Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

У березні 2008 року позивачка [PERSON]. звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 21 березня 2008 року відповідно з договором дарування вона прийняла у дар 15/16 частин квартири [ADDRESS]. Вказане майно сторонами було оцінено в сумі у розмірі 17 013 грн. Відповідачці [PERSON] у квартирі належить 1/16 частина, тобто 2,88 кв. м загальної площі квартири і 1,4 кв. м - жилої площі квартири. Вартість 1/16 частини квартири складає 4700 грн. У своїй позовній заяві позивачка [PERSON]. просить винести рішення, яким зупинити право власності [PERSON]на 1/16 частину квартири, визнати за нею (позивачкою) право власності на вказану 1/16 частину квартири; стягнути з неї на користь [PERSON]грошові кошти в сумі 4700 грн. за 1/16 частину квартири. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином ( а.с.19-22, 25-26), про причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, думку адвоката, показання свідків, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм право відносини. 20.11.2007 року між [PERSON] і [PERSON] (відповідачкою по справі) шлюб був розірваний (а.с.13). 21.03.2008 року згідно з договором дарування частки квартири, посвідченого Шостою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою, [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла у дар 15/16 часток квартири , що розташована за адресою: [ADDRESS]. Цей дар сторони оцінили в сумі 17 013 грн. В присутності нотаріуса Дарувальник ([PERSON]) передав Обдарованому ([PERSON]) ключі від квартири, що було актом, яким підтверджено передачу частки квартири обдарованому (а.с.7). 26.03.2008 року даний договір зареєстрований в КП ДМБТІ (№ витягу - 18247801) (а.с.8). Відповідно до технічного паспорту, укладеного на ім'я позивачки [PERSON] квартира [ADDRESS] в місті Дніпропетровську, складається з двох жилих кімнат, коридору, сан. вузла і кухні, загальною площею 46,1 кв. м , жилою площею 22,4 кв. м. (а.с. 9-11). Позивачка [PERSON]. в обґрунтування своїх позовних вимог в судовому засіданні пояснила, що вона після того, як стала власником 15/16 частки квартири неодноразово пропонувала відповідачці сплатити їй грошову компенсацію вартості належній їй 1/16 частини квартири в сумі 4700 грн. При цьому вона (позивачка) виходила з обставин, що її доля в спільному майні є незначною, виділити її в натурі - не можливо, оскільки складає 2,88 кв. м. - загальної площі квартири і 1,4 кв. м. - жилої площі квартири. Визначаючи грошову оцінку долі відповідачки, вона (позивачка) керувалася середньо ринковою ціною квадратного метра загальної площі квартир в Індустріальному районі міста Дніпропетровська . Відповідачка [PERSON]житлом забезпечена, у зв'язку з чим у спірній квартирі не проживає, комунальні та інші обов'язкові платежі не сплачує. Оскільки відповідачка на її пропозиції не реагує, відмовляється їх прийняти , вона (позивачка) була вимушена звернутися до суду з вищезазначеною позовною заявою. Суд вважає, що в судовому засіданні доводи позивачки [PERSON] в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження. Так, відповідно до ст.722 Цивільного Кодексу України право власності обдарованого на дар виникає з моменту прийняття обдарованого документів, які б свідчили про його право власності на річ , речі або символи речей (ключів та тому подібне). Згідно зі ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників , якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласників та членам його сім'ї. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та законними. Право власності на 15/16 квартири вона отримала на підставі договору дарування та отримання ключів від колишнього власника квартири ; частка відповідачки є незначною - 1/16, що складає 2,88 кв. м. - загальної площі квартири і 1,4 кв. м. - жилої площі квартири, та не може бути виділена в натурі; є річчю неподільною; спільне користування квартирою позивачкою та відповідачкою є неможливим; припинення права власності на 1/16 частку квартири не завдасть істотної шкоди інтересам відповідачки [PERSON], так як вона житлом забезпечена. Свідок [PERSON] показала, що відповідачка [PERSON]у спірній квартирі , яка належала її чоловіку [PERSON], на цей час не мешкає, житлом вона забезпечена. Свідок [PERSON] показав, що його колишня дружина - [PERSON] має 1/16 частку в спірній квартирі, свою частку - 15/16 він подарував позивачці [PERSON] Відповідачка на цей час має окреме житло, від отримання грошової компенсації за свою частку квартири відмовляється. З урахуванням наведеного, суд вважає, що потрібно в судовому порядку припинити право власності відповідачки [PERSON]на 1/16 частку спірної квартири, визнати право власності на цю 1/16 частку квартири за позивачкою [PERSON], а також стягнути з позивачки [PERSON] на користь відповідачки [PERSON]грошові кошти в сумі 4700 грн. за 1/16 частку квартири. На підставі наведеного,

Outcome: approved