Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що відповідач, працюючи водієм автомобіля Черкаської обласної лікарні, 10 серпня 2005 року близько 15-00 год. на вул. Хрещатик в м. Черкаси скоїв дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль Тойота Рав-4, д/н [NUMBER] що належить [PERSON]. який був застрахований в страховій компанії «Інкомстрах» м. Київ. В зв»язку з цим, страхова компанія пред»явила позов до Черкаської обласної лікарні про стягнення страхового відшкодування в сумі 6 090 грн. та 220 грн. судових витрат, який був задоволений в повному обсязі рішенням господарського суду Черкаської області від 22 серпня 2006 року. Крім того, з позивача згідно постанови державного виконавця від 01 серпня 2007 року було стягнуто виконавчий збір в сумі 631 грн. та згідно постанови від 25 вересня 2007 року 8 грн. 50 коп. витрат за проведення виконавчих дій. Дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, що підтверджується постановою судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 листопада 2005 року, відповідно до якої він визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме порушення п. 13.1 ПДР України. Провадження по справі було закрито, в зв»язку з пропуском 2-х місячного терміну накладення стягнення. Таким чином, відповідно до цивільного законодавства в позивача виникло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в сумі 6 090 грн., судові витрати в сумі 220 грн., витрати пов»язані з виконання рішення в сумі 639 грн. 50 коп., всього 6 949 грн. 50 коп. та судові витрати по справі. Відповідач та його представник в судовому засіданні поклалися на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного та цивільного процесуального законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, 10 серпня 2008 року о 15-00 год, відповідач [PERSON], керуючи автомобілем РАФ-22031. д/н [NUMBER] що належить Черкаській обласній лікарні, по вул. Хрещатик в м. Черкаси при об»їзді припар кованого автомобіля не вибрав безпечного інтервалу та скоїв зіткнення з привідкритою дверкою стоячого автомобіля Тойота РАВ-4, д/Н [NUMBER] що належить [PERSON], чим порушив п. 13.1 ПДР України. Дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, що підтверджується постановою судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 листопада 2005 року, відповідно до якої він визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме порушення п. 13.1 ПДР України. Провадження по справі було закрито, в зв»язку з пропуском 2-х місячного терміну накладення стягнення. Ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль Тойота Рав-4, який на момент пошкодження був застрахований в страховій компанії «Інкомстрах» м. Київ. Відповідно до рішення Господарського суду Черкаської області від 22 серпня 2006 року по справі за позовом Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Інкомстрах» м. Київ до Черкаської обласної лікарні про стягнення коштів, з Черкаської обласної лікарні на користь страхової компанії було стягнуто 6 090 грн. страхового відшкодування та 220 грн. судових витрат. В зв»язку з порушенням строку, наданого для добровільного виконання даного судового рішення, згідно постанови державного виконавця від 01 серпня 2007 року з Черкаської обласної лікарні було стягнуто також виконавчий збір у розмірі 631 грн., а також згідно постанови від 25 вересня 2007 року 8 грн. 50 коп. витрат за проведення виконавчих дій. Ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, відповідач зобов”язаний відшкодувати позивачу 6 090 грн. страхового відшкодування, а також майнову шкоду, тобто фактичні затрати (витрати), понесені позивачем у зв”язку з виплатою страхового відшкодування, а саме: судові витрати в сумі 220 грн. та витрати пов»язані з виконання судового рішення в сумі 639 грн. 50 коп., а всього 6 949 грн. 50 коп.. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 6 090 грн. страхового відшкодування, а також майнову шкоду, тобто фактичні затрати (витрати), понесені позивачем у зв”язку з виплатою страхового відшкодування, а саме: судові витрати в сумі 220 грн. та витрати пов»язані з виконання судового рішення в сумі 639 грн. 50 коп., а також 69 грн. 50 коп. витрат по сплаті судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 7 049 грн.

Outcome: approved