Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в міськрайонний суд з позовом до ТОВ ВКФ «Інта» про заміну автомобіля марки «Ніссан-Альмера неналежної якості на такий же автомобіль належної якості та відшкодування моральної шкоди, мотивуючи тим, що 27 березня 2002 року він купив у ТОВ ВКФ "Інта"», за 69 тисяч 300 грн., що підтверджується договором купівлі-продажу транспортного засобу від 27 березня 2002 року та накладною № 38 від 27 березня 2002 року. 15 вересня 2002 р. близько 22.00 год. на автодорозі «Київ - Вінниця» в районі міста Калинівки водій автомобіля марки «ВАЗ-2106», державний номерний знак [NUMBER] [PERSON]. виїхав з другорядної дороги на головну внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода. Під час зіткнення автомашин не спрацювали подушки безпеки автомобіля «Ніссан-Альмера» і він, позивач, отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. 03 вересня 2004 року проведено фізико-технічну експертизу № 168 ФТ, в висновку якої вказується, що в умовах даної дорожньо-транспортної пригоди повинні були спрацювати подушки безпеки вищеназваного автомобіля «Ніссан-Альмера», але вони не спрацювали, внаслідок чого [PERSON] отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження. Вважає, що отримав моральну травму, яка виражається в тому, що пережив емоційний стрес, наслідками якого є повна втрата сну та спокою, вимушений був змінити свій звичайний спосіб життя, боїться керувати автомобілем,має головний біль, підвищену дратівливість. Моральну шкоду оцінює в 500 тис. гривень. Оскільки дефект, а саме не спрацювання подушок безпеки транспортного засобу марки «Ніссан-Альмера» був виявлений в період гарантійного строку, 23 грудня 2004 року він звернувся до президента ТОВ ВКФ "Інта" з проханням замінити автомобіль марки «Ніссан-Альмера» на новий аналогічний такої ж марки автомобіль, але в технічно справному стані та відшкодувати моральну шкоду в сумі 500 тис. грн. Позитивної відповіді на таку пропозицію не отримав. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник позовні вимоги змінили і просили замінити лише подушки безпеки, які не спрацювали на подушки безпеки належної якості, стягнути з відповідача 100 тисяч грн. та судові витрати понесені по справі. Викладене в позовній заяві [PERSON] підтвердив і суду пояснив, що він під час купівлі транспортного засобу спеціально обирав такий, в якому були б встановлені подушки безпеки і тому він придбав вище згаданий автомобіль марки «Ніссан-Альмера», бо вважав, що такий пристрій убезпечить його від отримання тілесних ушкоджень. Однак в аварії 15 вересня 2002 року подушки безпеки його транспортного засобу не спрацювали і він отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Оскільки після ДТП пережив емоційний стрес, наслідками якого є повна втрата сну та спокою, вимушений був змінити свій звичайний спосіб життя, боїться керувати автомобілем, бо подушки безпеки не працюють, з'явились головні болі, підвищена дратівливість, тому вважає, що зазнав моральної шкоди Крім того, моральною шкодою є те, що з метою забезпечення позову, за клопотанням відповідача було зобов'язано не ремонтувати автомобіль, а тому він не може його використовувати. На відшкодування моральної шкоди просить стягнути з відповідача 100000 грн.. Представник відповідача Рибченко О.Г. змінені позовні вимоги не визнав і суду пояснив, що позивачем не виявлено недоліків чи фальсифікації товару протягом гарантійного терміну в порядку та строки, встановлені законодавством, а тому заміні подушки безпеки не підлягають. Подушки безпеки є однією з конструктивних частин системи безпеки пасажирів автомобіля, в доповнення до пасків безпеки, підголовників та інших систем безпеки пасажирів автомобіля повинні забезпечувати безпеку водія та пасажирів. Для покладення на відповідача, як продавця, зобов'язання замінити будь-яку конструктивну частину автомобіля, відповідно до Закону, необхідно встановити, що ця конструктивна частина автомобіля має конструктивний