Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 21.04.2008 року звернувся до суду із позовом до ТОВ «Росія» про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права приватної власності на рухоме майно і поновлення строку позовної давності, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачу на праві власності належить рухоме майно - трактор МТЗ-80 [NUMBER], двигун № 115468. Цей трактор він купив у відповідача за 3700 гривень, згідно рішення ліквідаційної комісії № 84 від 15.11.2004 року. Гроші в повному розмірі сплатив відповідачу, прить квитанція від 15.11.2004 року. Відповідач зобов'язувався посвідчити договір купівлі - продажу рухомого майна в нотаріальному порядку протягом місяця з моменту отримання грошей, однак до цього часу ухиляється від посвідчення правочину в нотаріальному порядку та реєстрації в установленому законом порядку. Просив поновити строк позовної давності, який він пропустив з поважної причини оскільки ремонтував трактор поступово і визнати договір купівлі-продажу рухомого майна, дійсним, та визнати за ним право приватної власності на спірне рухоме майно. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на підстави, викладені у позовній заяві. Підтвердив факт пропуску строку позовної давності з поважної причини, оскільки поступово ремонтував трактор. Наполягає на поновленні строку позовної давності, визнанні договору купівлі - продажу рухомого майна дійсним та визнанні права приватної власності на рухоме майно. Представник відповідача до суду не з'явився, оскільки товариство з обмеженою відповідальністю „Росія” виключене з реєстру підприємств у зв'язку з банкрутством. Вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Спірні відносини є цивільними правовідносинами і регулюються нормами цивільного законодавства: ст. 220 ч.2, 655, 657, 334, 392 ЦК України, ст. 2, 3, 12, 13 Закону України „Про власність”. В суді встановлено, що предметом спору є визнання договору купівлі-продажу рухомого майна дійсним та визнання права приватної власності на нього. Судом встановлено, що 15.11.2004 року між позивачем і відповідачем укладений договір купівлі - продажу сільськогосподарської техніки: трактора МТЗ-80 [NUMBER], двигун № 115468, про що свідчить рішення ліквідаційної комісії № 84 від 15.11.2004 року ( а. с. 6 ). Вартість майна відповідачеві позивач сплатив повністю згідно з домовленістю, в сумі 3700 гривень, про що свідчить квитанція від 15.11.2008 року ( а. с. 4). Відповідач не виконав своє зобов'язання про нотаріальне посвідчення договору купівлі - продажу та його реєстрацію в установленому порядку. На даний час ТОВ „Росія” ліквідоване про, що свідчить довідка з Єдиного державного реєстру ( а. с. 10) і не можливо зареєструвати рухоме майно в установленому законом порядку. Відповідно до ст. 220 ч. 2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі - продажу і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення і реєстрації в установленому порядку, суд може визнати такий договір дійсним. Отже за таких обставин, позов підлягає задоволенню і є підстави для визнання договору купівлі - продажу дійсним і визнання права приватної власності на рухоме майно, оскільки позивач придбав його внаслідок угод, не заборонених законом відповідно до ст. 2, 12 Закону України „Про власність”. Відповідно до ст. 256, 257 ЦК України суд вважає, що позивач пропустив загальний строк позовної давності з поважної причини і він відповідно до ст. 267 ЦК України підлягає поновленню. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини справи на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Позивач довів у суді обставини на які він посилався, як на підставу своїх вимог. Таким чином позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати в сумі 81 гривню відповідно до ст.81,88 ЦПК України суд вважає необхідним віднести на рахунок позивача і з відповідача їх не стягувати. На підставі ст. 2, 3, 12, 13 ЗУ „Про власність”, ст. 220 ч. 2, 655,657, 334, 392 ЦК України і

Outcome: approved