Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-06 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду до [PERSON]., [PERSON], виконкому Віницької міської ради про зміну умов договору житлового найму. Вимоги мотивував тим, що він є наймачем [ADDRESS]. Квартира складається з трьох ізольованих кімнат житловою площею 38.3 кв.м., загальною площею 62.4 кв.м. Квартира була надана на чотири особи, в тому числі на відповідачку, сина [PERSON] 1986 р.н., дочки [PERSON] 1991 р.н. Підставою для надання квартири було знесення будинку, що належав йому на праві особистої власності. [PERSON] також була включена в ордер на отримання квартири, однак в квартиру не вселялася, а постійно мешкає в с.Войтівці Липовецького району Вінницької області, де має власний будинок. З відповідачкою [PERSON]. шлюб розірвано в 2003 році. З моменту розірвання шлюбу вона чинить перешкоди в користуванні квартирою. Він користується кімнатою площею 11.3 кв.м. Іншого житла в нього не має. Просить постановити рішення яким виділити йому в окреме користування кімнату площею 11.3 кв.м., решту кімнат відповідачам, підсобні приміщення залишити в загальному користуванні. [PERSON]., [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з зустрічним позовом, в якому зазначили, що в грудні 2002 року відповідач [PERSON] залишив сім”ю, забрав свої особисті речі та виїхав з квартири в невідомому напрямку. З того часу вони нічого не знають про його місце перебування. В 2003 році шлюб між [PERSON]. та відповідачем було розірвано. Вони вимушені були сплачувати за [PERSON] квартирну плату, а з 2.10.2003 року [PERSON]. звернулася до ЖЕК №21 з заявою, про не нарахування на відповідача квартирну плату. Просять визнати [PERSON] таким, що втратив право на житло та зобов”язати виконком укласти з нею договір найму житла. В подальшому [PERSON] подав до суду додаткову заяву, в якій просить вселити його в спірну квартиру. В судовому засіданні позивач він же відповідач [PERSON] свій позов підтримав, а позов до себе не визнав. Суду надав пояснення аналогічні обставинам, які викладені ним в позовній заяві, додавши, що в свій час він був власником будинку, який був знесений і він на сім”ю отримав спірну квартиру. До грудня 2006 року він проживав в спірній квартирі, займаючи кімнату 11.3 кв.м. Там в нього залишилися особисті речі. Син проживає в залі, колишня дружина з дочкою в третій кімнаті. Теща в квартирі практично не проживає, а живе в с.Війтівці Липовецького району де має приватний будинок. В спірну квартиру навідувалась інколи приблизно на неділю та поверталась в село. Комунальні послуги він сплачував за одну людину. З грудня 2006 року він не може попасти в квартиру, його не пускають. Поміняли двері та замки. Ключів від дверей в нього не має. Він неодноразово звертався до дільничного інспектора, про що свідчить його відповідь на звернення. Іншого житла крім спірного в нього не має, просить позов задоволити, в зустрічному позові відмовити. Відповідачка вона ж позивачка [PERSON]. та представник [PERSON] і [PERSON] свої позовні вимоги підтримала, позов [PERSON] не визнала суду пояснила, що практично з 2002 року колишній чоловік [PERSON] в спірній квартирі не проживає, де проживає їй не відомо. Квартиру залишив добровільно, забравши особисті речі. Крім того, в квартиру приходив знайомий чоловіка з проханням віддати його речі, що вона і зробила. Двері і замки дійсно мінялись, ключів від них у [PERSON] не має, але він і не просив їх, оскільки не проживав. З жовтня 2003 року на [PERSON] не нараховують квартплату, це зробити її порадили в житловій конторі. Також на її прохання були складені акти про не проживання [PERSON] в спірній квартирі. Це відповідає дійсності і тому сусіди поставили свої підписи в цих актах. ЇЇ мати постійно проживає в спірній квартирі, оскільки є людиною похилого віку і потребує сторонньої допомоги. В м. Вінниці отримує пенсію. Так в с.Війтівці мати дійсно має будинок, але землю там фактично обробляють її діти, в тому числі і вона. З нею дійсно мав розмову дільничний інспектор, але це було не в 2007 році, а значно раніше. Просить її позов задоволити, а в позові [PERSON] відмовити. Позивач [PERSON] свій позов підтримав надавши суду аналогічні пояснення [PERSON]. додавши, що двері і замки дійсно були замінені, оскільки батька приходив п”яний, ламав двері, а вони його не пускали. Мати викликала міліцію. В квартирі він проживає в залі, бабуся в кімнаті 11.3 кв.м. В подальшому в судове засідання не з”являвся, надавши доручення [PERSON]. представляти його інтереси в суді. Відповідачка вона ж позивачка [PERSON] свій позов підтримала, позов до неї не визнала суду пояснила, що зять в спірній квартирі не проживає тривалий час. Сама вона проживає в спірній квартирі тільки взимку, літом проживає в селі Війтівці. Ініціатива звернення до суду з позовом належить дочці. Згодом, в судове засідання не з”являлась, надала доручення [PERSON]. представляти її інтереси в суді. Представник Вінницького міськвиконкому позов [PERSON] про зміну умов договору найму житла не визнав, заявивши, що виконком проти цього. Стосовно втрати його права на житло, поклався на думку суду. Свідок [PERSON] суду пояснила, вона є матір”ю [PERSON] Знає, що її сина невістка не пускає в квартиру. Поміняла замки, син з цього приводу звертався в міліцію. В квартирі проживає невістка з дітьми. Її мати в квартирі не проживає, а проживає в селі, де має будинок. