overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-24 00:00:00

Позивачка в позові вказує, що з відповідачем зареєстрували шлюб 11 жовтня 1986 року Заливанщинською сільською радою Калинівського району Вінницької області, актовий запис № 12. Від даного шлюбу у них є двоє дітей: [PERSON], [INFO]народження та [PERSON], [INFO] народження, які проживають з позивачкою і після розірвання шлюбу будуть проживати з нею. Одруження виявилось невдалим. Відповідач зловживає спиртними напоями, на грунті пияцтва влаштовує сварки, скандали, крім цього відповідач зраджує. Тому звертається до суду з даним позовом. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин, хоч про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про отримання повістки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Так, сторони перебували у шлюбі, який був зареєстрований 11 жовтня 1986 року Заливанщинською сільською радою Калинівського району Вінницької області, актовий запис № 12. Від даного шлюбу у них є двоє дітей: [PERSON], [INFO]народження та [PERSON], [INFO] народження, які проживають з позивачкою і після розірвання шлюбу будуть проживати з нею. Одруження виявилось невдалим. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння та повага. Відповідач зловживає спиртними напоями, на грунті пияцтва влаштовує сварки, скандали, крім цього відповідач зраджує. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Подальше збереження сім'ї неможливе. Проти примирення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-24 00:00:00

Позивач в позові вказує, що [INFO]помер його батько [PERSON], який проживав в [ADDRESS] Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок та присадибну земельну ділянку по [ADDRESS], площею 0,1827 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яку батько купив 15.10.2002 року у [PERSON]., що видно з договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченої приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу і зареєстровано в реєстрі за №3313. Крім нього спадкоємцями на майно померлого за законом є сини померлого - відповідачі по справі, які на спадщину не претендують. Після смерті батька він фактично спадщину прийняв, вступивши в управління і володіння спадковим майном, отримав свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок і господарські будівлі, однак на куплену земельну ділянку батько не встиг виготовити правовстановлюючий документ - Державний акт на право власності на земельну ділянку, тому не може оформити свідоцтво про право на спадщину. Тому звертається до суду з даним позовом. Позивач у відкритому судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідачі у відкрите судове засідання не з`явилися, хоч про день розгляду справи були завчасно і належним чином повідомлені. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що [INFO]помер батько позивача [PERSON], який проживав в [ADDRESS] Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок та земельну ділянку по [ADDRESS], площею 0,1827 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, посвідчену Державним актом на право власності на землю, серії ВН, виданого 18 травня 1998 року Котюжинецькою сільською радою на ім`я [PERSON]. Дану земельну ділянку батько купив 15.10.2002 року у [PERSON]., що видно з договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченої приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу і зареєстровано в реєстрі за №3313. Крім позивача спадкоємцями на майно померлого за законом є сини померлого - відповідачі по справі, які на спадщину не претендують. Після смерті батька позивач фактично спадщину прийняв, вступивши в управління і володіння спадковим майном, отримав свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок і господарські будівлі, однак на куплену земельну ділянку батько не встиг виготовити правовстановлюючий документ - державний акт на право власності на земельну ділянку, тому не може оформити свідоцтво про право на спадщину. За вказаних обставин суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-24 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду із вказаним позовом і просить позбавити [PERSON]. батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO]- його дитини. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що вона полягала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі до 27 березня 2001 року, від сумісного життя вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від своїх обов'язків по вихованню дитини, аліменти не сплачує, не піклується про здоров'я дитини. її фізичний, духовний розвиток, навчання, тобто повністю ухиляється від своїх батьківських обов'язків. Дитина цілком знаходяться на забезпеченні матері. Більш того, дитина не може поїхали на лікування до м. Москва , оскільки відповідач не дає згоди на її виїзд. У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав. Представник третьої особи надав до суду висновок, згідно якого вважає доцільним позов задовольнити, оскільки позбавлення відповідача батьківських прав відповідає інтересам дитини. Просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач не явився, про дату та місце слухання справи повідомлений належно, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч.4 ст.. 169 ЦПК України справа може бути розглянута у відсутності відповідача по доказах, що є в справі , шляхом винесення заочного рішення. Вислухав думку представника позивача, враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача , шляхом ухвалення заочного рішення. Вислухав представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає , що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивачка полягала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі до 27 березня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 27.03.2001 року, актовий запис № 126. Від сумісного життя вони мають доньку [PERSON], [INFO] Батько неповнолітньої - відповідач по справі , ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків - матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, не піклується про її виховання, здоров'я, фізичний, духовний розвиток, навчання. Не надає дозвіл на виїзд дитини за межі країни на відпочинок та лікування. Згідно до висновку управління у справах дітей, сім'ї та молоді Київської райради м. Сімферополя від 08.04.2008 року № 372/07-8 позбавлення батьківських прав [PERSON]. відносно його доньки [PERSON],[INFO] є доцільним та відповідає інтересам останньої. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Судом встановлено, що [PERSON]. повністю усунувся від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню доньки, байдужий до неї, її інтересів і потреб, ні яких відношень з дитиною не підтримує. Згідно ст. 166 Сімейного Кодексу України, позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов'язку за змістом дитини. На підставі викладеного ст. ст. 164, 165, 166 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-24 00:00:00

