Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названим позовом, мотивуючи його тим, що В 1991 році йому була виділена земельна ділянка розмірами 0,005 га в[ADDRESS] для будівництва гаражу як працівникові Узинського цукрового заводу. На вказаній земельній ділянці він побудував та експлуатує гараж, який відповідає всім будівельним правилам і нормам, однак не має можливості отримати свідоцтва на право власності на гараж, так як гараж не був прийнятий в експлуатацію, а тому просить визнати за ним право власності на збудований ним гараж. В судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов і пояснив, що в 1991 році на відведеній йому земельній ділянці[ADDRESS] яка в 2008 році була перенайменована в[ADDRESS] він без технічної документації збудував капітальний цегляний гараж. Під вже збудоване майно рішенням Узинської міської ради від 27 листопада 2007 року була передана у власність позивача названа земельна ділянка під вже збудований гараж, однак Біфлоцерківське бюро технічної інвентаризації не має можливості видати свідоцтво про право власності на майно, яке вже перебуває у його власності, так як гараж до експлуатації не приймався, хоча і експлуатується протягом більше ніж 16 років, а тому він змушений був звернутись до суду з названим позовом, який просить задовольнити. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення позовних вимог, суду показав, що дійсно, акт прийому в експлуатацію гаражу позивача не складався, хоча гараж по [ADDRESS]збудований позивачем і експлуатується протягом тривалого часу. Земельна ділянка під вже збудований гараж передана позивачу у приватну власність у встановленому законом порядку, а тому вважає, що якщо позивачем витримано всі будівельно-технічні норми під час будівництва гаражу, то позов можливий для задоволення. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню , так як в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач [PERSON]. в 1991 році на виділеній йому земельній ділянці без виготовлення технічної документації та відповідних дозволів збудував капітальний цегляний гараж , який експлуатується позивачем з часу забудови. Рішенням Узинської міської ради Білоцерківського району від 22.01.2008 року юридична адреса колективним гаражам, до яких входить і гараж позивача, надана як [ADDRESS] Рішенням Узинської міської ради від 27.11.2007 року позивачу під вже збудований гараж надана в приватну власність земельна ділянка площею 50 кв.м.. Позивач не має можливості отримати свідоцтво на право власності на збудований ним гараж, який відповідає встановленим будівельно-технічним нормам і правилам, так як будівля не приймалась в експлуатацію та збудована без належних дозволів та технічної документації, чим обмежується право власника на вільне володіння та користування належною йому власністю. Вищезазначене не заперечується сторонами, підтверджується окрім їх показань рішеннями Узинської міської ради від 22.01.2008 року № 8 та 27.11.2007 року, висновком Державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» про загальний стан будівельних конструкцій гаражів під легкові автомобілі по [ADDRESS] звідки вбачається, що гараж збудований в 1991 році та має добрий стан, перебуває в стадії завершеного будівництва. Подальша експлуатація гаражу можлива. Гараж позивача зазначений під номером 3. Позов підлягає задоволенню на підставі ст.328 ЦК України, згідно вимог якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена(створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлене договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Згідно вимог ст.ст. 386,392 ЦК України Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб»єктів права власності, власник може пред»явити позов про визнання його права власності на майно, якщо документ, який засвідчує його право власності, втрачений. Аналізуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку щодо необхідності задоволення вимог позивача та визнання за ним права власності на належний йому гараж , який збудований та експлуатується позивачем з 1991 року на земельній ділянці, яка передана у власність позивачу у встановленому Законом порядку під збудований гараж, так як у позивача відсутній документ, який посвідчує його право власності на належне йому майно. Позивач звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved