overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в інтересах ВАТ «Херсонобленерго» в особі Новокаховського РЕЗ і ЕМ про стягнення з відповідача на свою користь заборгованості по оплаті послуг з енергопостачання, посилаючись на те, що позивач надає відповідачу вказані послуги, проте їх вартість він не оплачує, допустивши заборгованість в сумі 674 грн. 90 коп. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин - про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 26 Закону України “Про електроенергетику” споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну, теплову енергію та інші послуги) стягується за затвердженими у встановленому порядку тарифами, а статтею 68 ЖК України передбачено, що наймач зобов'язаний своєчасно, щомісячно вносити плату за комунальні послуги. Згідно з п. 20, 48 Правил користування електричною енергією для населення, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць, плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну; споживач несе відповідальність згідно із законодавством за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію. Так, судом встановлено, що відповідач зареєстрований за адресою: м. Таврійськ, [ADDRESS], є абонентом ВАТ «Херсонобленерго» в особі Новокаховського РЕЗ і ЕМ, користується послугами з енергопостачання, які надає йому позивач, проте їх вартість не оплачує. Згідно розрахунку, наданого позивачем заборгованість по оплаті вказаних послуг складає 674 грн. 90 коп. З цих підстав сума боргу підлягає стягненню з нього у примусовому порядку. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають також стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи та судовий збір на користь держави. З таких підстав, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 67, 68 ЖК України, ст. 26 ЗУ «Про електроенергетику»; пп. 20, 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМ України від 26.07.1999 року № 1357;

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого з відповідачем 28.07.1978 року, посилаючись на неправильну поведінку відповідача в сім*ї, який у 2004 році покинув сім*ю, перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, внаслідок чого сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. З таких підстав позивачка просить шлюб розірвати, на примирення не згодна. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві, пояснивши, що тривалий час відповідач проживає окремо, створив іншу сім*ю, внаслідок чого сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи за місцем реєстрації був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 224 - 226 ЦПК України. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 28 липня 1978 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. В теперішній час сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім*ї суперечило б їх інтересам. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС покласти на позивачку. На підставі ч. 3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України;

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-13 00:00:00

Позивач подав позов до відповідачки про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.02.1992 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO]народження та сина [PERSON], [INFO]народження, подружнє життя між ними припинено, сторони проживають окремо. В попереднє судове засідання сторони подали заяви про слухання справи у їх відсутності. Позивач на позові наполягає, відповідачка із позовом згодна, не заперечує проти прийняття рішення у попередньому судовому засіданні. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.02.1992 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO]народження та сина [PERSON], [INFO]народження. Шлюбні відносини між сторонами припинені внаслідок несумісності характерів, зникло почуття любові між ними, в сім'ї часто виникають сварки та суперечки, що негативно впливає на дітей. Сторони тривалий час проживають окремо. Позов підлягає задоволенню на підставі ст. ст. 104, 105, 109, 110 СК України. Судом встановлено, що неприязні відносини привели до розпаду сім'ї, дальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-13 00:00:00

З 22 липня 1989 року по 11 січня 2007 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, а фактично проживали окремо з лютого 2005 року. Від шлюбу мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO]та [PERSON], [INFO]., які проживають разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Згідно судового рішення відповідач сплачує аліменти на дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку. У 2005 році дочка [PERSON] вступила до Черкаського державного бізнес-коледжу з денною формою навчання на платній основі 7200 грн. за весь період навчання. Аліментів, які сплачує відповідач на утримання дочок не вистачає, тому просить стягнути з нього 50 % сплаченої нею суми за навчання дочки, а саме 3600 грн. У судовому засіданні позивачка змінила позовні вимоги та просить стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину в сумі 1800 грн., викликані її навчанням у зв”язку з чим вона потребує метеріальної допомоги на оплату за навчання. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, погоджується сплатити відповідачці додаткові витрати на утримання дитини в сумі 1800 грн. за рішенням суду. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, так як позивачка сама не спроможна утримувати дітей, а тому доцільно стягнути з відповідача додаткові витрати на навчання дочки. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину зобов”язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. У даній справі додаткові витрати обумовлені навчанням дитини, що підтверджується договором про професійну підготовку ( а.с. 13,14) та платіжними дорученнями за навчання студентки [PERSON] (а.с. 6, 17-25). Таким чином, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-13 00:00:00