чи технологічний недолік, що приводить до її некоректної роботи. З висновків представленої позивачем фізико-технічної експертизи 168 ФТ від 03.09.2004р., будь-які конструктивні чи технологічні недоліки системи, що забезпечують спрацьовування подушок безпеки автомобіля, експертизою не встановлені. Крім того, на стор. 2-18 отриманого позивачем при придбанні автомобіля керівництва по експлуатації автомобіля марки „Ніссан-Альмера" у розділі „Небезпека" зауважено, що фронтальні подушки безпеки не спрацьовують при боковому ударі, ударі ззаду, перекиданні автомобіля, а також при фронтальному ударі незначної сили. На стор. 2-22 Керівництва по експлуатації автомобіля, виготівник автомобіля - компанія Ніссан (Японія) - зазначає, що фронтальні подушки безпеки - спрацьовують тільки при сильних фронтальних ударах, а при незначних фронтальних ударах можуть не спрацьовувати. Компанія «Ніссан» у керівництві по експлуатації зауважує, що ступінь пошкодження кузова автомобіля не завжди є показником нормальної чи ненормальної роботи фронтальних подушок безпеки. Вважає безпідставним твердження експертів у складеному експертному висновку, що мінімальне прискорення автомобіля, при якому повинні спрацювати подушки безпеки становить 20 м/с. Стверджує, що факт не спрацювання при ДТП в придбаному позивачем автомобілі марки „Ніссан-Алмера" подушок безпеки при тій чи іншій ступені деформації кузова автомобіля не є доказом конструктивного чи технологічного недоліку системи, що забезпечує спрацьовування подушок безпеки. Під час проведенні судової авто-технічної експертизи був доставлений офіційний контрольно-вимірювальний прилад компанії „Ніссан" «Консул-2», що слугує для тестування та перевірки працездатності всіх електросистем автомобілів марки „Ніссан" і за даними роздруківки з комп'ютерної пам'яті належного позивачу автомобіля марки „Ніссан-Алмера" було встановлено, що всі чотири подушки безпеки автомобіля марки „Ніссан-Алмера" знаходяться у працездатному стані, піропатрони ременів безпеки також знаходяться у справному стані. За фактом дорожньо-транспортної пригоди, наслідком якої стало спричинення позивачу тілесних ушкоджень середньої тяжкості, була порушена кримінальна справа і вироком суду відповідальність перед позивачем за спричинену йому матеріальну шкоду та моральні страждання внаслідок ушкодження його здоров'я покладені судом на особу, що визнана винною у спричиненні позивачу тілесних ушкоджень середньої тяжкості. У зв'язку з цим, отримані позивачем в наслідок ДТП тілесні ушкодження, безумовно спричинили йому певні моральні страждання, але ці тілесні ушкодження та моральні страждання ніяким чином не є наслідком не спрацювання подушок безпеки, а є безпосереднім наслідком самого ДТП, яке виникло в наслідок порушення правил дорожнього руху іншим водієм. Просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Заслухавши сторони, експертів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що змінені позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні 27 березня 2002 року позивач [PERSON] придбав у ТОВ ВКФ "Інта" транспортний засіб марки «Ніссан-Алмера», за 69 тисяч 300 грн., що підтверджується договором купівлі-продажу транспортного засобу від 27 березня 2002 року та накладною № 38 від 27 березня 2002 року. 15 вересня 2002 р. близько 22.00 год. на автодорозі «Київ - Вінниця» в районі міста Калинівки водій автомобіля марки «ВАЗ-2106», державний номерний знак [NUMBER] [PERSON]. виїхав з другорядної дороги на головну внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода. Під час зіткнення автомашин не спрацювали подушки безпеки автомобіля «Ніссан-Альмера» і він, позивач, отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. Хоч представник відповідача Рибченко О.Г. змінені позовні [PERSON] заперечив посилаючись на те, що він вважає недоведеним факт фальсифікації товару чи його недоліку бо згідно з роздруківки діагностичного комп'ютеру всі подушки безпеки знаходяться в справному стані, а висновки проведеної по справі експертизи такими, що не відповідають дійсності, оскільки на його думку методологія проведення була невірною, а позивач отримав тілесні ушкодження лише тому, що не був пристебнутий паском безпеки, однак суд не може прийняти дані твердження, оскільки вони спростовуються висновками експертиз та показами експертів в судовому засіданні. Так, у висновку фізико-технічної експертизи № 168 ФТ проведеної 03 вересня 2004 року вказано, що в умовах даної дорожньо-транспортної пригоди подушки безпеки вищеназваного автомобіля «Ніссан-Альмера» повинні були спрацювати, але вони не спрацювали, внаслідок чого [PERSON] отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження. Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 45Е -01 від 5 квітня 2008 р. для спрацювання подушок безпеки транспортні засоби один до одного мали бути розташовані фронтально під кутом від 0° до 30°, а порогове значення величини уповільнення при ударній взаємодії автомобілів мало становити 29 м/с&sup2;. Розташування транспортних засобів в момент удару було фронтальним під кутом 9°, а величина уповільнення при ударній взаємодії автомобілів складала 70 м/с&sup2;, що перевищує поріг спрацювання подушок безпеки. Експерт [PERSON]. в судовому засіданні пояснив, що дослідження проводилися на підставі запатентованого ним методу досліджень та з використанням всіх доступних технологій та відомостей. Для спрацювання подушок безпеки потрібно щоб кут зіткнення був не більшим за 30° щодо повздовжньої осі автомобіля. Згідно з проведеними дослідженнями цей кут становив 9°. Тобто, за таких обставин подушки безпеки мали спрацювати. Крім того, для спрацювання подушок безпеки необхідна достатня втрата швидкості та швидкість уповільнення. Такі відомості компанією «Ніссан» в офіційних виданнях не публікуються, а загально відомі лише максимальні величини цих показників при яких подушки безпеки мають спрацьовувати. З дослідження експертами було встановлено наступне: втрата швидкості склала 15 м/сек., що перевищує мінімальне порогове значення 5,6 м./сек., а швидкість вповільнення становила 70 м./сек., що перевищує мінімальне порогове значення 19-29 м./с2.. Таким чином, за всіма параметрами подушки безпеки мали б спрацювати, та не спрацювали з невідомих причин. Експерт [PERSON]. суду пояснив, що хоча діагностичний комп'ютер «Консул-2» показав справність всіх подушок безпеки, проте це не дає підставу вважати, що вони дійсно в справному стані, оскільки в його практиці часто бували випадки коли діагностична апаратура викривлювала справжній стан вузлів транспортних засобів і цілком припустимо, що подушки безпеки чи складові системи, які приводять їх в дію -процесор і піропатрон-несправні, однак для з'ясування цих причин в Україні необхідного обладнання немає. У відповідності до п. 13 ст. 1 ЗУ «Про захист прав спожива-чів» «Належна якість товару, роботи або послуги - властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї кате-горії продукції у нормативно-правових актах і нормативних документах, та умовам договору із споживачем» П. 15 ст. 1 цього Закону передбачає «Недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем)». Судом встановлено, що подушки безпеки при обставинах ДТП мали б спрацювати і захистити [PERSON] від отримання тілесних ушкоджень, проте не спрацювали, а отже вони є товаром не належної якості і є недолік в системі пасивної безпеки. Згідно із ч.1 ст. 7 ЗУ «Про захист прав споживачів» « Вироб-ник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, вико-ристання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протя-гом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими ак-тами, нормативними документами чи договором. Гарантійний строк на комплектуючі вироби повинен бути не менший, ніж гарантійний строк на основний виріб, якщо інше не передбачено нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором». На підставі ст.8 ЗУ «Про захист прав споживачів» позивач вправі звернутись з