Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] пред'явив в суд позов до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Приморському районі м.Одеси про зобов'язання призначити та проводити щомісячні виплати відшкодування шкоди у зв'язку з отриманою травмою на виробництві та про стягнення недонарахованих щомісячних виплат у зв”язку з отриманою травмою на виробництві, вказуючи в обгрунтування своїх позовних вимог наступне. Працюючи боцманом в Чорноморському виробничому об'єднанні рибної промисловості „Антарктика” (далі ЧВОРП „Антарктика”), він 01 вересня 1978 року отримав виробничу травму, у зв'язку з чим по вказаному об'єднанню був складений Акт про нещасний випадок на виробництві. Згідно висновкам ВТЕК з 05 лютого 1979 року йому була встановлена Ш група інвалідності з втратою 45 % професійної працездатності, а з 1985 року йому встановлена Ш група інвалідності з втратою 55 % професійної працездатності безстроково. По ЧВОРП „Антарктика” йому щомісячно виплачувалось відшкодування шкоди, але з 1998 року усі виплати були припинені через те, що це підприємство було ліквідовано без правонаступника. У зв'язку зі створенням Фонду соціального страхувня від нещасних випадків на виробництві він звертався до відповідача з проханням продовжити йому виплачувати щомісячне відшкодування шкоди у розмірі, який відповідає рівню життя на час його звернення до відділення, але працівники відповідача йому пояснили, що особову справу потерпілого до відділення Фонду повинен передати власник підприємства або уповноважена особа, а якщо підприємство ліквідовано без правонаступника розмір виплати може бути встановлен за рішенням суду Також позивач вказує, що остання виплата щомісячного відшкодування шкоди, яку він отримав у вересні 1998 року, складала 35,76 грн., але він вважає, що розмір щомісячного відшкодування шкоди, якій йому був призначен ЧВОРП „Антарктика”, є заниженим і не відповідає вимогам законодавства, що регулює відшкодування шкоди на виробництві. Так, посилаючись, що 01 січня 2004 року набрав чинності Цивільний кодекс України, позивач просить призначити йому щомісячне відшкодування шкоди з 01.01.2004 року відповідно до вимог абзацу 2 ч.1 ст.1197 ЦК України - виходячи з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, яка з 01 грудня 2003 року складає 205,00 грн., отже п'ятикратний розмір мінімальної заробітної плати дорівнює - 1025,00 грн., а щомісячне відшкодування шкоди - 563,75 грн. (205 грн. х 5 х 55% :100% =563,75грн.). Таким чином, позивач вважає, що виплати, які повинні здійснюватися відповідачем, повинні бути відкориговані, а тому він вимагає зобов'язати відповідача призначити та проводити йому щомісячні виплати відшкодування шкоди з 01.01.2008 року у розмірі 1416,25 грн. з наступним перерахунком відповідно до діючого законодавства, та стягнути з відповідача заборгованість за страховими виплатами за період з 01.01.2004 року по 01.01.2008 року в сумі 44 859,42 грн. В судовому засіданні позивач підтримав позов, підтвердив викладені вище обставини і наполягав на задоволені позову в повному обсязі. Представник відповідача не визнала позов, посилаючись, що не підлягає сплаті позивачеві відповідачем щомісячне відшкодування шкоди за період з 01.09.1997 року до 01.01.2001 року, так як Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України створений 01.04.2001 року, а тому і усю заборгованість позивачеві повинно було сплатити підприємство, на якому він отримав травму. До того ж, відповідач не несе матеріальної відповідальності за невірний розрахунок щомісячного відшкодування шкоди, зроблений позивачеві підприємством, на якому він отримав травму. Дослідивши матеріали справи і вислухавши доводи сторін, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом установлено, що працюючи в Чорноморському виробничому об'єднанні рибної промисловості „Антарктика” боцманом, [PERSON] 01 вересня 1978 року отримав виробничу травму, у зв'язку з чим по вказаному підприємству був складений Акт про нещасний випадок на виробництві. Згідно висновків МСЕК з 05 лютого 1979 року позивачу вперше була встановлена Ш група інвалідності з втратою 45% професійної працездатності у зв'язку з травмою на виробництві, а з березня 1985 року - ІІІ група інвалідності з втратою 55% професійної працездатності безстроково. Згідно наказу ЧВОРП „Антарктика” від 11.04.1979 року №191 позивачеві було призначене відшкодування шкоди у зв'язку з отриманою травмою на виробництві, яке також виплачувалось і правонаступником цього підприємства - Орендним підприємством „Антарктика” до вересня 1998 року. Остання виплата [PERSON] щомісячного відшкодування шкоди у 1998 році складала 35, 76 коп. У зв'язку з банкрутством ОП „Антарктика”, з вересня 1998 року усі виплати позивачу були припинені. Як вбачається з ухвали Арбітражного суду Одеської області від 22 квітня 2000 року по справі № 17-2/1488, ОП „Антарктика” визнано банкрутом, а [PERSON] був визнаний кредитором, але ліквідаційною комісією за результатами роботи складено ліквідаційний баланс, у якому відображені лише пасиви підприємства, борг перед кредиторами, в тому числі і перед [PERSON], банкрут не погасив. Відповідач не виплачує позивачу обов'язкове щомісячне відшкодування шкоди, що зумовлено тим, що згідно п.2 ст.7 Закону України “Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання” від 22.02.2001 року Фонд сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги постраждалим на виробництві, які потерпіли на виробництві до 01 квітня 2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку Фонду документи, що підтверджують право цих працівників на такі страхові виплати, або коли таке право встановлено в судовому порядку. З огляду на викладені обставини, суд вважає, що позивач має право на продовження виплат у відділенні Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань в Приморському районі м.