КП „Смілакомунтеплоенерго” звернулось в суд з позовом до [PERSON]. про стягнення з нього 5516 грн. 78 коп. боргу за послуги з теплопостачання, який утворився станом на 1 квітня 2008 року. Відповідач позов визнав частково та пояснив, що 3378 грн. 58 коп. виходять за межі строку позовної давності, яку він просить застосувати. 2138 грн. 20 коп. боргу визнав, але добровільно їх сплачувати відмовився. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Відповідач отримує послуги по забезпеченню теплом квартири, але добровільно ці послуги не оплачує. Судом встановлено, що борг [PERSON]. перед КП “Смілакомунтеплоенерго” станом на 1 квітня 2008 року становить 5516 грн. 78 коп., з яких 3378 грн. 58 коп. утворився до 1 квітня 2005 року. А тому з врахуванням строку позовної давності з відповідача слід стягнути в примусовому порядку 2138 грн. 20 коп. З відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір та на користь позивача - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного, ст.ст. 67, 68 ЖК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-13 00:00:00

позивачка просить суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS]в зв'язку з не проживанням в квартирі без поважних причин понад шість місяців, мотивуючи тим, що вона є квартиронаймачем двокімнатної квартири житловою площею 31 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], в якій крім неї зареєстрована її дочка [PERSON]. 06 листопада 2000 року відповідачка виїхала з м.Ватутіне за кордон і на протязі восьми років в квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує, ніякої участі в її утриманні не приймає, обіцяла добровільно виписатись з квартири, однак до цього часу цього не зробила. Вона ж не може отримати субсидію для оплати комунальних послуг, коштів на прожиття та оплату комунальних послуг не вистачає. Факт тривалого не проживання відповідачки в квартирі підтверджується актом депутата Ватутінської міської ради [PERSON]від 14.10.2007 року складений в присутності сусідів. Дані обставини і змусили її звернутися до суду з даним позовом. Представник третьої особи підтримав позов позивачки та просить його задовольнити, оскільки наведені нею факти дійсно мають місце. Відповідачка в засідання суду не з'явилась, про причину своєї неявки суд не повідомила, однак в матеріалах справи мається доручення, згідно якого відповідачка дає дозвіл своїй матері, позивачці по справі, приватизувати квартиру і не має ніяких претензій, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу в її відсутності. Заслухавши позивачку та представника третьої особи, які не заперечують проти розгляду справи у відсутності відповідачки, свідків [PERSON] та [PERSON]., які підтвердили, що відповідачка дійсно з листопада 2000 року в [ADDRESS] не проживає до теперішнього часу та вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги позивачки законні, обґрунтовані і в судовому засіданні доведені та стверджуються відповідними доказами, так в судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON]. згідно типового договору від 08 лютого 2000 року (а.с.7) є квартиронаймачем двокімнатної квартири житловою площею 31 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], в якій крім неї зареєстрована її дочка [PERSON], що стверджується довідкою ВУЖКГ (а.с.8). Відповідачка [PERSON] на протязі восьми років в вищевказаній квартирі не проживає, що стверджується актом депутата Ватутінської міської ради від 14.10.2007 року (а.с.9) та показами свідків. Відповідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Однак відповідачка відсутня в даній квартирі вже на протязі восьми років і відповідно до ст.72 ЖК України суд може визнати її такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності її в квартирі понад встановлені строки. Належна оцінка зібраних у справі доказів вказує на наявність підстав для задоволення позову. Тому суд вважає за необхідне визнати відповідачку [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS]. На підставі ст.ст.71, 72 ЖК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-13 00:00:00

