overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на домоволодіння, затверджуючи, що 30.12.1993 року він придбав колгоспу „Більшовик” домоволодіння [ADDRESS]. Але належним чином не оформив документи й тому просить суд визнати право власності на вищевказаний будинок. У судовому засіданні позивача [PERSON] підтримав позов та пояснив, що 30.12.1993 року він придбав колгоспу „Більшовик” домоволодіння [ADDRESS]. За домоволодіння позивач розрахувався повністю. Договір купівлі продажу був зареєстрований Рівнівською сільською Радою. З того часу він мешкає у даному домі. Сплачує необхідні рахунки. При зверненні до сільської Ради за отриманням свідоцтва про право власності йому було відмовлено у зв язку з тим, що договір купівлі-продажу не було своєчасно зареєстровано в органах БТІ, а також не було нотаріально посвідчено. Просив визнати договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] дійсним і визнати за позивачем право власності на дане домоволодіння з пристроями. Представник відповідача СПК „Більшовик” [PERSON] у судовому засіданні позов визнав та пояснив, що 30.12.1993 року [PERSON] придбав у СПК „Більшовик” домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Позивач повністю розрахувався за домоволодіння. Всі умови договору купівлі-продажу виконав у повному обсязі. Претензій до позивача не має. Представник відповідача Рівнівської сільської Ради у судове засідання не з явився, про час та місце слухання справи сповіщен належним чином. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. З позовом згоден. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Згідно договору купівлі-продажу від 30.12.1993 року [PERSON] придбав у совхоза „Більшовик” домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Згідно Рішення № 44 виконавчого комітету Рівнівської сільської Ради від 19.11.1997 року вирішено передати в безоплатну приватну власність [PERSON] домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідок № 185, № 479 від 29.05.2008 року домоволодіння [ADDRESS] на балансі Рівнівської сільської Ради та СПК „Більшовик” не значиться. Згідно ордеру від 06.09.1989 року [PERSON] проживає в [ADDRESS] із трьома членами сім ї. Статтею 47 п.2 ЦК України ( в редакції 1963 р.) передбачено, що якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна зі сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Дії позивача, спрямовані на придбання нерухомого майна не суперечать закону, а також моральним нормам суспільства, а тому угоду варто визнати дійсної. Оскільки судом установлено, що договір купівлі - продажу будинку [ADDRESS] фактично сторонами виконаний, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту приналежності трудової книжці та архівної довідки, яке необхідно їй для оформлення пенсії.. Позивачка у судовому засіданні на позові наполягала та пояснила, що з 1976 по 1980 роки працювала в м. Самарканді на швейному підприємстві. Але на день звернення позивачки за пенсією підприємство було ліквідовано. Тому позивачка звернулася до архіву м. Самарканда, де їй було видано довідку від 25.10.04 року про заробітну плату. Однак при видачі довідки архивом була допущена помилка у написанні приз віща і не було вказане ім я, а саме: замість [PERSON] вказано [PERSON] Крім того в трудовій книжці була також допущена помилка при написанні призвіща, було вказано [PERSON]. При оформленні пенсії робітники Пенсійного Фонду Красногвардійського району вказали на невідповідність призвіща в трудовій книці з паспортом. Встановлення факту приналежності трудової книжці необхідно їй для оформлення пенсії. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи сповіщений належним чином. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю, з позовом згоден. Згідно копії копії паспорту [NUMBER] від 11 березня 2008 року, що є єдиним документом посвідчення особи, він видан на ім я - [PERSON], [INFO] року народження. Згідно копії архівної довідки № 62-А від 25.10.2004 року вона видана на ім я [PERSON] [INFO] року народження. Згідно копії свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 17.05.2007 року, зареєстрований між [PERSON] і [PERSON]. Призвіще дружини після шлюбу - [PERSON]. Згідно копії трудової книжці, заповненої від 03.01.1969 року, вона оформлена на ім я [PERSON]. Суд перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Суд приходить до висновку про наявність факту належності трудової книжки, яка видана 03 січня 1969 року на ім я [PERSON], [INFO] р.н. та архівної довідки № 62-А від 25.10.2004 року на ім я [PERSON] [INFO] р.н. - громадянки [PERSON], [INFO] року народження. Встановлення данного факту має юрідичне значення - необхідне для оформлення пенсії.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування жилою площею, скасування реєстрації. У позові вказав, що за клопотанням служби охороні при УМВС в Запорізькій області ВАТ «Запоріжсталь» надало [PERSON] місце у кімнаті №134 у гуртожитку розташованому за адресою: [ADDRESS], де він зареєструвався та оселився 15.02.2005 року. 05.06.2007 року відповідач здав постільні речі та з цього часу у гуртожитку не мешкає. Просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, зобов'язати ВГІРФО Орджонікідзевського РВ УМВС України у Запорізькій області зняти відповідача з реєстрації. