту, чи є працівником ТОВ «Юридичний центр «ІСК» та квитанції в підтвердження вартості його послуг. В силу Граничних розмірів компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 590 від 27 квітня 2006 року, граничний розмір витрат, пов'язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не може перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі, виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Адвокат [PERSON] участі у судових засіданнях по розгляду цієї цивільної справи жодного разу не приймав. Також не було надано позивачем суду належного доказу того, що позовну заяву (первинну чи уточнену) по цій справі складав ТОВ «Юридичний центр «ІСК», адвокат [PERSON], [PERSON] або інша особа і скільки годин він чи вона витратили на цю роботу. Саму по собі квитанцію до прибуткового касового ордеру ТОВ «Юридичний центр «ІСК» №30 від 02.11.2007 року на суму 1000 грн. оплати юридичних послуг [PERSON]. суд також не може прийняти до уваги, так як в ній не зазначено, що саме по цій цивільній справі надавались юридичні послуги, які саме і скільки часу було витрачено на їх надання. При вищевикладених обставинах, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON]. на користь [PERSON]. витрати на поховання та спорудження надгробного пам'ятника у розмірі 3419,0 грн., вартість велосипеда у сумі 420 грн., моральну шкоду у розмірі 7 000,0 грн., на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], 1991 р.н., щомісяця 319,08 грн. починаючи з дня подачі позову 17.07.2007 року до досягнення дитиною вісімнадцятирічного віку, тобто до 17.12.2009 року, в решті позовних вимог - відмовити. Крім того, в силу ч. 1, 3 ст. 88 ЦК України оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи при подачі позову по цій справі, з [PERSON]. в дохід держави судовий збір у сумі 319,08 грн. (розрахунок: 8,50 грн. (за стягнення моральної шкоди) + 1 % від 13092,0 грн. (розрахунок: допомога на утримання дитини 9253,32 грн. (29 місяців * 319,08 грн.) + 420 грн. (вартість велосипеда) + 3419,0 грн. (вартість витрат на поховання та спорудження пам'ятника) та витрати ти на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у сумі 30,0 грн.

Outcome: partial