у березні 2008 року ВАТ „Укртелеком” звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по оплаті телекомунікаційних послуг, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач є споживачем телекомунікаційних послуг, отримує надані позивачем послуги з телефонного зв'язку, проте своєчасно не оплачує рахунки за надані послуги, внаслідок чого за період з 01 жовтня 2006 року по 31 січня 2008 року утворилась заборгованість в сумі 246 грн. 02 коп. В подальшому позивач зменшив розмір позовних вимог і просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 99 грн.62 коп. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просив стягнути з відповідача вищезазначену суму боргу та у відшкодування витрат на сплату судового збору 51 гривню, на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 30 гривень. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач надає відповідачу послуги з телефонного зв'язку, що підтверджується витягом з оборотної відомості по особовому рахунку абонента. Відповідачем надані послуги оплачуються нерегулярно, внаслідок чого за період з 01 жовтня 2006 року по 31 січня 2008 року утворилась заборгованість в сумі 99 грн. 62 коп., що підтверджується розрахунком, наданим позивачем. Відповідно до п.п. 40, 108 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг абонентна плата за отримані телекомунікаційні послуги вноситься споживачем після отримання ним рахунку, але не пізніше 20 числа місяця, що настає після повного розрахункового періоду, та до 20 числа поточного місяця у разі застосування попередньої оплати. Відповідачем порушені зобов'язання щодо обов'язкової оплати в установлені строки наданих позивачем послуг, тому зазначена сума боргу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 51 гривня та на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-13 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що відповідачка, яка мешкає за адресою:[ADDRESS], у відповідності до п.10 Закону України “Про приватизацію державного житлового фонду” від 19.06.1992 року зі змінами та доповненнями від 18.12.1997 року не здійснює оплату витрат на обслуговування будинку та при будинкової території, тому за період з 01.03.2007 року по 01.03.2008 року включно, виникла загальна заборгованість в сумі 510,12 коп., просив суд стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та витрати по оплаті інформаційно-технічного обслуговування в сумі 30 грн. Позиція відповідачки невідома у зв'язку з її неявкою у судове засідання. Представник позивача подав заву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Суду позивачем надано наступні докази: Довідка, видана ЛКП «Паспортна служба», про реєстрацією відповідачки за вказаною у позові адресою , розрахунок про суму заборгованості за період з 01.03.2007 року по 01.03.2008 року включно , копія рішення Лисичанської міської ради від 21.02.2008 року про звільнення позивача від сплати державного мита у 2008 році, платіжне доручення № 167 від 03.04.2008 року. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню . У судовому засіданні встановлено, що відповідачка , проживаючи в квартирі[ADDRESS] не оплачує позивачу витрат на обслуговування будинку та прибудинкової території, має заборгованість в сумі 510,12 грн. по поточних платежах за період з 01.02.2007 року по 01.03.2008 року включно. Відповідно до п.10 Закону України “Про приватизацію державного житлового фонду” від 19.06.1992 року зі змінами та доповненнями від 18.12.1997 року власник квартири зобов'язаний своєчасно відшкодовувати витрати віднесені на обслуговування будинку та при будинкової території. Суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідачки заборгованість за період з 01.03.2007 по 01.03.2008 року включно в сумі 510 грн.12 коп. на підстави ст. 526 ЦК України. Відповідно до рішення Лисичанської міської ради від 21.02.2008 року позивача звільнено від сплати державного мита у 2008 році. Оскільки рішення постановлене на користь позивача, позивача звільнено від сплати держмита, то відповідно до ст. 88 ч. 3 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню державне мито на користь держави у сумі 51 грн. З відповідачки належить стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення на користь позивача в сумі 30грн. На підставі викладеного, відповідно до ст. 526 ЦК України, п.10 Закону України “Про приватизацію державного житлового фонду” від 19.06.1992 року зі змінами та доповненнями від 18.12.1997 року ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-13 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що відповідачка, яка мешкає за адресою: [ADDRESS], у відповідності до п.10 Закону України “Про приватизацію державного житлового фонду ” від 19.06.1992 