Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON]. 02.06.2008 року звернувся до суду із позовом до відкритого акціонерного товариства імені Чкалова про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права приватної власності на рухоме майно поновлення строку позовної давності, мотивуючи свої вимоги тим, що він 17.08.2000 року купив у відповідача трактор Т-150К, заводський номер [NUMBER], 1987 року випуску, шасі [NUMBER], двигун без номера за 3000 гривень. Обумовлену договором суму він заплатив відповідачу в повному розмірі про що свідчить квитанція до прибуткового касового ордера № 535 від 17.08.2000 року, трактор отримав по накладній без номера від 17.08.2000 року. Відповідач зобов'язувався посвідчити договір купівлі - продажу в нотаріальному порядку протягом місяця з моменту отримання грошей, однак до цього часу свої зобов'язання не виконав. Просив визнати договір купівлі-продажу рухомого майна, дійсним, та визнати за ним право приватної власності на трактор. Протягом трьох років з моменту укладення договору, для його оформлення не звернувся через свою юридичну неграмотність, не знаючи, про існування такого строку. Вважає що строк позовної давності він пропустив з поважної причини. Просив поновити строк позовної давності для звернення з позовом до суду, визнати договір купівлі-продажу трактора Т-150К, заводський номер [NUMBER], 1987 року випуску, шасі [NUMBER], двигун без номера, дійсним та визнати за ним право приватної власності на рухоме майно. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на підстави, викладені у позовній заяві. Наполягає на визнанні договору купівлі - продажу рухомого майна, трактора Т-150К, заводський номер [NUMBER], 1987 року випуску, шасі [NUMBER], двигун без номера, дійсним, визнанні права приватної власності на нього та поновленні строку позовної давності. Просить судові витрати віднести на його рахунок. Представник відповідача до судового засідання не з”явився, оскільки підприємство ВАТ імені Чкалова Новотроїцького району Херсонської області ліквідоване і виключене з державного реєстру. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, враховуючи доводи позивача в обґрунтування позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Спірні відносини є цивільними правовідносинами і регулюються нормами цивільного законодавства: ст.ст. 220 ч. 2, 256, 257, 267, 334, 392 ЦК України, ст. 2, 3, 12, 13 Закону України „Про власність”. В суді встановлено, що предметом спору є визнання договору купівлі-продажу трактора дійсним та визнання права власності на нього, внаслідок угод не заборонених законом. Судом встановлено факт, що 17.08.2000 року позивач продав відповідачу трактор Т-150К, заводський номер [NUMBER], 1987 року випуску, шасі [NUMBER], двигун без номера за ціною 3000 гривень про, що свідчить квитанція до прибуткового касового ордера № 535 від 17.08.2000 року, таким чином між сторонами укладено договір купівлі-продажу. Вартість майна відповідачу сплачена позивачем в повному розмірі, згідно з домовленістю, в сумі 3000 гривень. Відповідач зобов'язувався посвідчити даний договір в нотаріальному порядку і зареєструвати в установленому законом порядку протягом місяця, однак від виконання умов договору ухиляється і цей факт підтверджується письмовими доказами по справі ( а. с. 5 - 8). Відповідно до ст. 220 ч. 2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення і реєстрації в установленому законом порядку, суд може визнати такий договір дійсним. Отже за таких обставин, позов підлягає задоволенню і є підстави для визнання договору купівлі-продажу від 17.08.2000 року, дійсним і визнання за позивачем права приватної власності на трактор Т-150К, заводський номер [NUMBER], 1987 року випуску, шасі [NUMBER], двигун без номера та поновлення строку позовної давності. Позивач своєчасно, в трирічний строк з моменту укладення договору, до суду не звернувся за оформленням права власності, через свою юридичну неграмотність, оскільки не знав про існування такого строку відповідно до ст. 256, 257 ЦК України. Суд вважає що строк позовної давності позивач пропустив з поважної причини і є підстави для його поновлення відповідно до ст. 267 ЦК України. За таких обставин суд приходить до висновку, що строк позовної давності слід поновити. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Поскільки позов задоволено повністю і позивач просить віднести судові витрати в сумі 81 гривні на його рахунок, то суд відповідно до ст. 81,88 ЦПК України вважає можливим віднести судові витрати за рахунок позивача. На підставі ст. 2, 3, 12, 13 ЗУ «Про власність», ст. 220 ч. 2, 256,257, 267, 334, 392 ЦК України і

Outcome: approved