[PERSON],, [PERSON], звернулися до суду з заявою з викликом зацікавленої особи [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що [INFO]померла їх мати [PERSON], яка проживала до дня смерті в будинку[ADDRESS] Вони , сторони по справі являються дітьми [PERSON]. Однак оформити спадщину після смерті матері не мають можливості, оскільки існують різнописання прізвища, імені, по-батькові матері у правовстановлюючих документах. Так, в свідоцтві про народження заявниці [PERSON]в графі мати значить «[PERSON]». В свідоцтві про народження заявника [PERSON]прізвище ім'я матері вказано «[PERSON]» В зв'язку з тим, що заявники мають намір оформити спадщину, вони були змушені звернутися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. У судове засідання заявники [PERSON], та [PERSON]. не з'явились, попередньо надавши заяву про можливість розгляду даної справи у їх відсутності, при цьому просять задовольнити заяву . Зацікавлена особа [PERSON]. в судовому засіданні не заперечила проти задоволення заяви, при цьому підтвердила той факт, що заявники [PERSON]. та [PERSON]. є її рідними сестрою та братом, а їх рідна мати [PERSON], яка померла [INFO] Заслухавши зацікавлену особу., дослідивши матеріали справи , суд приходить до висновку , що заява підлягає до задоволення зі слідуючих підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [INFO]померла [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей зроблено актовий запис за № 03 , що підтверджується к/к свідоцтва про смерть серії[NUMBER](а.с.5). Довідкою виданою Медвеже-Вушківською сільською радою Вінницького району №153 від 12.03.2008 р. вбачається, що спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її діти : [PERSON]., [PERSON]. та [PERSON]. і цим підтверджується факт, що [PERSON], яка померла [INFO] являється рідною матір'ю [PERSON], та [PERSON]. (а.с. 12) Таким чином у суду є підстави вважати , що [PERSON]дійсно являється рідною матір'ю заявникам - [PERSON]та [PERSON]. За даних обставин суд вважає за можливе встановити факт родинних відносин, оскільки встановлення цього факту має юридичне значення, а інший шлях встановлення родинних відносин відсутній. Встановлення даного факту дає [PERSON]. та [PERSON], можливість оформити право на спадщину після смерті їх матері [PERSON]. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON]звернулася до суду з позовною заявою до[PERSON]про стягнення аліментів на дітей, в якій вказала, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 26 липня 2003 року і має з ним двох малолітніх синів [PERSON], [INFO] народження, та[PERSON], [INFO] народження. Діти знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання синів не надає. Він являється працездатним, працює і має можливість надавати матеріальну допомогу дітям, на своєму утриманні крім синів він нікого не має. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини його доходу помісячно, починаючи з дня подання заяви до досягнення повноліття дітьми. У судовому засіданні позивач [PERSON]підтримала позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дітей. Відповідач [PERSON] згоден платити аліменти на утримання своїх синів [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини свого доходу. Він підтвердив той факт, що працездатний, працює і на своєму утриманні, крім синів, нікого не має. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовна вимога [PERSON] підлягає задоволенню. Суд встановив, що позивач та відповідач є батьками малолітніх синів [PERSON] [INFO] народження, та [PERSON] [INFO] народження. Неповнолітні діти проживають з позивачем. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач [PERSON] згоден платити аліменти на утримання синів за рішенням суду. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоров'я дітей, те що відповідач являється працездатним, працює, у нього не має на утриманні, крім синів, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, яким він зобов'язаний надавати матеріальну допомогу. В зв'язку з наведеним, суд вважає можливим стягнути аліменти з [PERSON] на користь позивача у розмірі 1/3 частини його доходу. Згідно зі ст.81, 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір у сумі 51грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 07грн.50коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дружину, в якій вказала, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 26 липня 2003 року. Від даного шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO]народження, та[PERSON], [INFO] народження. Діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Однією сім'єю сторони не мешкають. З моменту припинення сімейних стосунків матеріальної допомоги чоловік їй не надає. Він являється працездатним, працює і має можливість надавати матеріальну допомогу, на своєму утриманні, крім синів [PERSON] та[PERSON], нікого не має. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини доходу на місяць, починаючи з дня надання заяви до виповнення сином [PERSON] трьох років. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовну вимогу. Відповідач [PERSON]. позовні вимоги дружини визнав і заявив, що він згодний надавати їй матеріальну допомогу. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовна вимога [PERSON] підлягає задоволенню. Суд встановив, що позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі. У даному шлюбу вони мають двох малолітніх синів: [PERSON], [INFO] народження, та[PERSON], [INFO] народження. Малолітні діти проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Згідно зі ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд вважає, що відповідач [PERSON]. може надавати дружині матеріальну допомогу, так як він працездатний, працює і одержує заробітну плату. Відповідач [PERSON]. не надав доказів того, що надає матеріальну допомогу дружині у добровільному порядку. У зв'язку з чим аліменти підлягають стягненню у примусовому порядку. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує, що відповідач являється працездатним, працює, у нього на утриманні, крім синів [PERSON] та[PERSON], не має інших дітей, непрацездатних батьків, яким він зобов'язаний надавати матеріальну допомогу. В зв'язку з наведеним, суд вважає можливим стягнути аліменти з [PERSON] на користь позивача у розмірі 1/6 частині доходу відповідача на місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-24 00:00:00

Представник позивача звернувся із позовом до суду посилаючись на те, що 14.04.2006 року між Акціонерним поштово - пенсійним банком „Аваль”, правонаступником якого є ВАТ „Райффайзен Банк Аваль” та відповідачем був укладений кредитний договір № 010/085710/3183/82 про надання кредиту у сумі 3000,00 грн. строком з 14.04.2006 року до 14.04.2008 року . Відповідач повинен був до 15-го числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отриманого кредиту в розмірі 1/10 від залишку заборгованості на картковому рахунку до повного погашення заборгованості за кредитом. Але відповідач порушив умови кредитного договору і вчасно та в повному обсязі погашення кредиту у вказані строки не здійснював, в наслідок чого утворилася заборгованість на суму 3668 грн. 02 коп. Представник позивача просить розірвати достроково кредитний договір № 010/085710/3183/82 від 14.04.2006 року укладений з відповідачем. Просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитною лінією в сумі 3668,02 грн., та витрати по сплаті судового збору в сумі 51,00 грн., витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу в сумі 30,00 грн. В судовому засіданні представник позивача Клипач В.В. зменшив позовні вимоги. Просив стягнути з відповідача борг за кредитом в сумі 279 грн.24 коп. який утворився за період з 14.02.2008 року по 24.04.2008 рік та судові витрати. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд , заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі був укладений кредитний договір № 010/085710/3183/82 про надання кредиту у сумі 3000,00 грн. строком з 14.04.2006 року до 14.04.2008 року , що підтверджується копією вказаного договору (а.с. 5). З витягу руху по рахунках за період з 14.04.2006 року по 14.04.2008 рік видно, що загальна сума заборгованості становить 3668,02 грн. ( а.с.6- 10 ). За таких обставин, суд вважає, що відповідач порушив умови п.5.3 Договору, а саме: своєчасно не повернув Банку одержаний кредит та не сплатив проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі, нараховані за обслуговування кредиту, тому позовні вимоги підлягають повному задоволенню. На підставі ст. ст. 526, 527, 611, 612, 625, 1048-1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-24 00:00:00