року зі змінами та доповненнями від 18.12.1997 року не здійснює оплату витрат на обслуговування будинку та при будинкової території, тому за період з 01.11.2005 року по 01.02.2008 року включно, виникла загальна заборгованість в сумі 707,01 коп., просив суд стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та витрати по оплаті інформаційно-технічного обслуговування в сумі 30 грн. Позиція відповідачки невідома у зв'язку з її неявкою у судове засідання. Представник позивача подав заву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Суду позивачем надано наступні докази: Довідка, про реєстрацією відповідачки за вказаною у позові адресою , розрахунок про суму заборгованості за період з 01.11.2005 року по 01.02.2008 року включно , копія рішення Лисичанської міської ради від 21.02.2008 року про звільнення позивача від сплати державного мита у 2008 році, платіжне доручення № 168 від 03.04.2008 року. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню . У судовому засіданні встановлено, що відповідачка , проживаючи в квартирі[ADDRESS] не оплачує позивачу витрат на обслуговування будинку та прибудинкової території, має заборгованість в сумі 707,01 грн. по поточних платежах за період з 01.11.2005 року по 01.02.2008 року включно. Відповідно до п.10 Закону України “Про приватизацію державного житлового фонду” від 19.06.1992 року зі змінами та доповненнями від 18.12.1997 року власник квартири зобов'язаний своєчасно відшкодовувати витрати віднесені на обслуговування будинку та при будинкової території. Суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідачки заборгованість за період з 01.11.2005 по 01.02.2008 року включно в сумі 707 грн.01 коп. на підстави ст. 526 ЦК України. Відповідно до рішення Лисичанської міської ради від 21.02.2008 року позивача звільнено від сплати державного мита у 2008 році. Оскільки рішення постановлене на користь позивача, позивача звільнено від сплати держмита, то відповідно до ст. 88 ч. 3 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню державне мито на користь держави у сумі 51 грн. З відповідачки належить стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення на користь позивача в сумі 30грн. На підставі викладеного, відповідно до ст. 526 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-13 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що відповідач, який мешкає за адресою:[ADDRESS], у відповідності до п.10 Закону України “Про приватизацію державного житлового фонду ” від 19.06.1992 року зі змінами та доповненнями від 18.12.1997 року не здійснює оплату витрат на обслуговування будинку та при будинкової території, тому за період з 01.02.2007 року по 01.02.2008 року включно, виникла загальна заборгованість в сумі 274,04 коп., просив суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та витрати по оплаті інформаційно-технічного обслуговування в сумі 30 грн. Позиція відповідача невідома у зв'язку з його неявкою у судове засідання. Представник позивача подав заву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Суду позивачем надано наступні докази: Довідка, видана ЛКП «Паспортна служба , розрахунок про суму заборгованості за період з 01.02.2007 року по 01.02.2008 року включно , копія рішення Лисичанської міської ради від 21.02.2008 року про звільнення позивача від сплати державного мита у 2008 році, платіжне доручення № 170 від 03.04.2008 року. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню . У судовому засіданні встановлено, що відповідач , проживаючи в квартирі [ADDRESS] не оплачує позивачу витрат на обслуговування будинку та прибудинкової території, має заборгованість в сумі 274,04 грн. по поточних платежах за період з 01.02.2007 року по 01.02.2008 року включно. Відповідно до п.10 Закону України “Про приватизацію державного житлового фонду” від 19.06.1992 року зі змінами та доповненнями від 18.12.1997 року власник квартири зобов'язаний своєчасно відшкодовувати витрати віднесені на обслуговування будинку та при будинкової території. Суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за період з 01.02.2007 по 01.02.2008 року включно в сумі 274 грн.04 коп. на підстави ст. 526 ЦК України. Відповідно до рішення Лисичанської міської ради від 21.02.2008 року позивача звільнено від сплати державного мита у 2008 році. Оскільки рішення постановлене на користь позивача, позивача звільнено від сплати держмита, то відповідно до ст. 88 ч. 3 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню державне мито на користь держави у сумі 51 грн. З відповідача належить стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення на користь позивача в сумі 30грн. На підставі викладеного, відповідно до ст. 526 ЦК України, ,

Outcome: approved