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов. Суду пояснив, що будівля гуртожитку є власністю позивача на праві колективної власності. [PERSON] зареєстрований у вказаному гуртожитку, йому було надано койко-місце у кімнаті № 134, але останній не живе там з червня 2007 року. Оскільки відповідач не живе у гуртожитку без поважних причин більш як шість місяців, просив визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщення, зняти його з реєстрації та стягнути з нього сплачений судовий збір і витрати на ІТЗ. Відповідач у судове засідання не з'явився, про слухання справи був сповіщений належним чином, оскільки за місцем реєстрації не проживає, викликався через оголошення у пресі, про що у матеріалах справи є докази, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача. Представник відділу громадянства, міграції і реєстрації фізичних осіб Орджонікідзевського РВ УМВС України в Запорізькій області до суду не з'явився, про слухання справи повідомлявся, тому, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника третьої особи. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача суд вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Згідно довідки цеху утримування непромислових об'єктів ВАТ «Запоріжсталь» від 16.11.2007 року [PERSON] зареєстрований у гуртожитку, розташованому за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до акту складеного 15.11.2007 року працівниками гуртожитку, [PERSON] проживав у кімнаті №134 гуртожитку. 05.06.2007 року [PERSON] здав постільну білизну та з цього часу у гуртожитку не з'являвся, місце його проживання невідомо. У судовому засіданні свідок [PERSON], яка працює кастеляншею зазначеного гуртожитку пояснила, що [PERSON] поселився у кімнаті №134 зазначеного гуртожитку у лютому 2005 року, де займав ліжко-місце. 05.06.2007 року [PERSON] виселився з гуртожитку, з цього часу у кімнаті не проживає, його речі у кімнаті відсутні. Відповідно до ст. 71 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. На підставі вищевикладеного, оскільки [PERSON] не проживає у зазначеному гуртожитку з червня 2007 року, його необхідно визнати втратившим право користування житловим приміщенням. Оскільки [PERSON] втратив право на проживання у вказаному гуртожитку, його необхідно зняти з реєстраційного обліку, задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування жилою площею, скасування реєстрації. У позові вказав, що за клопотанням Запорізького професійного ліцею ВАТ «Запоріжсталь» надало [PERSON] місце у кімнаті №133 у гуртожитку розташованому за адресою: [ADDRESS], де він зареєструвався та оселився 17.10.2006 року. 10.06.2007 року відповідач здав постільні речі та з цього часу у гуртожитку не мешкає. Просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, зобов'язати ВГІРФО Орджонікідзевського РВ УМВС України у Запорізькій області зняти відповідача з реєстрації. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов. Суду пояснив, що будівля гуртожитку є власністю позивача на праві колективної власності. [PERSON] зареєстрований у вказаному гуртожитку, йому було надано койко-місце у кімнаті № 133, але останній не живе там з червня 2007 року. Оскільки відповідач не живе у гуртожитку без поважних причин більш як шість місяців, просив визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщення, зняти його з реєстрації та стягнути з нього сплачений судовий збір і витрати на ІТЗ. Відповідач у судове засідання не з'явився, про слухання справи був сповіщений належним чином, оскільки за місцем реєстрації не проживає, викликався через оголошення у пресі, про що у матеріалах справи є докази, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача. Представник відділу громадянства, міграції і реєстрації фізичних осіб Орджонікідзевського РВ УМВС України в Запорізькій області до суду не з'явився, про слухання справи повідомлявся, тому, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника третьої особи. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача суд вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Згідно довідки цеху утримування непромислових об'єктів ВАТ «Запоріжсталь» від 30.01.2008 року [PERSON] зареєстрований у гуртожитку, розташованому за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до акту складеного 23.01.2008 року працівниками гуртожитку, [PERSON] проживав у кімнаті №133 гуртожитку. 10.06.2007 року [PERSON] здав постільну речі та з цього часу у гуртожитку не з'являвся, місце його проживання невідомо. У судовому засіданні свідок [PERSON], яка працює кастеляншею зазначеного гуртожитку пояснила, що [PERSON] поселився у кімнаті №133 зазначеного гуртожитку 11.10.2006 року, де займав ліжко-місце. 12.08.2007 року [PERSON] виселився з гуртожитку, з цього часу у кімнаті не проживає, його речі у кімнаті відсутні. Відповідно до ст. 71 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. На підставі вищевикладеного, оскільки [PERSON] не проживає у зазначеному гуртожитку з серпня 2007 року, його необхідно визнати втративши право користування гуртожитком. Оскільки [PERSON] втратив право на проживання у вказаному гуртожитку, його необхідно зняти з реєстраційного обліку, задовольнивши позовні вимоги і у цій частині.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-23 00:00:00

