Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-22 00:00:00

Позивач є чоловіком та спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], її смерть зареєстрована Ребриківською сільською радою Антрацитівського району Луганської області 16 грудня 2003 року, актовий запис № 52. [PERSON] на праві особистої власності належали: майновий пай з фонду майна колективного сільськогосподарського підприємства ім. Дзержинського с. Ребрикове у розмірі 720 грн. відповідно до свідоцтва на право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серія ЛУ № 008361 відане 21 травня 2004 року Ребриківською сільською радою Антрацитівського району Луганської області; земельна ділянка площею 4.8900 га, розташована на території Ребриківської сільської ради Антрацитівського району Луганської області відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЛГ № 062099, виданий на підставі розпорядження голови Антрацитівської районної державної адміністрації від 30.10.2003 року № 562, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010439800386 9 березня 2004 року; право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства ім. Дзержинського с. Ребрикове розміром 7.57 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості) відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛГ № 0128164, виданий на підставі розпорядження голови Антрацитівської районної державної адміністрації від 19 грудня 1996 року № 533/1; грошові вклади у філіалі Антрацитівського відділення Ощадного банку СРСР № 5371/040 на рахунку [NUMBER] та [NUMBER]. Позивач після смерті [PERSON] єдиний фактично прийняв спадщину. Той факт, що він фактично прийняв спадщину та згідно ч. 3 ст.1268, 1261, ч.5 ст. 1268 Цивільного кодексу, дає йому підстави вважати себе її власником. Згідно статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, подружжя та батьки, тому сторони набувають права власності в порядку спадкування за законом на грошові вклади,землю та майновий пай, які є предметом данного спору. Добровільно розділити спадщину з дітьми - відповідачами по справі позивач не зміг, що й змусило його звернутися з цим позовом до суду. Вважає, що він єдиний має право на спадщину після дружини, т.к. заробляли це разом вдвох, дітям побудували будинки і весь час надавали матеріальну допомогу, що компенсує належну їм за законом частину спадщини. Усе це і спонукало його звернутися в суд з даним позовом, у якому він просить визнати за ним право власності на спадщину : майновий пай з фонду майна колективного сільськогосподарського підприємства ім. Дзержинського с. Ребрикове у розмірі 720 грн.; земельну ділянку площею 4.8900 га, розташовану на території Ребриківської сільської ради Антрацитівського району Луганської області; право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства ім. Дзержинського с. Ребрикове розміром 7.57 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості); грошовий вклад у філіалі Антрацитівського відділення Ощадбанку № 5371/040 на рахунках [NUMBER] та [NUMBER] У судовому засіданні [PERSON] позов підтримав, відповідачі позов визнали, не заперечують проти його задоволення, просять розглянути справу без них (а.с.13-14). . Як свідчить ч. 1 ст. 334 Цивільного кодексу України, право власності у набувача майна виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом, а я фактично прийняв спадщину. Як вбачається із ст. 392 Цивільного кодексу України: „Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.” Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Тому вислухавшипозивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, тому що сукупність добутих у суді доказів вірогідно підтверджує його законність і обґрунтованість. На підставі викладеного,

Outcome: approved