Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-13 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулись [PERSON] та [PERSON] посилаючись на те, що відповідно до погосподарських книг Гостромогильської сільської ради за 1986-1990 роки будинок [ADDRESS] відносився до майна колгоспного двору. [INFO] померла [PERSON], яка була останнім членом колгоспного двору. На майно померлої відкрилася спадщина відповідно до статті 563 Цивільного Кодексу УРСР, згідно якої спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена. Спадщину після смерті матері прийняли вони (позивачі) - її діти [PERSON] та [PERSON] - спадкоємці за законом, які відповідно до ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР спадщину прийняли фактично, оскільки на протязі 6-ти місяців з дня смерті спадкодавиці вступили у володіння та управління спадковим майном. [PERSON]власності на вищевказаний житловий. Це право увійшло до складу її спадщини. Вартість вищевказаного житлового будинку становить відповідно до технічного паспорта дев'ятнадцять тисяч триста вісім гривень. Земельна ділянка для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку не приватизована. Гостромогильська сільська рада свідоцтва про право власності на ім'я померлої не видала, що позбавляє їх можливості оформити свої спадкові права в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі. Позивачі просять визнати за ними право на спадщину за законом після смерті матері на вказаний будинок. В попередньому судовому засіданні позивачі позов підтримали та підтвердили обставини, на які посилаються в позовній заяві. Представник Гостромогильської сільської ради Кашуба І. М. в попередньому судовому засіданні позов визнала, суду пояснила, що відповідно до погосподарської книги Гостромогильської сільської ради за 1986-1990 роки житловий будинок [ADDRESS] відносився до майна колгоспного двору. [PERSON], яка померла [INFO], була єдиним його членом. Спадщину після смерті останньої прийняли її діти: [PERSON] та [PERSON], які фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачів, пояснення та усну заяву про визнання вказаного позову представником відповідача - Госторомогильської сільської ради Кашуби І. М., яка діє відповідно до довіреності і має повноваження на вчинення такої дії, та перевіривши письмові докази, вважає, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до погосподарської книги Госторомогильської сільської ради за 1986-1990 роки житловий будинок [ADDRESS] відносився до майна колгоспного двору, головою та єдиним членом якого була [PERSON], яка за життя набула право власності на вказаний будинок. Спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] прийняли позивачі [PERSON] та [PERSON] відповідно до ст. ст. 524, 534, 548, 549 ч. 1 п. 1 ЦК УРСР (1963 р.) Рішення виконкому Гостромогильської сільської ради про визнання права власності на вказаний житловий будинок не приймалося. Вартість зазначеного житлового будинку відповідно до технічного паспорту складає 19308 гривень. Земельна ділянка, на якій розташований вказаний житловий будинок, не приватизована. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК України (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ч. 5 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до пункту 6.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно (затвердженого наказом Мінюсту України №7/5 від 07.02.2002 року) оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування. Проте, свідоцтво про право власності Гостромогильською сільською радою на вищевказаний будинок на ім'я померлої [PERSON] не видавалось. Згідно абзацу 4 пункту 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Мінюсту від 03.03.2004 року №20/5), при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з реєстру прав власності. Згідно ст. 392 Цивільного Кодексу України власник майна, може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] (мати позивачів) набула право власності на будинок [ADDRESS], як голова та єдиний член колгоспного двору відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР (1963 р.), а позивачі після смерті останньої набули право на спадщину за законом на вказаний будинок і оскільки представником відповідача - Гостромогильською сільської ради позов визнається, то він підлягає задоволенню. Оскільки Гостромогильська сільська рада до пред'явлення позову про визнання права на спадщину на житловий будинок і в попередньому судовому засіданні не оспорювала цього права, відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на них не може бути покладений обов'язок по відшкодуванню судових витрат.

Outcome: approved