overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-15 00:00:00

06.12.2004р. відповідачка була прийнята на роботу до Прилуцького ЗАТ „Маркет”. Як зазначає позивач, 15.03.2007р. [PERSON] звернулась до відділу соціальних допомог управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради із заявою про надання допомоги по догляду за дитиною по досягнення трирічного віку як застрахованій особі, оскільки має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В період з 01.04.2007р. по 31.01.2008р. відповідачка отримувала допомогу, яка була їй нарахована на підставі ЗУ „Про державну допомогу сім”ям з дітьми”. Однак наказом вищевказаного ЗАТ №26 від 30.04.2007р. [PERSON] була звільнена з роботи, та, в порушення вимог ст.22 згаданого закону, не повідомила про цей факт позивача. Для оформлення допомоги по догляду за дитиною, як незастрахована в системі загальнообов”язкового соціального страхування, відповідачка повторно звернулась до управління праці лише 18.02.2008р., а не відразу після звільнення, і тому на момент звернення їй були переплачені кошти у розмірі 1362,66 грн. 27.02.2008р. відповідачкою була подана заява до управління праці про відрахування суми боргу щомісячно в розмірі 25% призначеної їй допомоги. Оскільки 26.03.2008р. [PERSON] відмовилась від повернення заборгованих коштів, позивач і просить суд стягнути з неї на його користь кошти в розмірі 1362,66грн. та покласти судові витрати на відповідача. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, та просив суд стягнути з [PERSON] 1362,66 грн. переплачених коштів, а відповідачка заперечила проти даного позову, зазначивши, що не була належним чином повідомлена про необхідність вчасної подачі заяви до управління праці, і дані кошти нею були отримані як допомога на утримання дитини правомірно. Вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши наявні по справі докази, необхідно відмовити в задоволенні даного позову, оскільки відповідачка належним чином ніким не була повідомлена про вчасне звернення до управління праці після звільнення з місця роботи, і дана допомога була виплачена відповідачці виключно на дитину, і вона, як особа, яка фактично здійснює догляд за дитиною, має право на вищезгадану допомогу, яку, відповідно до ст.5 ЗУ „Про державну допомогу сімям з дітьми” призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків. Тому, на підставі наведеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-15 00:00:00

Як зазначає позивач, відповідачка була прийнята на роботу до Прилуцького ЗАТ „Маркет”. 15.03.2007р. [PERSON] звернулась до відділу соціальних допомог управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради із заявою про надання допомоги по догляду за дитиною по досягнення трирічного віку як застрахованій особі, оскільки має на утриманні неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. В період з 01.04.2007р. по 26.02.2008р. відповідачка отримувала допомогу, яка була їй нарахована на підставі ЗУ „Про державну допомогу сім”ям з дітьми”. Однак наказом вищевказаного ЗАТ №23 від 30.04.2007р. [PERSON] була звільнена з роботи, та, в порушення вимог ст.22 згаданого закону, не повідомила про цей факт позивача. Для оформлення допомоги по догляду за дитиною, як незастрахована в системі загальнообов”язкового соціального страхування, відповідачка не звернулась до управління праці і тому на момент виявлення зазначеного правопорушення їй були переплачені кошти у розмірі 1347,75 грн. Оскільки відповідачка в добровільно порядку відмовилась повернути вказані кошти, позивач і просить суд стягнути з неї на його користь кошти в розмірі 1347,75 грн. та покласти судові витрати на відповідачку. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, та просив суд стягнути з [PERSON] 1347,75 грн. переплачених коштів, а відповідачка заперечила проти даного позову, зазначивши, що не була належним чином повідомлена про необхідність вчасної подачі заяви до управління праці, і дані кошти нею були отримані як допомога на утримання дитини правомірно. Вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши наявні по справі докази, необхідно відмовити в задоволенні даного позову, оскільки відповідачка належним чином ніким не була повідомлена про вчасне звернення до управління праці після звільнення з місця роботи, і дана допомога була виплачена відповідачці виключно на дитину, і вона, як особа, яка фактично здійснює догляд за дитиною, має право на вищезгадану допомогу, яку, відповідно до ст.5 ЗУ „Про державну допомогу сімям з дітьми” призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків. Тому, на підставі наведеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-15 00:00:00

01.03.1995р. відповідачка була прийнята на роботу до Прилуцького ЗАТ „Маркет”. Як зазначає позивач, 15.03.2007р. [PERSON] звернулась до відділу соціальних допомог управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради із заявою про надання допомоги по догляду за дитиною по досягнення трирічного віку як застрахованій особі, оскільки має на утриманні неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. В період з 01.04.2007р. по 19.02.2008р. відповідачка отримувала допомогу, яка була їй нарахована на підставі ЗУ „Про державну допомогу сім”ям з дітьми”. Однак наказом вищевказаного ЗАТ №22 від 30.04.2007р. [PERSON] була звільнена з роботи, та, в порушення вимог ст.22 згаданого закону, не повідомила про цей факт позивача. Для оформлення допомоги по догляду за дитиною, як незастрахована в системі загальнообов”язкового соціального страхування, відповідачка не звернулась до управління праці і тому на момент виявлення зазначеного правопорушення їй були переплачені кошти у розмірі 1312,97 грн. Оскільки відповідачка в добровільно порядку відмовилась повернути вказані кошти, позивач і просить суд стягнути з неї на його користь кошти в розмірі 1312,97грн. та покласти судові витрати на відповідачку. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, та просив суд стягнути з [PERSON] 1312,97 грн. переплачених коштів, а відповідачка заперечила проти даного позову, зазначивши, що не була належним чином повідомлена про необхідність вчасної подачі заяви до управління праці, і дані кошти нею були отримані як допомога на утримання дитини правомірно. Вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши наявні по справі докази, необхідно відмовити в задоволенні даного позову, оскільки відповідачка належним чином ніким не була повідомлена про вчасне звернення до управління праці після звільнення з місця роботи, і дана допомога була виплачена відповідачці виключно на дитину, і вона, як особа, яка фактично здійснює догляд за дитиною, має право на вищезгадану допомогу, яку, відповідно до ст.5 ЗУ „Про державну допомогу сімям з дітьми” призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків. Тому, на підставі наведеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, вказавши в ньому, що вони перебували в шлюбних відносинах до 22 січня 2002 року. Від цього шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] народження. Вказала, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку по утриманню дитини, припинив надання матеріальної допомоги на утримання їхньої дитини. Інших утриманців у відповідача на утриманні немає. Самостійно утримувати дитину їй дуже важко, оскільки вона отримує невисоку заробітну плату. У позивачки на утриманні є ще одна неповнолітня дитина, [PERSON], [INFO]народження. Дохід позивачки за 2007 рік становить 1912,57 грн. Відповідач працює в «МЕТРО», отримує заробітну плату на місяць більше 1500грн. Вважає, що відповідач як батько дитини має нести половину витрат, які затрачаються на дитину. З розрахунку, який провела позивачка, ця сума становить 6639 грн. на місяць. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 339 грн. на місяць з наступною індексацією та 330 грн. на місяць додаткових витрат на утримання дитини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги змінила, просила стягнути на її користь аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі 300 грн. Відповідач позов вимоги визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 22 січня 2002 року шлюб між [PERSON] та [PERSON]. був розірваний. Перебуваючи в шлюбі у сторін [INFO] народилась донька [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження. [PERSON] участі у вихованні дитини з моменту розірвання шлюбу не приймає, матеріальної допомоги не надає. Відповідач є працездатним, здоровим, на утриманні більше неповнолітніх чи непрацездатних осіб немає. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України суд присуджує кошти на утримання дитини у частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином суд, врахувавши стан здоров'я, матеріальне становище дитини та платника аліментів, вважає, що на користь позивачки з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 300 гривень, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-15 00:00:00

Обґрунтовуючи свій позов до відповідача, позивач вказує, що з серпня 2007 року між ними припинені шлюбно-сімейні відносини, після чого вони не вживали спроб до примирення, а станом на цей час він фактично вже створив нову сім'ю з іншою жінкою. Відповідач визнала позов і не заперечувала проти розірвання шлюбу з позивачем, посилаючись, що вони втратили почуття любові один до одного. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом установлено, що 23 липня 2004 року сторони зареєстрували шлюб в Третьому відділі РАГЦСу Приморського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис № 221; у сторін це перший шлюб ; від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Проте шлюб сторін виявився невдалим через різницю їх характерів і відсутність порозуміння, що, в свою чергу, негативно впливало на їх стосунки. Будучи незадоволеними таким сімейним життям, сторони в серпні 2007 року припинили шлюбно-сімейні відносини. З цього ж часу сторони проживають окремо. Втративши почуття любові один до одного, сторони в подальшому не вживали спроб до примирення. Крім того, станом на цей час позивач вже фактично створив нову сім'ю з іншою жінкою. Виходячи з викладеного, суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і збереження їх шлюбу неможливо. Також судом установлено, що, по-перше, після припинення сторонами шлюбно-сімейних відносин, їхня малолітня дочка [PERSON], [INFO], залишилася проживати з матір'ю, і, по-друге, сторони досягли домовленості відносно того, що їх дочка [PERSON] і в подальшому залишиться проживати з матір'ю, - а суд вважає, що таке рішення сторін відповідає інтересам їх дитини, яка в силу свого віку більш потребує догляду з боку матері. Вимоги про розділ спільного сумісного майна подружжя сторонами не заявлені. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 19 червня 2006 року між ним та КС „Афіна” було укладено договір про паєвий внесок у розмірі 10 000 грн. В період з 21 липня 2006 року по 29 травня 2007 року ним було внесено по договору додаткового паєвого внеску 80 000 грн. У 2006 році йому стало відомо, що Міністерством фінансів України було зупинено дію ліцензії КС „Афіна”, тому він вирішив розірвати договорів та повернути свій внесок. 31 липня 2007 року він звернувся з відповідною заявою до відповідача про повернення грошових коштів, однак, його внесок не повернуто по теперішній час. Крім того, з листопада 2007 року йому перестали виплачувати відсотки у розмірі 2 000 грн. щомісяця, таким чином, сума заборгованості по відсоткам складає 8 000 грн. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, просив позов задовольнити, стягнути з КС „Афіна” на його користь 80 000 грн. паєвого внеску, 8 000 грн. невиплачених відсотків та 910 грн. судових витрат. Представник відповідача у судове засідання не з'явилася, про дату та час розгляду справи був повідомлен належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, 19 червня 2006 року між [PERSON] та КС „Афіна” було укладено договір про паєвий внесок у розмірі 10 000 грн. В період з 21 липня 2006 року по 29 травня 2007 року позивачем було внесено по договору додаткового паєвого внеску 80 000 грн. У 2006 році позивачу стало відомо, що Міністерством фінансів України було зупинено дію ліцензії КС „Афіна”, тому він вирішив розірвати договорів та повернути свій внесок. 31 липня 2007 року [PERSON] звернувся з відповідною заявою до відповідача про повернення грошових коштів, однак, його внесок не повернуто по теперішній час. Крім того, з листопада 2007 року йому перестали виплачувати відсотки у розмірі 2 000 грн. щомісяця, таким чином, сума заборгованості по відсоткам складає 8 000 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно пред'являються.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. У заяві [PERSON] обґрунтувала свої вимоги наступним. [INFO] померла її бабка по-матері [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина - жилий будинок [ADDRESS]. Єдиним спадкоємцем на вказане майно була матір заявниці та донька померлої бабки [PERSON]. Але вона, фактично мешкаючи у вказаному будинку, не змогла прийняти спадщину, оскільки було загублено свідоцтво про народження [PERSON]та свідоцтво про шлюб померлої бабки [PERSON]. з [PERSON]., призвіще якого вона взяла після шлюбу. [PERSON]померла [INFO]. На цей час для прийняття спадщини заявниці треба встановити факт родинних відносин. Просила встановити факт родинних відносин між [PERSON], яка померла [INFO] та [PERSON], яка померла [INFO]. Заявниця [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву з проханням справу розглянути у її відсутність, просила задовольнити заяву. Заінтересована особа - представник Краматорської міської Ради у судове засідання не з'явився, але надала суду заяву з проханням справу розглянути у її відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявниці підлягають задоволенню. Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] є власницею жилого будинку [ADDRESS]. /а.с.5/ Відповідно до заповіту [PERSON] заповідала належний їй жилий будинок [ADDRESS] своїй дочці [PERSON]та онуці [PERSON]. /а.с.8/ Як вбачається з свідоцтва про одруження 19.11.1938 року мати заявниці[PERSON] одружилася з [PERSON] та взяла його прізвище «[INFO]». /а.с.11/ Згідно з свідоцтвом про смерть [PERSON] померла [INFO] в м. Краматорську. /а.с.9/ Згідно з свідоцтвом про смерть [PERSON]померла [INFO] в м. Краматорську. /а.с.12/ Встановлення факту родинних відносин має для заявниці юридичне значення, тому що дозволяє їй оформити своє право на спадщину після смерті [PERSON] Суд вважає, що факт родинних відносин між [PERSON], яка померла [INFO] та [PERSON], яка померла [INFO] знайшов своє повне підтвердження у судовому засіданні і його об'єктивність не викликає в суду жодного сумніву, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. У заяві [PERSON] обґрунтувала свої вимоги наступним. [INFO] померла її рідна сестра [PERSON], яка мешкала в [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина - жилий будинок[ADDRESS]. Єдиним спадкоємцем на вказане майно є заявниця. Але вона не може прийняти спадщину, оскільки було загублено свідоцтво про народження сестри [PERSON]. Просила встановити факт родинних відносин між нею та померлою [PERSON]. Заявниця [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву з проханням справу розглянути у її відсутність, просила задовольнити заяву. Заінтересована особа - представник Краматорської міської Ради у судове засідання не з'явився, але надала суду заяву з проханням справу розглянути у її відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявниці підлягають задоволенню. Як вбачається із свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] в м. Краматорську. /а.с.6/ Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON]. є власницею жилого будинку[ADDRESS]. /а.с.7/ Встановлення факту родинних відносин має для заявниці юридичне значення, тому що дозволяє їй оформити своє право на спадщину після смерті [PERSON]. Суд вважає, що факт родинних відносин між заявницею та її рідною сестрою [PERSON]. знайшов своє повне підтвердження у судовому засіданні і його об'єктивність не викликає в суду жодного сумніву, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-15 00:00:00

