Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-03 00:00:00

Представник позивача звернувся до Ялтинського міського суду АРК із зазначеною позовною заявою в порядку процесуальних вимог цивільного судочинства і просить суд: - Стягнути на його користь грошову суму боргу за надані послуги за договором надання послуг мобільного зв'язку разом з договірною санкцією в порядку забезпечення зобов'язання у зв'язку із порушенням зобов'язання в розмірі 1175 гривень 30 копійок. Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами був укладений договір про надання послуг мобільного зв'язку, за відповідачем виникла заборгованість за надані послуги. Оскільки договір припинено достроково, а відповідач зобов'язалася не відмовлятися від договору протягом, нарахована сума договірної санкції в порядку забезпечення зобов'язання в розмірі. З підстав ч. 2 ст. 158 ЦПК України представник позивача заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача проти позову заперечувала з тих підстав, що її довіритель виплатив суму боргу за договором і просила зменшити суму договірної санкції у зв'язку з її несправедливістю. Вислухавши пояснення представника відповідача, з'ясувавши обставини справи та дослідивши відповідні докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. 16 грудня 2003 року та 29 грудня 2003 року між ЗАТ “Український мобільний зв'язок” і відповідачем були укладені договори про надання послуг мобільного зв'язку, форма і зміст яких затверджені ЗАТ „УМЗ”. Згідно умов договорів позивач зобов'язався надавати відповідачу споживачу послуги мобільного зв'язку в межах території України та міжнародної лінії відповідно до умов укладеного договору, правилами користування мережами мобільного зв'язку та тарифами, у свою чергу споживач послуг зобов'язався своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату утримання номера в мережі мобільного зв'язку по всіх телефонах, зареєстрованих на його особливому рахунку, сплачувати авансові внески до моменту фактичного використання раніше внесеного авансу тощо. Таким чином, між сторонами був укладений договір про надання послуг, за яким у відповідності до ст. 901 ЦК України одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Розмір, строки та порядок оплати послуг мобільного зв'язку встановлені згідно з тарифами, що додаються до договору. 28 квітня 2007 року договори про надання послуг мобільного зв'язку припинені з підстав п. п. 5.2 договору, тобто у зв'язку з тим, що відповідач не виплатив заборгованість за надані послуги протягом одного місяця після відправлення йому письмового повідомлення. Припинення зобов'язання за ст. 611 ЦК України є одним з правових наслідків порушення зобов'язання. Разом з цим на момент розгляду справи відповідач виплатив суму боргу за надані послуги зв'язку у повному обсязі в сумі 238 гривень 28 копійок, що підтверджується наданими квитанціями. Отже, суд дійшов висновку, що позов в цій частині задоволенню не підлягає. Стосовно позовної вимоги про стягнення грошової суми договірної санкції забезпечення зобов'язання, то за переконанням суду, така підлягає лише частковому задоволенню. Відповідно до п. 1.1 Додаткової угоди, укладеної між сторонами, споживач послуг мобільного зв'язку зобов'язався користуватися послугами протягом 365 календарних днів з моменту підписання угоди. Відповідач не оспорює відповідні умови додаткової угоди з підстав недійсності, проте відповідно до статті 18 Закону України “Про захист прав споживачів” в редакції від 1 грудня 2005 року виконавець послуг не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими, зокрема, умови про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад 50 відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором. Таким чином, суд стягує з відповідача суму санкції в розмірі 200 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: partial