вимогою про безоплатне усунення недоліків товару в розумний строк. Оскільки подушки безпеки автомобіля не спрацювали під час гарантійного, суд вважає за необхідне в цій частині позов задовольнити і зобов'язати відповідача усунути недоліки комплектуючих виробів, а саме в подушках безпеки, піропатроні та процесорі, у чотирнадцятиденний строк з дня набрання чинності рішенням суду, а у випадку затримки усунення недоліків понад установлений строк на користь [PERSON] має бути стягнута неустойка в розмірі одного відсотка вартості товару, що відповідатиме ч.9 згаданої статті Закону. Заперечуючи позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення моральної шкоди, представник відповідача посилався на те, що моральна шкода стягнута на користь позивача вироком Калинівського районного суду Вінницької обл. від 2 червня 2005 р. в сумі 4000 грн., а тому заявлена вимога задоволенню не підлягає. Однак суд не приймає це заперечення, оскільки з вироку вказаного суду вбачається, що моральна шкода відшкодована за скоєний злочин, а не за недолік товару, тобто, не спрацювання подушок безпеки. Обгрунтовуючи свої вимоги про стягнення з відповідача 100000 грн. на відшкодування моральної шкоди [PERSON] посилався на те, що після ДТП пережив емоційний стрес, наслідками якого є повна втрата сну та спокою, вимушений був змінити свій звичайний спосіб життя, боїться керувати автомобілем, бо подушки безпеки не працюють, з'явились головні болі, підвищена дратівливість, а також моральною шкодою є те, що за клопотанням відповідача було забезпечено позов і зобов'язано не ремонтувати автомобіль до постановлення рішення суду в справі, а тому він не може його використовувати. Задовольняючи позов про відшкодування моральної шкоди частково, суд враховує, що якби подушки безпеки спрацювали-на що [PERSON] розраховував придбавши автомобіль марки «Ніссан-Альмера»- то він не зазнав нервового стресу та не отримав би тих тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, яких зазнав при ДТП; а також те, що [PERSON] почуває страх в автомобілі, оскільки знає, що не завжди система безпеки працює належним чином. Разом з тим, суд не приймає посилання позивача на те, що через заявлене клопотання відповідача йому заборонено проводити ремонт автомобіля, а тому він його не ремонтував з вересня 2002 р. і через це зазнав великої моральної шкоди і саме тому просить стягнути 100000 грн., оскільки таке твердження суперечить заявленим первинним позовним вимогам [PERSON], його об'єктивній поведінці. Так, [PERSON] звернувся з позовом до суду про заміну автомобіля в цілому 12.01.2005 р., тобто, через 2 роки 3 місяці після ДТП. За цей час він міг відремонтувати автомобіль, оскільки ніякої заборони проводити ремонтні роботи не було, але він цього не зробив. Ухвала про забезпечення позову була постановлена судом за клопотанням відповідача 9.10.2006 р., під час проведення судової автотехнічної експертизи, яка закінчилась в квітні 2008 р. і позивач питання про скасування ухвали та відновлення ремонту автомашини не ставив, оскільки підтримував позовні вимоги про заміну автомобіля аж до 28 травня 2008 р.. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] свідомо не вживав заходів до ремонту автомобіля, а хотів його заміни, тому вини відповідача в затягуванні ремонту автомобіля немає, як і відсутня заподіяна ним в цій частині моральна шкода. Також позивач не надав доказів, що через не спрацювання подушок безпеки порушились нормальні життєві зв'язки і змінився звичайний спосіб життя, з'явились головні болі, має підвищену дратівливість. З врахуванням викладених вище обставин, виходячи з розумності та справедливості слід стягнути з відповідача на його користь 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати за проведення судової автотехнічної експертизи в сумі 3000 грн., за надання юридичної допомоги 800 грн. та на користь держави 51 грн. судового збору та 7 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді.

Outcome: partial