Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до Вінницького районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Зазначав, що з [PERSON] у нього дружні стосунки. [INFO] [PERSON] з жінкою [PERSON]позичили у позивача на придбання автомобіля 3000 (три тисячі) доларів США. [INFO] [PERSON] з жінкою [PERSON] знов позичили у позивача гроші в сумі 3770 (три тисячі сімсот сімдесят) доларів США. Перед передачею грошей сторони уклали договір позики на загальну суму 6770 (шість тисяч сімсот сімдесят) доларів США. Отримані гроші [PERSON] зобов'язався повернути через три місяці, тобто не пізніше [INFO]. На підтвердження факту прийому передачі грошей [PERSON] і [PERSON]видали позивачу власноручно написану [PERSON] розписку від [INFO]. [PERSON] частково повертав гроші і на сьогоднішній день повернув [PERSON] 5630 доларів США. Іншу частину боргу в сумі 1140 доларів США, еквівалент 5529 гривен по курсу НБ України (1 долар = 4 гри 85 коп.,) [PERSON] обіцяє повернути, кожного разу міняючи дату повернення боргу. Враховуючи періодичність повернення боргу [PERSON] та можливий сплив строку позовної давності, потребу в грошах, а також те, що [PERSON] з [PERSON] взяли солідарне зобов'язання, позивач змушений звернутись до суду з солідарною вимогою до [PERSON] про примусове виконання ним зобов'язання в повному обсязі, та просить суд стягнути з [PERSON] на його користь за договором позики від [INFO] борг в сумі 5529 гривень, судові витрати в сумі 56 гривень судового збору та 30 гривень витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 5615 гривень. У судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи та поясненнями позивача встановлено, що [PERSON] з жінкою [PERSON]позичили у позивача на придбання автомобіля 6770 доларів США. Перед передачею грошей сторони уклали договір позики на загальну суму 6770 (шість тисяч сімсот сімдесят) доларів США. Отримані гроші [PERSON] зобов'язався повернути через три місяці, тобто не пізніше [INFO]. На підтвердження факту прийому передачі грошей [PERSON] і [PERSON]видали позивачу власноручно написану [PERSON] розписку від [INFO]. [PERSON] частково повертав гроші і на сьогоднішній день повернув [PERSON] 5630 доларів США. Іншу частину боргу в сумі 1140 доларів США, еквівалент 5529 гривен по курсу НБ України (1 долар = 4 гри 85 коп.,) [PERSON] не повертає, кожного разу міняючи дату повернення боргу. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження належного виконання обов'язку повернути гроші за договором позики, суд прийшов до висновку, що права позивача невиконанням зобов'язання порушені та підлягають судовому захисту. Відповідно до ст. 88 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню, оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Outcome: approved