Одеси, так як згідно ст.ст.13,35 Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України…” від 23.09.1999р. №1105-Х1У підставою для виплати потерпілому страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності, а позивач надав суду належним чином оформлені акт розслідування нещасного випадку та висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності. Крім того, після банкрутства ОП „Антарктика”, призначене позивачеві щомісячне відшкодування шкоди не перераховувалося з урахуванням обов'язкових коефіцієнтів збільшення середньомісячної заробітної плати у галузі, як це передбачено ст.29 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного в випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” від 23.09.1999р. № 1105-ХІУ, у зв'язку з цим на час створення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України розмір щомісячного відшкодування шкоди позивача складав 35,76 коп., що в перерахунку на середьомісячну заробітну плату складало 65,00 грн., хоча на той час мінімальна заробітна плата складала 118,00 грн. Належне позивачеві щомісячне відшкодування шкоди станом на 01 квітня 2001 року повинно складати не меньш, ніж 91,62 грн., а після збільшення цієї суми на коефіцієнти щомісячного відшкодування шкоди згідно ст.29 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричнили втрату працездатності” від 23.09.1999 рку №1105-ХІУ щомісячне відшкодування шкоди з 01.01.2004 року повинно складати 100,29 грн. Отже за період з 01.09.1998 року до 01.01.2004 року позивачеві належить виплатити недоплачене щомісячне відшкодування шкоди в розмірі 4 904,60 грн. Виходячи з викладеного, суд погоджується з наданим позивачем розрахунком щомісячного відшкодування шкоди за період з 01 вересня 1998 року до 01.01.2004 року. Станом на 01.01.2004 року середньомісячний заробіток, з якого було розраховане щомісячне відшкодування шкоди позивачу, складав 182,34 грн. Проте з 01 січня 2004 року набрав чинності Цивільний кодекс України, а п.4 Прикінцевих та переходних положень цього Кодексу визначено, що положення цього Кодексу застосовуються до відносин, які виникли до набрання ним чинності та продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до ч.1 ст.1197 ЦК України розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров'я з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності. Середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров'я або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я. Якщо середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого є меншим від п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір втраченого заробітку (доходу) обчислюється виходячи з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. Згідно ст.89 Закону України “Про Державний бюджет України на 2004 рік” з 01.12.2003 року по 01.09.2004 рік розмір мінімальної заробітної плати складав 205,00 грн., а п'ятикратний розмір мінімальної заробітної - 1 025,00 грн. (205,00 грн. х 5 = 1 025,00 грн. ). Таким чином, згідно зі ст.1197 ЦК України для розрахунку належного позивачеві розміру щомісячного відшкодування шкоди з 01.01.2004 року необхідно було застосовувати п'ятикратний розмір мінімальної заробітної плати та провести перерахунок з 01.01.2004 року. Отже з 01.12.2003 року належний позивачеві розмір щомісячного відшкодування шкоди повинен був складати 55% від 1025,00 грн., що дорівнює 563,75 грн. (1025,00грн. х 55% :100% = 563,75 грн.). Починаючи з 01.01.20004 року, з урахуванням зміни мінімальної заробітної плати, розмір належного позивачеві щомісячного відшкодування шкоди повинно складати : з 01.09.2004 року - 651,75 грн., з 01.01.2005 року - 720,50 грн., з 01.04.2005 року - 797,50 грн., з 01.07.2005 року - 852,50 грн., з 01.01.2006 року - 962,50 грн., з 01.07.2006 року - 1031,25 грн., з 01.12.2006 року - 1100 грн., з 01.04.2007 року - 1155 грн., з 01.07.2007 року - 1210 грн., і з 01.01.2008 року - 1416,25 грн. Таким чином, за період з 01.09.1998 року по 01.01.2008 року позивачеві недоплачене щомісячне відшкодування шкоди у розмірі 44 859,42 грн. Згідно п.43 Правил відшкодування власником підприємства, установиі організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, затверджених постановою КМУ від 23.06.1993 р. № 472 (зі змінами та доповненнями від 18.07.1994р. № 492 і від 03.10.1997р. № 1100) та п.3 ст.268 ЦК України суми відшкодування шкоди виплачуються без обмеження протягом будь-якого терміну. Крім того, відповідно до чинного законодавства заборгованість, яка виникла до створення Фонду, виплачується Фондом в тому разі, якщо підприємство ліквідовано без правонаступника, а позивачем надані суду докази щодо того, що ОП „Антарктика” ліквідовано у процедурі банкрутства та виключено з Єдиного державного реєстру. На підставі викладеного і

Outcome: approved