Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON]. [PERSON], в якому просить визначити спадкову долю у вигляді 1/3 частки в праві спільної власності на квартиру за адресою [ADDRESS] після померлого [INFO] [PERSON]; визначити за [PERSON] та [PERSON] долі у вигляді 1/3 частки в праві спільної власності за кожним на житлове приміщення за вищевказаною адресою. В попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримувала свої позовні вимоги. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в попередньому судовому засіданні повністю визнали заявлений до них позов. Треті особи - Третя Дніпродзержинська держава нотаріальна контора та Обласне комунальне підприємство «Дніпродзержинське БТІ» звернулися до суду з письмовими клопотанням про розгляд справи за відсутності їх представників. Відповідно до ч.4 ст. 130, ч.4 ст.174 ЦПК України, при визнанні позову відповідачами, суд ухвалює рішення у попередньому судовому засіданні, оскільки визнання позову відповідачами не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позивачка в попередньому судовому засіданні пояснила, що 02 вересня 1997 року її батьки [PERSON] та [PERSON], а також її брат [PERSON] по договору міни, посвідченого державним нотаріусом третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Ісаковою Л.В., зареєстрованому в реєстрі за №1-986, отримали у власність квартиру [ADDRESS]. В БТІ право власності на квартиру було зареєстровано за ними 16 вересня 1997 року в Реєстровій книзі №118 за реєстровим №21004. Форма власності вказана як приватна спільна сумісна власність. Квартира двокімнатна, житловою площею 27,5 кв. м., загальною площею 42,0 кв. При придбанні житла всі члени сім'ї вважались рівними співвласниками, кожному із співвласників належала 1/3 частина квартири, ніякої іншої домовленості або перерозподілу часток між членами родини не було. В силу юридичної необізнаності батьки та брат не надавали значення тому, що форма власності при придбанні житла була вказана як спільна сумісна, без визначення часток, однак у них ніколи не було ніяких претензій один до одного по цьому питанню. [INFO] помер її батько [PERSON], [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], яку вона прийняла як спадкоємиця за заповітом, звернувшись з відповідною заявою, а дружина померлого - її мати, [PERSON] написала заяву про відмову від прийняття обов'язкової частки у спадщині. Але 04 квітня 2008 року державний нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, у зв'язку з тим, що не визначені частки кожного із співвласників в праві спільної сумісної власності на квартиру, при цьому було рекомендовано звернутися до суду. Вважає, що спадкова доля після смерті батька має бути визначена у розмірі 1/3 частки квартири, а також повинні бути визначені частки матері і брата - по 1/3 частині квартири за кожним. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] надали суду пояснення аналогічні поясненням позивачки Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є матір'ю, а [PERSON] П.І. батьком позивачки у справі [PERSON], а [PERSON] є рідним братом [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження, та свідоцтво про одруження позивачки, згідно якого вона змінила своє дівоче прізвище(а.с.8, 9) Згідно договору міни квартири від 02.09.1997 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Ісаковою Л.В. та зареєстрованому в реєстрі за №1-986, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] отримали у власність квартиру [ADDRESS](а.с.14). Згідно Технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], власниками зазначеної квартири є: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.12-13). 03.12.2007 року помер один із співвласників квартири - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Дніпровським РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.11). Згідно заповіту від 08.11.2004 року, [PERSON] на випадок своєї смерті заповів належну йому частку квартири [ADDRESS] своїй дочці - [PERSON](а.с. 6). Позивачка [PERSON] звернулася до нотаріальної контори по місцю відкриття спадщини, з заявою про прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON], а її мати [PERSON] відмовилася від прийняття обов'язкової частки у спадщині. Але постановою нотаріуса Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори від 04.04.2008 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частину квартири, у зв'язку з тим, що не визначена спадкова частка квартири (а.с. 5). Згідно ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна сумісна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ст. 372 ЦК України, майно, що є у праві спільної сумісної власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Оскільки суду не надано жодних доказів того, що між сторонами була якась домовленість відносно часток у праві спільної власності на квартиру, то суд приходить до висновку, що кожному із співвласників спірної квартири належало по 1/3 її частини. У суду є всі підстави для задоволення заявленого позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved