Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-08 00:00:00

Заступник прокурора м. Ялта пред'явив позов в інтересах Корєїзської селищної ради 09 липня 2004 року про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки . [INFO] пред'явив зустрічні позовні вимоги 16 липня 2004 року і просить зобов'язати Корєїзську селищну раду укласти з ним договір оренди на земельну ділянку орієнтовною площею 0, 0086 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], район гаражно - будівельного кооперативу «Місхор» Позовні вимоги були розглянуті по суті і 21 серпня 2004 року було ухвалено рішення Ялтинським міським судом про відмову в задоволенні позову прокурора , а позовні вимоги [INFO] задоволені і Корєїзська селищна рада зобов'язана була видати дозвіл на збір попереднього узгодження по відведенню земельної ділянки 0,015 га для обслуговування гаража, розташованого за адресою :[ADDRESS], при цьому рада зобов'язана укласти договір оренди на вказану земельну ділянку(а.с.42-43). Дане рішення було оскаржене, проте апеляційний суд АР Крим ухвалою від 07 лютого 2005 року рішення Ялтинського міського суду від 21 серпня 2004 року залишив без змін(а.с.58-59). Справа також розглядалася в касаційному порядку апеляційним судом Запоріжської області (а.с.68 -70) і була прийнята ухвала 27 грудня 2007 року , якою прийняті раніше рішення були скасовані ,а справа направлена на новий розгляд в Ялтинський міський суд. В ході розгляду справи встановлено, що Корєїзська селищна рада рішенням № 71 від 22.03.2006 року прийняла в експлуатацію закінчені будівництвом гараж з надбудовою офісних приміщень , які належать [PERSON] і [PERSON] На основі даного рішення відповідач і [PERSON] отримали правовстановлюючі документи і провели правову реєстрацію даних приміщень в КП БТІ м. Ялта . Крім того Корєїзська селищна рада на 38 сесії 4 скликання ухвалила рішення № 1981 від 12 травня 2005 року, яким відповідачу [PERSON] дозволено складання проекту відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0150 га для обслуговування вказаного гаража. Як видно з представлених документів відповідач [PERSON] і його брат [PERSON] мають у власності кожен земельні ділянки 0,00,40 (а.с.84-85). Крім того до вказаних земельних ділянок, на яких розташовані гаражі , які належать [PERSON] і [PERSON]на праві власності . розроблена схема генерального плану, яка узгодження с заступником головного архітектора (а.с..76) з загальною площею земельної ділянки 440 м. кв. Позивач 17.04.2008 року доповнив позовні вимоги (а.с..93-94) у зв'язку з цим судом долучений як третя особа [PERSON], який не з'явився в судове засідання . Виходячи із змісту позовної заяви позивач просить зобов'язати відповідача звільнити земельну ділянку площею 0,017 га, яка розташована на вказаній території шляхом зняття металевих воріт, калитки, кам'яної огорожі довжиною 44 м і заввишки 2,5м., якою обгороджена земельна ділянка площею 11,5 х 7,8 м., що складає 89,7 м. кв. Позовні вимоги в даній частині обґрунтовуються тим, що 04.04.2008 рок ДАБК УГА м. Ялта провів перевірку, в ході якої встановлено (а.с..97), що [PERSON] отримавши дозвіл на складання проекту відведення на земельну ділянку 0,015 га самовільно зайняв площу 0,025га . Крім того до матеріалів справи залучена схема розташування земельних ділянок (а.с..101) Приведені обставини свідчать про відсутність достатніх підстав для задоволення позову. При цьому суд враховує вимоги висловлені у ухвалі Запорізького обласного суду від 27.12.2007 року про уточнення чи приймалося лі селищною радою рішення про виділення земельної ділянки [INFO] для користування , а також необхідності уточнення вимог [INFO] про виділення йому земельної ділянки площею 0,0086га в той час, як Корєїзська селищна рада ухвалила рішення про дозвіл на отримання земельної ділянки 0,015 га. Таким чином уточнені позовні вимоги про те, що [INFO] самовільно зайняв земельну ділянку 0,017 га не знайшли свого підтвердження, представлені суперечливі дані, які суд не може взяти до уваги, тому в позові прокурору слід відмовити, при цьому суд враховує, що [INFO] відмовився від розгляду його позовних вимог про що судом прийнята ухвала . Доводи прокурора про наявність самовільного будівництва : металевих воріт, хвіртки, кам'яної паркана , само по собі вирішуватися не можуть, оскільки дані вимоги ґрунтуються на вимогах ст. 376 ГК України . На підставі викладеного ,

Outcome: dismissed