У червні 2008 року [PERSON]. звернулася з зазначеним позовом до Ізюмської міської ради, вказуючи, що [INFO] помер її рідний брат [PERSON], [INFO], якому на праві власності належало 4/12 частини житлового будинку, розташованого по [ADDRESS]на земельній ділянці площею 1048 кв. м.. Після смерті [PERSON]. відкрилася спадщина на вказану частку будинку, але відсутні частина документів, що підтверджують її родинні відносини з померлим братом для одержання спадщини. Про смерть брата вона дізналася лише у вересні 2007 року, так як брат проживав сам у місті Курську Росії. Після смерті брата [PERSON]. спадкоємців, крім неї, немає і 4/12 частини житлового будинку належить їй як рідній сестрі спадкодавця. Починаючи з 1991 року вона постійно мешкає у цьому будинку і продовжує безперервно володіти цим будинком більше 17 років. Крім неї цим будинком володіє [PERSON]. на праві власності на &frac12; частину, а їй належить на праві власності 2/12 частини цього будинку. У зв'язку з тим, що неможливо одержати або відновити документи, що посвідчують факт родинних відносин між нею та померлим братом, з метою оформлення спадщини, вона подала позов до суду про встановлення факту, що має юридичне значення. Доказів, що [PERSON]. складав заповіт на випадок своєї смерті, не існують. Крім цього, не має доказів, що крім неї є інші спадкоємці за законом на спадкування почергово. Тому, вона, як рідна сестра спадкодавця [PERSON] ., спадкує за законом 4/12 частини житлового будинку, розташованого по[ADDRESS] на земельній ділянці площею 1048 кв. м.. На цей час вона бажаю поділити будинок з [PERSON]. та розпорядитися своєю часткою будинку. У зв'язку з наведеним позивачка просить позовну заяву задовольнити і винести рішення: - встановити факт родинних відносин, що має юридичне значення, що [PERSON]є рідна сестра [PERSON], який помер [INFO] - визнати за [PERSON]права власності на спадкування за законом на 4/12 частини житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] на земельній ділянці площею 1048 кв. м. після смерті [PERSON], а правовстановлюючи документи на цю 4/12 частину житлового будинку на ім'я [PERSON] визнати втративши чинність. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов визнають, просить суд вимоги задовольнити. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання без представника відповідача. У відповідності до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. У відповідність з ч.4 ст. 174 ЦПК| України у|в,біля| разі|вражай| визнання| відповідачем позову суд за наявності| для того законних| підстав ухвалює| рішення|розв'язання,вирішення,розв'язування| про задоволення| позову. У відповідності до вимог ч.2 ст.174 ЦПК України сторони попереджені про наслідки визнання відповідачем позову. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України судові витрати суд покладає на державу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-23 00:00:00

Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини Христини у сумі 900 гривень щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивовані тим, що 30 вересня 1995 року вона з відповідачем уклала шлюб. Від шлюбу вони мають малолітню дитину[PERSON][INFO] року народження. 27 жовтня 2004 року їх шлюб з відповідачем був розрваний а дитина залишилася мешкати разом з нею та знаходиться на її утриманні. Після розірвання шлюбу відповідач не надавав матеріальної допомоги на утримнння доньки, у звязку з чим вона та змушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, при цьому він пояснив, що деякий час він надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, проте останнім часом він н має можливості цого робити. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін суд вважає, що вимоги позивача засновані на законі й повинні бути задоволені частково по наступних підставах. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення його повноліття. При цьому судом встановлено, 30 вересня 1995 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу у них [INFO] року народилася дитина [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). 27 жовтня 2004 року їх шлюб з відповідачем був розірваний, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу. Згідно довідки начальника КП РЕО №1 від 09 червня 2008 року дитина [PERSON]. 1996 року народження мешкає разом з матірю (а.с.7). Останнім часом, біля одного року, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, що було підтверджено у судовому засіданн поясненнями сторін. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, що буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач у добровільному порядку не виплачує аліменти на утримання дитини, то вони підлягають примусовому стягненню. У відповідності до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний заробіток, не постійний дохід, частину доходу отримує у натурі, а також за наявністю других обставин, які мають суттєве значення, суд має можливість визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач з березня 2000 року офіційно ніде не працює, суд вважає доцільним призначити аліменти у твердій грошовій суммі. Визначаючи розмір підлягаючих стягненню з відповідача аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідача, та вважає необхідним призначити аліменти у сумі 600 гривень щомісяця до повноліття дитини. Оскільки позовні вимоги задоволенні частково, то з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог. На підставі викладеного й

