Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

В квітні 2008 року позивачка звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до відповідачки [PERSON], третя особа Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора про визначення частки в спільному майні та визнання права власності в порядку спадкування. В судовому засіданні позовні вимоги були уточнені в обґрунтування своїх позовних вимог позивачка в позовній заяві і в судовому засіданні посилалася на те, що відповідно до свідоцтва про право власності від 04 липня 1994 року [PERSON] та [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. Право власності зареєстровано в МБТІ. [PERSON] помер [INFO] року. Померлий залишив заповіт відповідно до якого належну йому квартиру заповідав їй. Однак Шоста державна нотаріальна контора відмовилася видати їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки в свідоцтві про право власності на житло, яке видане 04.07.1994 року управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської Ради право власності на квартиру визначено, як спільна сумісна власність. Просила припинити спільну сумісну власність в квартирі [ADDRESS] та визначити частки в спільному майні квартирі[ADDRESS] в м. Дніпропетровську: за померлим [PERSON] - 1/2 частини квартири, та за відповідачкою [PERSON] - 1/2 частини квартири. Та визнати за нею право власності на ? частину квартири в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Відповідачка в судове засідання з'явилася. Просила суд позов задовольнити. Вказала, що позивачка є її рідною внучкою і вона не заперечує, щодо задоволення позову. Третя особа в судове засідання не з'явилися. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Виходячи із наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнані позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено в судовому засіданні і вбачається із матеріалів справи , відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 04 липня 1994 року, виданого управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської Ради, квартира[ADDRESS], загальною площею 46,39 кв. м. належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] ( а.с.13). Згідно до ст. 368 ЦК України , спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного із них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно до ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. [PERSON] помер [INFO] року ( а.с.11) і здійснити виділ частки не можливо. Відповідно до заповіту від 16 травня 2003 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори - [PERSON] заповідав належну йому квартиру, що знаходиться за адресою м. [ADDRESS]- [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про переміну прізвища [NUMBER] [PERSON] перемінила прізвище на «[PERSON]». Як показала в судовому засіданні позивачка після смерті дідуся вона звернулася в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, однак Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора відмовила в видачі свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за заповітом, оскільки в свідоцтві про право власності на житло право власності на квартиру[ADDRESS] визначено, як спільна сумісна власність. Відповідно до п.224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті одного із учасників спільної сумісної власності лише після виділення ( визначення) частки померлого у спільному майні. Відповідно до ч.1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. При таких обставинах суд вважає за можливим припинити спільну сумісну власність [PERSON]та [PERSON] на квартиру [ADDRESS], та встановити спільну часткову власність і визначити частки за [PERSON] - ? частини квартири та [PERSON] - ? частини квартири та визнання за позивачкою права власності на ? частини квартири.. Згідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін.

Outcome: approved