Позивачка [PERSON]. у позовній заяві обґрунтувала свої вимоги наступним. 10.08.1998 року між позивачкою з однієї сторони та відповідачкою [PERSON]. з іншої, був укладений договір купівлі продажу, за яким позивачка придбала квартиру [ADDRESS]. Ця угода була укладена в Універсальній біржі нерухомості. Умови договору були повністю виконані сторонами. Договір не був нотаріально посвідчений. Просила визнати договір купівлі-продажу дійсним та визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS]. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву з проханням справу розглянути без її участі, просила задовольнити позов, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON]. у судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву з проханням справу розглянути без її участі та зазначила, що визнає позов повністю. Представник третьої особи - Універсальної біржі нерухомості в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву з проханням справу розглянути без його участі та не заперечив проти задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню. Як вбачається з договору купівлі продажу від 09.08.1998 року [PERSON]продала, а [PERSON]купила квартиру [ADDRESS]. (а.с.4) Відповідно до доводів позивачки [PERSON]., які визнані відповідачем, сторони по договору купівлі-продажу домовилися щодо усіх істотних умов договору та відбулося повне виконання договору. Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-15 00:00:00

Заявник звернувся з даною заявою до суду, вказавши на те, що 25 жовтня 1966 року між ним та виконкомом Сватівської міської ради було укладено договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності. Але в цьому правовстановлюючому документі його прізвище вказано як „[INFO]”, що не відповідає прізвищу, вказаному в паспорті заявника. Аналогічна помилка також була допущена в свідоцтві про право на спадщину, яке видане Сватівською державною нотаріальною конторою після [PERSON], померлої [INFO]. Тому заявник прохає суд встановити факт належності [PERSON] договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності від 25 жовтня 1966 року, свідоцтва про право на спадщину, виданого 06 березня 1981 року Сватівською державною нотаріальною конторою. Представник зацікавленої особи заяву визнав повністю. Заслухавши заявника, представника зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: 25 жовтня 1966 року між заявником та виконкомом Сватівської міської ради було укладено договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності. Але в цьому правовстановлюючому документі його прізвище вказано як „[INFO]”, що не відповідає прізвищу, вказаному в паспорті заявника, що підтверджується копією договору та копією паспорта заявника. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину від 06 березня 1981 року виданого Сватівською державною нотаріальною конторою на ім'я [PERSON], в прізвищі заявника була допущена аналогічна помилка. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на доньку, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі з 17.06.2006 року, від якого мають доньку [PERSON],[INFO] народження, на утримання якої відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила стягнути з відповідача аліменти на ії утримання в розмірі 1/4 частки заробітку відповідача. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином , повідомлень про причини неявки від нього не надійшло. Згідно ст.224 ЦПК України, суд на підставі наявних у справі доказів, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Позивачка не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Заслухавши думку позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 180,183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] народження, яка за взаємною згодою сторін, проживає разом з позивачкою. Відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість. Суд вважає доведеним те, що відповідач не виконує своїх обов'язків щодо утримання дитини, тому вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частки доходу відповідача на утримання доньки є законними та підлягають задоволенню.

Outcome: approved