overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про виселення відповідача з гуртожитку по [ADDRESS], посилаючись на те, що в даному гуртожитку відповідач не проживає з 2006 року, що підтверджується актами перевірок про не проживання від 14.08.2007 року та від 25.03.2008 року, сума боргу по квартирній платі і комунальним послугам складає 479, 31 грн. В судовому засіданні представник позивача свій позов підтримав з підстав зазначених в позовній заяві, просить визнати відповідача таким що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідач в судове засідання не з'явився хоча про день, час та місце розгляду справи за останнім відомим місцем проживання повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, свідків [PERSON] [PERSON] дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім*ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців при наявності поважних причин відсутності. Визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Так судом встановлено, що гуртожиток, розташований за адресою: [ADDRESS] знаходиться на балансі ВАТ «Південелектромашзавод». Відповідач [PERSON] одержав кімнату № 160 в зазначеному гуртожитку але не мешкає в ній, з 2006 року, тобто час його відсутності перевищує встановлений законом термін. Відповідач не є військовослужбовцем, заяв з його боку про тимчасову відсутність не надходило. Згідно актів складених ВАТ «Південелектромаш» ДП «Комунальне господарство» від 14.08.2007 року та від 25.03.2008 року, вбачається, що [PERSON]за адресою: [ADDRESS] не проживає. З лицевого розрахунку вбачається, що заборгованість по квартирній платі та електроенергії у [PERSON] за адресою [ADDRESS] складає 479, 31 грн. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач в гуртожитку не мешкає з 2006 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є комендантом в гуртожитку по [ADDRESS] відповідач є наймачем кімнати 160 проте в зазначеному гуртожитку не мешкає з 2006 року, оплату за кімнату не справляє, заборгованість по квартирній платі і комунальним послугам складає 479, 31 грн.. Таким чином, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 71, 72, ЖК України;

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про виселення відповідача з гуртожитку по [ADDRESS], посилаючись на те, що в даному гуртожитку відповідач не проживає з 2006 року, що підтверджується актами перевірок про не проживання від 14.08.2007 року та від 25.03.2008 року, сума боргу по квартирній платі і комунальним послугам складає 780, 59 грн. В судовому засіданні представник позивача свій позов підтримав з підстав зазначених в позовній заяві, просить визнати відповідача таким що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідач в судове засідання не з'явився хоча про день, час та місце розгляду справи за останнім відомим місцем проживання повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, свідків [PERSON] [PERSON] дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім*ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців при наявності поважних причин відсутності. Визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Так судом встановлено, що гуртожиток, розташований за адресою: [ADDRESS]знаходиться на балансі ВАТ «Південелектромашзавод». Відповідач [PERSON] одержав кімнату № 159 в зазначеному гуртожитку але не мешкає в ній, з 2006 року, тобто час його відсутності перевищує встановлений законом термін. Відповідач не є військовослужбовцем, заяв з його боку про тимчасову відсутність не надходило. Згідно актів складених ВАТ «Південелектромаш» ДП «Комунальне господарство» від 14.08.2007 року та від 25.03.2008 року, вбачається, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає. З лицевого розрахунку вбачається, що заборгованість по квартирній платі та електроенергії у [PERSON] за адресою [ADDRESS] складає 780, 59 грн. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач в гуртожитку не мешкає з 2006 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є комендантом в гуртожитку по [ADDRESS] відповідач є наймачем кімнати 159 проте в зазначеному гуртожитку не мешкає з 2006 року, оплату за кімнату не справляє, заборгованість по квартирній платі і комунальним послугам складає 780, 59 грн.. Таким чином, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 71, 72, ЖК України;

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-16 00:00:00

Позивач 26.05.2008 року звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу і в підтвердження своїх позовних вимог вказує, що зареєстрував шлюб із відповідачкою 29.08.1987 року і від спільного життя у сторін є доньки [PERSON][INFO]. народження, [PERSON]і [PERSON] [INFO]та [PERSON][INFO] Як вказує позивач, причиною розірвання шлюбу є те, що під час спільного проживання у сторін постійно виникали сварки, скандали через несумісність характерів, різні погляди на життя. Шлюбні відносини сторони не підтримують з січня 2007р. , тому просить суд винести рішення, яким шлюб розірвати. Позивач в суді позов підтримав повністю і суду пояснив, що сторони не підтримують шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства з січня 2007р . , під час спільного проживання у сторін постійно виникали непорозуміння , сварки, скандали часто і в присутності дітей . Примирення між сторонами неможливо, а тому просить позов задовольнити. Відповідачка в суді позов визнала і просить його задовольнити , оскільки миритися з позивачем не бажає і вважає , що шлюб їх розпався остаточно . Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та відповідача вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки ґрунтується на законі, доведений матеріалами справи, визнаний відповідачкою. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства з січня 2007р. , під час спільного проживання у сторін постійно виникали сварки, непорозуміння , що негативно впливало на психічний стан як сторін так і їх неповнолітніх дітей . Встановлено , що примирення між сторонами не можливе, останні наполягають на розірванні шлюбу, а тому суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та неповнолітніх дітей , що має істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-16 00:00:00

