Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-20 00:00:00

18.03.2008 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до ВАТ «Сімферопольський завод будівельних матеріалів» (далі- ВАТ „СЗБМ”), корпорація «Таврида», треті особи - Фонд майна в АР Крим, КП «Приватизаційне бюро», Сімферопольська міська рада, виконком Сімферопольської міської ради, про визнання права власності на квартиру в порядку приватизації. Свої вимоги виклали у позові. В судовому засіданні позивачі свої вимоги підтримали та просили позов задовольнити з мотивів та підстав викладених у позові. Представники відповідачів - ВАТ «Сімферопольський завод будівельних матеріалів» та корпорації «Таврида», в судове засідання не з'явилися, про час і місце слухання справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи - Фонду майна в АР Крим Новікова О.А., у судовому засідані пояснила, що будинок, у якому розташована спірна квартира, належить ФМ в АР Крим, але знаходиться на балансі відповідача - ВАТ «СЗБМ», яке у свою чергу є дочернім підприємством корпорації «Таврида». Представник вказував, що відповідно до п.8 ст.9 Закону України від 19.06.1992 року № 2482-ХІІ „Про приватизацію державного майна України”, із змінами (далі по тексту - ЗУ № 2482-ХІІ), у разі зміни власності або ліквідации підприємств, у власності яких знаходиться державний житловий фонд, останній одночасно пердається у комунальну власність відповідних рад. Але цього ВАТ «СЗБМ» своєчасно не зробив. 21.04.2008 року Фонд майна в АР Крим письмо повідомив ВАТ «СЗБМ» про необхідність иніцювання цього питання перед Сімферопольською міською радою. Представники третьої особи - КП «Приватизаційне бюро» Івашкевич С.С., у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник пояснив, що у 1999 року між Приватизаційним бюро та ВАТ «СЗБМ» укладено договір на виконання робіт і надання послуг, повязаних з приватизацію житлового фонду. Всі роботи, які належало виконати для приватизації спірної квартири виконані, але ВАТ «СЗБМ» не підписує бланк заяви та не ставить печатку на цій бланк без яких-небудь пояснень. Вважає, що права позивачів порушені, а тому підлягають поновленню судом. Представники третіх осіб - Сімферопольської міської ради та її виконкому, в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи був повідомлен належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивачів, представників третіх осіб, дослідивши матеріали справи та докази, надані на підставі ст. 60 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно до ст.345 ЦК України, фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Відповідно до ст.ст.1, 2 та 8 Закону України № 2482-ХІІ встановлено, що приватизація державного житлового фонду (далі по тексту - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирных будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного титлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. До об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і больше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадинами на умовах найму. Судовим розглядом встановлено, що позивачі проживають у квартирі [ADDRESS]. В процесі перетворення державного підприємства «Сімферопольське заводоуправління будівельних матеріалів» у відкрите акціонерне товариство «Сімферопольський завод будівельних матеріалів», не ввійшло до статутного фонду, але залишилося на його балансі, в тому числі жилий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. Це майно належить АР Крим (а.с.31). Згідно п.9 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного жилого фонду» від 19.06.1992 року, у випадку банкрутства підприємства, зміни форми власності або ліквідації підприємства, організації, у повному господарському віданні чи оперативному управлінні якого знаходиться державний жилий фонд, останнє передає в комунальну власність місцевих, селищних, сільських рад народних депутатів в порядку, встановленому КМ України. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного жилого фонду» від 19.06.1992 року приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському відданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Оскільки до тепер жилий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] в комунальну власність не переданий, тому саме відкрите акціонерне товариство «Сімферопольський завод будівельних матеріалів», у якого цей будинок знаходиться на балансі, повинен вирішувати та узгоджувати усі питання щодо приватизації спірної квартири. ВАТ «СЗБМ» 02.03.1999 року уклало договір №16 з КП «Приватизаційне бюро» на виконання робіт та надання послуг, пов'язаних с приватизацією державного житлового фонду (а.с.11-12). Згідно матеріалів справи позивачі звернулися на адресу ВАТ «СЗБМ» з заявою від 18.08.2007 року про приватизацію житла (а.с.9). Відповідно до процедури приватизації за встановленою формою позивачами було оформлено заяву від 18.08.2007 року на приватизацію квартири з довідкою про склад сім'ї (а.с.10). Всі ці документи та інші, які необхідні для проходження процесу підготовки приватизаційних матеріалів, були підписані ВАТ «СЗБМ», з поставленням на цих документах печатки ВАТ «СЗБМ». Ці документи були передані для подальшого оформлення в КП «Приватизаційне бюро». Документи позивачів були оформлені, було також 20.09.2007 року підготовлено проект розпорядження органу приватизацію про безкоштовну передачу квартири за адресою: м. Сімферополь вул. Беспалова будинок 150 кв. 7 [PERSON] та членам її сім'ї (позивачам) (а.с.17). Відповідно до вимог п.2.2 Договору № 16 на виконання робіт та надання послуг, пов'язаних с приватизацією державного житлового фонду на протязі 10 діб ВАТ «СЗБМ» після отримання від КП «Приватизаційне бюро» документів посвідчити їх, але ці документи були відповідачем 04.12.2007 року повернути без посвідчення та посилання на причини відмови. 06.12.2007 року позивачка [PERSON] звернулася до генерального директора корпорація «Таврида» з заявою про надання роз'яснень щодо відмови розглянути наданий позивачкою документ від 20.09.2007 р. „Розпорядження органу приватизації” (а.с.17, 19, 20). На письмові звернення позивачів ВАТ «СЗБМ» не відповіло. Пунктом 3 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного жилого фонду» від 19.06.1992 року передбачено, що передача квартири у власність громадян відбувається на підставі рішень відповідних органів приватизації, які приймаються не пізніше одного місяця з дня отримання заяви громадян. Крім того, п.10 ст.8 цього Закону, встановлено правило, відповідно до якого, органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених пунктом 2 статті 2 цього Закону. Відповідно до п.11 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного жилого фонду» від 19.06.1992 року спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) державного житлового фонду, вирішуються судом. Згідно до довідки КП «Приватизаційне бюро» від 18.07.2008 року № 130, відомостей про приватизацію спірної квартири у архіві КП «Приватизаційне бюро», не має (а.с.13). Усі члени сім'ї дали свою згоду на приватизацію житла. Своє право на приватизацію позивачами ще не використане. Судом не встановлено підстав які б перешкоджали позивачам приватизувати своє житло. Не надано таких підстав та обґрунтувань й відповідачами. З вини відповідачів пройшов встановлений законом місячний строк прийняття рішення органом приватизації. Оскільки в ході розгляду справи судом встановлено порушення прав позивачів на безоплатну приватизацію займаного ними житла, то суд вважає за можливе їх поновити шляхом визнання за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] право спільної часткової власності в порядку приватизації на квартиру [ADDRESS]. На підставі ст.345 ЦК України, ст.ст.1, 2 та 8 Закону України від 19.06.1992 року № 2482-ХІІ „Про приватизацію державного житлового фонду”,

Outcome: approved