Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-22 00:00:00

ВАТ по газопостачанню та газифікації “Макіївкагаз” звернулось до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач мешкає в квартирі [ADDRESS] і є споживачем природного газу по лицевому рахунку № 27389. 07.02.2004 р. між ВАТ “Макіївкагаз” та відповідачем було укладено договір про надання послуг із газопостачання. Відповідно до п. 4.7 зазначеного договору споживач повинен у разі наявності на час укладання договору заборгованості за отриманні послуги із газопостачання погодити графік заборгованості із розбивкою оплати по місяцях, за умови обов'язкової оплати поточних платежів. Сума заборгованості на 01.04.2004 р. складала 158,03 грн., яку він зобов'язаний був погасити. Відповідач підписав договір, що свідчить про визнання нею суми вказаної заборгованості. Однак не виконав покладені на нього договірні обов'язки, а саме не сплатив заборгованість, яка утворилась на 01.02.2004 р., та не сплачує поточні платежі, що було підставою для звернення позивача в суд для примусового стягнення з відповідача заборгованості за надані ним послуги по газопостачанню. У судовому засіданні представник позивача, яка діє за довіреністю, підтримала позовні вимоги і просила суд стягнути з відповідача заборгованість за період з 01.04.1996 р. по 01.03.2008 р. у сумі 599,81 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 30 грн., сплачені при подачі позовної заяви. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, відповідно зі ст. 224 ЦПК України, вважає можливим справу розглянути на підставі наявних доказів у відсутність відповідача і ухвалити заочне рішення. Суд, вислухав пояснення представника позивача, дослідив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивач надає відповідачу за місцем його мешкання послуги з газопостачання, а відповідач користується наданою послугою, з чого впливає, що сторони перебувають у фактичних договорних відносинах. 07.02.2004 р. між ВАТ “Макіївкагаз” та відповідачем було укладено договір про надання послуг із газопостачання /а.с. 4/. Відповідно до п. 4.7 зазначеного договору споживач повинен у разі наявності на час укладання договору заборгованості за отриманні послуги із газопостачання погодити графік заборгованості із розбивкою оплати по місяцях, за умови обов'язкової оплати поточних платежів. Сума заборгованості на 01.04.1996 р. складала 158,03 грн. Даний договір був підписаний сторонами, що свідчить про визнання відповідачем суми заборгованості, яка існувала на момент його укладання, починаючи з 01.04.1996 р. Як видно з розрахунка заборгованності, відповідач в повному обсязі не сплачує наступні платежі, станом на 01.03.2008р., та має заборгованість у сумі 599,81 грн., починаючи з 01.04.1996 р. ( а.с.6-7) Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тому заборгованість за спожитий природний газ підлягає стягненню. Відповідно до ст.623 ЦК України, боржник, який порушив зобов*язання, має відшкодувати завдані цим збитки. Таким чином, суд вбачає всі підстави для задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за спожитий природний газ за період з 01.04.1996 р. по 01.03.2008 р. у сумі 599,81 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved