Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-08 00:00:00

Позивач ВАТ "Лубнигаз" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за користування природним газом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач мешкає за [ADDRESS], його абонентський рахунок [NUMBER]. Станом на 01.11.2007 р. [PERSON] має заборгованість по оплаті за користування природним газом перед позивачем в розмірі 1146 грн. 43 коп., яку в добровільному порядку не погашає . При розгляді позову до участі в справі були притягнуті в якості співвідповідачів члени родини відповідача - [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які проживають разом з ним в квартирі [ADDRESS], та користуються послугами які надає позивач. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнив і прохає стягнути заборгованість в сумі 1146 грн. 43 коп. з усіх відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідач [PERSON] позов не визнав, суду пояснив, що він являється військовослужбовцем і відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» має пільги при оплаті комунальних послуг в розмірі 50%, яку і вносив щомісячно починаючи з грудня 2005 року. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з»явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно, направили до суду письмові заяви в яких прохають справу розглянути без їх участі, позовні вимоги не визнають. Третя особа - Командування сил підтримки збройних сил України про час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно. Від начальника штабу Командування сил ЗСУ надійшов лист в якому заперечується залучення до справи третьої особи - органу військового управління ЗСУ. Дослідивши обставини справи , заслухавши пояснення сторін, що з»явились в судове засідання, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін. У відповідності до ст. 20 ч.3 п. 5 Закону України „Про житлово-комунальні послуги” від 24.06.2004 року, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 6 ст. 92 та п.3 ст. 116 Конституції України визначено, що виключно законами визначаються основи соціального захисту громадян, а Кабінет Міністрів України забезпечує проведення фінансової політики у сфері праці, зайнятості населення та соціального захисту. Відповідно до Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 9.12.1999 р. № 2246 (у редакції постанови КМУ від 14.04.2004 року № 476), Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями , затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 8.10.1992 року (у редакції постанови КМУ від 24.01.2006р. № 45), ст. 68 Житлового Кодексу України встановлено зобов'язання споживача по щомісячній оплаті використаного природного газу , відповідно до встановлених норм споживання та цін на газ. Судом встановлено , що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] мешкають за [ADDRESS], і є споживачами послуг по газопостачанню , які надає ВАТ “Лубнигаз”. 12.07.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання послуг з газопостачання (а.с. 7-10). Встановлено, що відповідач [PERSON] являється військовослужбовцем (а.с. 20,22). Відповідно до п.5 ст. 12 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям та членам їх сімей, які перебувають на їх утриманні надається 50% знижка по оплаті комунальних послуг (в т.ч. за використаний природній газ) в жилих будинках усіх форм власності в межах встановлених норм, передбачених законодавством. Судом також встановлено, що відповідач з грудня 2005 року проводив щомісячно оплату за використаний природний газ на пільгових умовах в розмірі 50%, що підтверджується копіями квитанцій (а.с. 24-31). Згідно порядку надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2003 року № 426, пільги, компенсації і гарантії, надаються шляхом відшкодування пільговику передбаченої частини фактичних витрат за користування житлом, комунальними послугами та за проїзд. Грошовий еквівалент наданих пільг, компенсацій виплачується пільговику за місцем його роботи (служби) разом із помісячними виплатами (заробітна плата, грошове забезпечення тощо). Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що для відшкодування фактичних витрат пільговик подає в бухгалтерію установи копії квитанцій про оплату за користування житлом, паливом, телефоном і за комунальні послуги у строк, за який здійснюється відшкодування (абз. 2 цього порядку), а також довідку про склад сім»ї (раз на рік). Згідно з п. 8 порядку грошовий еквівалент наданих пільг, компенсацій виплачується пільговику установою разом із іншими щомісячними виплатами. Указаний порядок надання пільг стосується будь-яких бюджетних установ. Таким чином, надання пільг відповідачу за рахунок коштів позивача є неприпустимим, оскільки суперечить принципам фінансування органів державної влади.

Outcome: approved