Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-28 00:00:00

Позивач просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі 205 грн. щомісячно з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини і до її повноліття. Свої вимоги вона мотивує тим, що з відповідачем, на протязі чотирьох місяців, спільно не проживають. За час спільного проживання позивачка народила доньку [PERSON][INFO]. Донька проживає з позивачкою і знаходиться на її повному утриманні, відповідач матеріальну допомогу в добровільному порядку не надає. Відповідач на даний час працює неофіційно на будівництві, має задовільний стан здоров”я, на його утриманні інших дітей, непрацездатних батьків не має. Позивач в попередньому судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в попереднє судове засідання з'явився, позов визнав повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що від шлюбних відносин позивач і відповідач мають доньку [PERSON][INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження дитини, де батьками неповнолітнього записані позивачка і відповідач. Спір виник з сімейних правовідносин. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України „Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття”. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України: ”Способи виконання батьками обов'язку визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.” Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України :” Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків , передбачених ст. 184 цього Кодексу”. Згідно ст. 184 цього Кодексу :”Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого ч. 2 ст. 182 цього кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. ” Судом встановлено, що відповідач на даний час матеріальну допомогу в добровільному порядку не надає, дитина знаходиться на повному утриманні матері, сторонами не укладено у добровільному порядку договір про сплату аліментів, платник аліментів працездатний, інших дітей у нього не має, офіційно не працює. Суд враховує те, що відповідач визнає вимоги позивача і фактичні обставини ніким не оспорюються. Виходячи з викладеного суд вважає, що в даному випадку відповідач повинен сплачувати аліменти на користь позивача на утримання доньки [PERSON], [INFO] щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі 205 грн. з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до її повноліття. Також з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7 грн. 50 коп. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленої позовної заяви не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного і

Outcome: approved