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він працює разом з [PERSON] Знає його приблизно 7 років. 3-4 рази приходив до нього в спірну квартиру, в тому числі в 2007 році. Там у [PERSON] є своя кімната. Дві інші кімнати були на замку. Зі слів [PERSON] знає, що його колишня дружина не пускає в квартиру. Був випадок приблизно півтора роки назад, коли [PERSON] ночував в нього, так як його не пустили в свою квартиру. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою [PERSON]. Її квартира знаходиться поруч з її квартирою. До 2004 року в неї не було телефону і вона часто приходила до неї. [PERSON] в квартирі не проживає 6 років. Чому не проживає не знає. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є майстром ЖЕК №21. В її присутності були складені акти про те, що [PERSON] не проживає тривалий час в спірній квартирі. Чи фактично він не проживає вона не знає, вона тільки посвідчила підписи сусідів. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] її батько. Після розірвання шлюбу з матір”ю, батько проживав в окремій кімнаті. Взагалі він не проживає в їх квартирі 6 років. Речей його там не має. В квартиру вселитися не намагався. В його відсутності в квартирі робився ремонт, в кімнаті, де проживав батько, ремонт не робився. В грудні 2006 року його дійсно не пустили в квартиру. Вислухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, а в позові [PERSON]. необхідно відмовити. Судом встановлено, що згідно ордеру №2269 від 3.01.1994 року сторонам по справі, як сім”ї, була виділена спірна [ADDRESS]. Вона складається з трьох ізольованих кімнат площею відповідно 18.2 кв.м., 11.3 кв.м., 9.3 кв.м. В квартирі зареєстровані [PERSON], як квартиронаймач, колишня дружина [PERSON]., їх спільні діти [PERSON], [PERSON], та теща [PERSON] Шлюб між [PERSON] та [PERSON]. розірвано 30.05.2003 році. Спільне майно подружжя після розірвання шлюбу не ділилося. Встановлено, що між сторонами склалися неприязні стосунки, які посилились після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]. В жовтні 2003 року [PERSON]. звернулася з позовом до суду про визнання [PERSON] таким, що втратив право на спірне житло. Відмовляючи в позові суд зазначив, що між ними фактично склався певний порядок користування спірною квартирою, згідно якого [PERSON] користується спальнею кімнатою, де частково знаходяться його речі. Ця обставина знайшла своє підтвердження і в даному судовому засіданні. Встановлено, що [PERSON] чиняться перешкоди в користуванні квартирою. Його фактично не пускають туди, ключів від квартири він не має. Він вимушений проживати у сторонніх людей. Іншого житла в нього не має. В березні 2007 року [PERSON] звертався до Староміського відділу міліції м. Вінниці з письмовою заявою про те, що його колишня дружина [PERSON]. не пускає його в квартиру. В своїх поясненнях [PERSON]. зазначала, що вона не заперечує щодо проживання [PERSON] в квартирі, якщо він буде сплачувати комунальні послуги та приходитиме в тверезому стані і не влаштовуватиме сварок. Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, встановлених законом. З таких обставини суд вважає, що [PERSON] має бути вселений в спірну квартиру. Як зазначалось вище, в квартирі зареєстровано 5 осіб. Фактично три сім”ї: [PERSON], його колишня дружина [PERSON]. з двома дітьми різної статі (повнолітній син та неповнолітня дочка), а також її матір [PERSON] людина похилого віку (понад 80 років). Житлова площа в спірній квартирі складає 38.8 кв.м. Стаття 63 ЖК України передбачає укладання договору найму жилого приміщення на окрему ізольовану кімнату. Не може бути самостійним предметом договору найму жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше встановленого для надання одній особі. Згідно ст.48 ЖК України жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. Згідно постанови №21 від 10.01.1985 року виконкому Вінницької обласної ради народних депутатів та президії обласної ради професійних спілок норма жилої площі у Вінницькій області становить 7.8 кв.м. на одну особу. Виділяючи [PERSON] кімнату площею 11.3 кв.м, відповідачам залишається дві кімнати загальною площею 27.5 кв.м. На одну особу припадає 6.8 кв.м., що значно менше зазначеної норми. Суд не приймає до уваги пояснення [PERSON] в тій частині, що відповідачка по його позову [PERSON] не проживає в спірній квартирі, а постійно проживає в селі Войтівці Липовецького району Вінницької області, оскільки вона не визнана в судовому порядку такою, що втратила право на спірне житло, а ним така вимога не заявлялась. Тому в цій частині [PERSON] в позові слід відмовити. Відповідно до ст.72 ЖК України суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, якщо вона не проживала без поважних причин більше шести місяців. Разом з тим необхідно з”ясувати причини відсутності особи понад встановлений строк. У разі їх поважності (перебування у відряджені, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім”ї, тощо) суд може продовжити пропущений строк. Встановлено, що [PERSON] не втрачав зв”язок зі спірною квартирою, намагався там проживати, але не зміг цього зробити через неправомірну поведінку відповідачів, зокрема [PERSON]. Тому їй та іншим позивачам в позові необхідно відмовити. Встановленим судом фактам відповідають правовідносини, що регулюються Житловим Кодексом України. На підставі зазначеного та

Outcome: dismissed