[PERSON]. звернувся в суд із зазначеним позовом до [PERSON] Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав, навівши обставини, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена в зв'язку з чим судом винесена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 23.10.1992р. перебували у зареєстрованому шлюбі. З вересня 2005 року сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, фактично кожен створив нову сім'ю, відновляти сімейні відносини не бажають. Суд вважає, що збереження сім'ї між сторонами стало неможливим, а тому їх шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-24 00:00:00

17.03.2008 року [PERSON]. звернувлась у Канівський міськрайонний суд із зазначеним позовом до свого чоловіка [PERSON]., вказуючи, що згідно свідоцтва про право власності на житло квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] належить їм на праві спільної сумісної власності, але без визначення часток кожного співвласника. Відповідач відмовляється у добровільному порядку визначити частки у квартирі, що змусило її звернутись до суду. У судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON]. позов підтримали, посилаючись на обставини, зазначені у ньому та просять суд виділити [PERSON]. 1/2 частину в квартирі, розташованій за адресою [ADDRESS], яка належить сторонам на праві спільної сумісної власності, визнавши за кожним право власності на 1/2 частину квартири. Відповідач [PERSON]. у судовому засіданні позов визнав та пояснив, що дійсно квартира[ADDRESS] приватизована та належить на праві приватної власності йому та позивачці, як члену його сім»ї, а тому не заперечує щодо виділу частки та визнання за кожним права власності на 1/2 частину квартири. Вислухавши доводи та пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.6) вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 15.07.1977 року і по даний час. Встановлено, що квартира [ADDRESS], загальною площею 47,1 кв. м. належить сторонам на праві спільної сумісної власності, яке виникло у зв»язку з приватизацією згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», про що свідчить свідоцтво про право власності на житло від 09.09.1997 року за № 2937 (а.с.17). У вказаному свідоцтві зазначено дві особи, але не визначено частки кожного із співвласників у праві спільної власності на квартиру. Згідно ст.368 ЦК України спільна власність двох і більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. За ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог, які підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-24 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із зазначеною позовною заявою до Виконавчого комітету Канівської міської Ради, мотивуючи тим, що на праві спільної часткової власності [PERSON]. належить 3/10 частин житлового будинку[ADDRESS], а [PERSON]належить 7/10 частин вищевказаного будинку. Для поліпшення умов проживання вони самочинно побудували гараж з розмірами 4,35 Х 6,0 м. та тамбур з розмірами 2,78 Х 1,15 м. З метою узаконення самочинного будівництва співвласники звернулись із заявою у Виконавчий комітет Канівської міської Ради, який надав висновок за № 439 від 19.02.2008 р., згідно якого самочинне будівництво не порушує містобудівні норми ДБН 79-92 „Житлові будинки для індивідуальних забудовників України”. Позивачі у судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на обставини вказані у позові, просять його задовольнити та визнати за ними право власності на самочинно збудований гараж та тамбур. Представник відповідача - Виконавчого комітету Канівської Міської Ради Танана Г.П. не заперечує стосовно позову про визнання права власності на самочинно збудовані споруди на території даного домоволодіння, поскільки вимоги позивача не порушують мівстобудівні норми. Суд, вислухавши пояснення позивачів, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, поскільки згідно п. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати на нею право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно технічного паспорту № 1932 від 25.02.2008 року вбачається, що [PERSON]. на праві спільної часткової власності належить 3/10 частин житлового будинку, розташованого на земельній ділянці за адресою [ADDRESS], а [PERSON] . належить 7/10 частин вищевказаного будинку. Судом встановлено, що [PERSON]. та [PERSON] . здійснили самочинне будівництво гаража з розмірами 4,35 Х 6,0 м. та тамбура з розмірами 2,78 Х 1,15 м. по [ADDRESS] без належно затвердженого проекту та дозволу. Згідно висновку № 439 від 19.02.08 р., самочинне будівництво гаража з розмірами 4,35 Х 6,0 м. та тамбура з розмірами 2,78 Х 1,15 м. не порушують містобудівні норми ДБН 79-92 ”Житлові будинки для індивідуальних забудовників України”. Таким чином, судом встановлено підстави визнання за позивачем права власності на самочинно збудований гараж та тамбур, що знаходяться за адресою:[ADDRESS]

Outcome: approved