Позивач 26.05.2008 року звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу і в підтвердження своїх позовних вимог вказує, що зареєстрував шлюб із відповідачкою 29.08.1987 року і від спільного життя у сторін є доньки [PERSON][INFO], [PERSON] і [PERSON] [INFO]та [PERSON][INFO] Як вказує позивач, причиною розірвання шлюбу є те, що під час спільного проживання у сторін постійно виникали сварки, скандали через несумісність характерів, різні погляди на життя. Шлюбні відносини сторони не підтримують з січня 2007р. , тому просить суд винести рішення, яким шлюб розірвати. Позивач в суді позов підтримав повністю і суду пояснив, що сторони не підтримують шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства з січня 2007р . , під час спільного проживання у сторін постійно виникали непорозуміння , сварки, скандали часто і в присутності дітей . Примирення між сторонами неможливо, а тому просить позов задовольнити. Відповідачка в суді позов визнала і просить його задовольнити , оскільки миритися з позивачем не бажає і вважає , що шлюб їх розпався остаточно . Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та відповідача вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки ґрунтується на законі, доведений матеріалами справи, визнаний відповідачкою. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства з січня 2007р. , під час спільного проживання у сторін постійно виникали сварки, непорозуміння , що негативно впливало на психічний стан як сторін так і їх неповнолітніх дітей . Встановлено , що примирення між сторонами не можливе, останні наполягають на розірванні шлюбу, а тому суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та неповнолітніх дітей , що має істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом 26.05.2008 року до [PERSON] про стягнення аліментів. З позову вбачається, що шлюб між сторонами був зареєстрований Великобагачанським районним відділом РАЦС Полтавської області 07 серпня 1993 року, актовий запис [NUMBER] Від цього шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] народження та [PERSON] [INFO]народження. Посилаючись на те, що відповідач коштів на утримання дітей не надає, хоча є здоровим та працездатним, позивачка просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину, починаючи з дня подачі позову і до їх повноліття. В судовому засіданні 17.06.2008 року позивачка [PERSON] позов підтримала, просила стягувати з [PERSON] аліменти на неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO] народження, та [PERSON][INFO]народження, в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину, починаючи з дня подачі позову ( 26.05.2008 року) і до їх повноліття. [PERSON] позов визнав повністю і суду пояснив, що в даний час вони з дружиною проживають спільно, аліменти дітям платити згодний. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши документи, які є в матеріалах справи, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що від шлюбу, зареєстрованого Великобагачанським районним відділом РАЦС Полтавської області 07 серпня 1993 року, актовий запис [NUMBER](а.с.7), сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] народження, та [PERSON][INFO]народження ( а.с. 5), [PERSON] в свідоцтві про народження дітей записаний як батько. Позивачка в даний час не працює, відповідач є здоровим і працездатним, але ніякої допомоги по утриманню дітей не надає. Згідно ст. 180 СК України “батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття”. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України “у разі визнання відповідачем позову суд за наявності передбачених законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову.” При таких обставинах справи суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, сторони є працездатними, але не працюють, непрацездатних осіб на утриманні не мають, і тому суд приходить до висновку про ухвалення рішення про задоволення позову [PERSON]до [PERSON] про стягнення аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-16 00:00:00