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON]. про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона 17 серпня 1996 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони сумісних дітей не мають. У жовтні 2006 роу відповідач ушов з родини до іншої жінки, з яою він уклав нову родину та вони мають сумісну малолітню дитину. Сімейні відносини між ними припинені, сумісного господарства вони не ведуть, спір про майно відсутній. Їх шлюб носить формальний характер, збереження родини неможливе, у звязку з чим вона та звернулася до суду з даною позовною заявою. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, просив суд їх шлюб з позивачкою розірвати. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, суд вважає, що вимоги позивача засновані на законі та повинні бути задоволені по наступних підставах: В силу ч. 4 ст. 130 ЦПК України, - ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення в разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 і ст. 175 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 112 СК України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше життя подружжя та збереження браку буде суперечити інтересам одного з них, або інтересам їх дітей, маючих суттєве значення. При цьому судом встановлено, що шлюб сторони зареєстрували 17 серпня 1996 року, актовий запис № 350, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.11). Від шлюбу вони дітей не мають. З жовтня 2006 року сторони мешкають окремо один від одного, сумісного господарства не ведуть шлюбнів відносини між ними припинені. Відпоідач мешкає з іншою жінкою, котора має від нього дитину. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що родина фактично розпалась, шлюб існує формально, сторони не ведуть сумісного господарства, відновити родину неможливо. Подальше життя подружжя та збереження родини буде суперечити як інтересам подружжя, так і інтересам їх дитини. Вказані обставини підтверджені у судовому засіданні поясненнями позивачки та відповідача. За таких обставин суд вважає, що шлюб необхідно розірвати, поклавши розходи при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу на відповідача. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-23 00:00:00

Позивач заклав даний позов, оскільки спільне життя з відповідачем не склалось, він зловживає спиртним, не приймає участі у вихованні дітей і веденні господарства. У судовому засіданні позивач і представник позивача підтримали позовні вимоги і останній пояснив, що ситуація не змінилась, відповідач не змінив поведінки, позивач миритися з ним не бажає. Позивач вказала, що зберегти сім`ю неможливо. Відповідач позову не визнав в тій частині, що зазначено у позовній заяві, пояснив, що доглядав дітей і допомагав по господарству. Проти розлучення не заперечує. Заслухавши пояснення, суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.05.2000 року, мають двох малолітніх дітей. Між ними відсутні взаєморозуміння і повага. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі викладеного, враховуючи, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає, що позов слід задовольнити. Судові витрати покласти на сторони..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач є споживачем природного газу. Станом на 01 травня 2008 року відповідач має заборгованість по сплаті послуг за газопостачання у сумі 458 гривень 42 копійки, які він до теперішнього часу не сплатив, у зв'язку з чим позивач та змушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, при цьому він просив суд застосувати позовну давність та розрахувати його заборгованість з урахуванням 50% пільги, якою він користується. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. При цьому судом встановлено, що відповідач є споживачем газу, який постачає ВАТ «Кримгаз» по особистому рахунку № 124145. Відповідач не сплачував за спожитий природний газ, у зв'язку з чим, склалася заборгованість. У жовтні 2007 року йому було направлено попередження, про необхідність погасити заборгованість яка склалася, проте відповідач добровільно заборгованість до теперішнього часу не сплатив. У відповідності до п. 15 «Правил надання населенню послуг по газопостачанню», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 09 грудня 1999 року , а також ст. 68 ЖК України споживач зобов'язаний проводити сплату за газ якій він споживає до 10-го числа місяцю, наступного за розрахунковим. Згідно довідки - розрахунку заборгованість відповідачки по особистому рахунку № 124145 станом на травень 2008 року складає 458 гривень 42 копійки. Разом з тим судом також встановлено, що згідно зазначеного розрахунку, сума заборгованості підлягаюча стягненню обчисляється з січня 2000 року. Проте згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, з чого слідує, що заборгованість за спожитий природний газ повинна бути стягнута з березня 2005 року по березень 2008 року. Також судом встановлено, що відповідач користується 50 % пільгою за спожитий природний газ. Таким чином заборгованість за спожитий природний газ за період часу з березня 2005 року по березень 2008 року з урахуванням 50% пільги відповідача складає 10 гривень 73 копійки. Оскільки відповідач у добровільному порядку не сплачує заборгованість за спожитий природний газ, то вона підлягає примусовому стягненню. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то з відповідачки на користь відкритого акційного товариства по газопостачанню та газифікації „Кримгаз” підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог. На підставі викладеного і

Outcome: partial