18.04.2008 року [PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що вона знаходилася з відповідачем у шлюбі, який між ними 05.09.2007 року розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] року народження. Дитина проживає з матір'ю. Матеріально батько дитині не допомагає. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн. щомісячно до повноліття дитини. Позивачка у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Пояснила, що дитина хворіє та потребує санаторно-курортного лікування, однак вона не має можливості через матеріальне становище дати це своїй дитині. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що працює неофіційно, постійного заробітку не має. Але знає про стан здоров'я дитини, а тому згоден платити аліменти в розмірі 300 грн. щомісяця. Вислухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи та докази, надані сторонами на підставі ст. 60 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судовим розглядом встановлено, що сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі, який між ними 05.09.2007 року розірвано ( а.с. 4). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] року народження (а.с. 5). Дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоров'я відповідача, его матеріальне становище, відсутність інших утриманців, дохід розмірі не менш 1500 грн. щомісяця тощо. Відповідно до конституційного принципу верховенства права, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісяця до повноліття дитини. Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 180, 182, 191 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що він без належного на те дозволу побудував на власній земельній ділянці садовий будинок, прибудови та надвірні споруди. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та належно їх обґрунтував. Представник відповідача до суду не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, - проти позову не заперечує та просить розглянути справу у його відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Крім того, згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку від серії ІІ-КВ №001780 позивач є власником земельної ділянки площею 0,0600га. в СТ „Озерний-3” на території Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області. На власній земельній ділянці позивач побудував садовий будинок, садові прибудови та надвірні споруди. Оскільки зазначені прибудови зведені без належного дозволу, БТІ відмовляє позивачу у реєстрації права власності на них. Відповідно до ч.1 ст.375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Згідно ч.2 цієї ж статті власник земельної ділянки набуває права власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Оскільки позивачем на власній земельній ділянці побудовано спірні споруди та прибудови з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, земельна ділянка використовується ним за цільовим призначенням, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Отже, оскільки позивач являється єдиним власником земельної ділянки, на якій самочинно побудовано спірне майно, відповідач проти заявлених позовних вимог не заперечує, суд вважає, що визнання права власності за позивачем на спірні будівлі не зачіпає інтересів та не порушує права будь-яких інших осіб, а тому позов задовольняє. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-16 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 жовтня 2005 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] року народження. Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що подружні стосунки між ними повністю припинені, причиною чого стало те, що в них виявились різні погляди на життя, в результаті чого виникали постійні сварки, від яких страждає дитина. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Враховуючи наведене, позивачка просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 08 жовтня 2005 року відділом РАЦС по місту Знам"янка Знам"янського міського управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 184. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, однак подала суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності, свої позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує повністю. Судові витрати просить стягнути з відповідача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні обставин, викладених позивачкою, не заперечив, позов визнав повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно з ч. 4 с. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, виданого 08 жовтня 2005 року відділом РАЦС по місту Знам"янка Знам"янського міського управління юстиції Кіровоградської області, сторони зареєстрували шлюб 08 жовтня 2005 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 184. Відповідно до п. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 2 с. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, спільне господарство не ведеться, в сім'ї втрачена взаємоповага та розуміння. Таким чином шлюб існує лише формально й зберегти сім'ю не можливо. Зважаючи на причини розірвання шлюбу, вказані позивачкою, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам останньої та інтересам неповнолітньої дитини. Враховуючи обставини по справі, витрати, пов'язані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАЦС, слід покласти на відповідача [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-16 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 лютого 1988 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що подальше збереження сім'ї не можливе, неодноразові спроби примирення ніякого позитивного результату не дали, шлюб існує лише формально. Причиною припинення шлюбних відносин позивач називає зміну поглядів на життя. Враховуючи наведене, позивач просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], зареєстрований 20 лютого 1988 року відділом ЗАГС Первомайського райвиконкому м. Фрунзе, актовий запис № 66. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав повністю, просить його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні обставин, викладених позивачем, не заперечила, позов визнала повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивача, відповідачки та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно з ч. 4 с. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 20 лютого 1988 року відділом ЗАГС Первомайського райвиконкому м. Фрунзе, сторони уклали шлюб 20 лютого 1988 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис за № 66. Відповідно до п. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 2 с. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, спільне господарство не ведеться, в сім'ї втрачена взаємоповага та розуміння. Таким чином шлюб існує лише формально й зберегти сім'ю не можливо. Зважаючи на причини розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Враховуючи обставини по справі, витрати, пов'язані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАЦС, слід покласти на позивача [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-16 00:00:00

Ремонтне житлово-комунальне підприємство № 1 м. Ковеля (далі - РЖКП № 1) звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що остання користується послугами, які надає їй РЖКП № 1, в добровільному порядку їх не сплачує, на неодноразові нагадування про необхідність погасити борг не реагує, внаслідок чого заборгованість відповідача перед позивачем становить 325,40 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю, просить його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, просить стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість в сумі 325,40 грн., який виник станом на 01.05.2008 року, та судові витрати по справі в сумі 81 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд про причини неявки не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Згідно ст.ст. 66, 67, 68 ЖК України, п. 17 “Правил утримання будинків та прибудинкової території”, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 року, наймач житлового приміщення повинен вносити плату за комунальні послуги (обслуговування та ремонт будинку, водопостачання, теплову енергію) згідно встановлених тарифів щомісячно. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS]. Відповідно до розрахунку боргу, відповідачка не проводила оплату за отримані послуги, а тому, станом на 01.05.2008 року, утворилась заборгованість в сумі 325,40 грн. Комунальні платежі, квартирна плата нараховані за діючими тарифами та заперечень не викликають. Таким чином суд вважає, що сума боргу підлягає стягненню з відповідача в користь позивача в повному обсязі. Крім цього, з [PERSON] слід стягнути судові витрати по справі в користь РЖКП № 1 в сумі 81 грн. у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved