Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-28 00:00:00

Відповідач [PERSON]. позову не визнав виходячи з того, що він у спірній квартирі фактично проживає, іншого житла не має. Відповідачка [PERSON]. в судове засідання не прибула повторно, хоч про день та час слухання справи була повідомлена, подала суду заяву про слухання справи без її участі у якій зазначила, що постійно проживати у квартирі не мала можливості у зв”язку з недоброзичливим ставленням до неї представника позивача. Представник ЖЕО-4 залишає вирішення спору на розсуд суду. Вислухавши сторін та їх преставників, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного. Відповідно до статтей 10,11,60 ЦПК України суд слухає цивільні справи на засадах змагальності сторін і виносить свої рішення на підставі доказів, що надаються сторонами, кожна сторона зобов”язана подати докази у підтвердження своїх вимог чи заперечень. Тому суд вирішував спір на підставі тих доказів, що були надані сторонами і в межах заявлених вимог. Ст. 71 Житлового Кодексу України передбачає, що пр тимчасовій відсутності наймача або членів його сім”ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Виходячи зі змісту цієї норми закону позивач повинен був довести що відповідачі до дня поступлення позову в суд не проживали у спірному приміщенні понад один рік. Всі сторони та їх представники визнали, що квартира [ADDRESS] у м. Івано-Франківську не приватизована. Заявлені позивачем свідки підтвердили таке : свідок [PERSON]. ( допитувалась попереднім складом суду, покази оголошувались ) - що відповідачі не проживали у квартирі, але в той же час вказала, що відповідача [PERSON]. деколи все-таки бачила на вулиці, свідок [PERSON]. - був кілька разів протягом нетривалого часу ( 10 днів ) - не бачив нікого, але позивач говорив, що хтось жиє але хто саме точно сказати не міг, бачив що у квартирі було два ліжка ( в т.ч. диван ) на яких спали, свідок [PERSON]. - бував у позивача але не часто, не бачив, знає тільки що проводили ремонт у квартирі ( але без згоди позивача ). Заявлена відповідачем свідок [PERSON], мати відповідача [PERSON]., мати представника позивача з якою перебувають у нормальних стосунках, колишня дружина позивача, котра періодично його провідує, підтвердила, що відповідач [PERSON]. у квартирі проживає, а відповідачка [PERSON]. з донькою - ні. Акт складений комісією ЖЕО-4 25 травня 2006 року підтверджує, що на час відвідання квартири сторін у ній був тільки позивач ( а.с. 6 ). У листі за підписом першого заступника міського голови від 06 травня 2006 року вказується, що у квартирі крім позивача проживають і відповідачі ( а.с. 7 ). У рішенні Івано-Франківського міського суду від 09 грудня 2005 року по цивільній справі за позовом ДМП “Івано-Франківськтеплокомуненерго” до сторін по справі зазначено, що представник ідповідача, що є представником позивача по даній справі, суду пояснювала, що крім позивача по даній справі у квартирі зареєстровані на проживання і відповідачі які і повинні сплачувати решту суми, суд виходив з того, що всі сторони є жильцями даної квартириі стягнув борги не сплачені за теплопостачання, але з врахуванням особи похзивача стягнув з відповідачів плату за користування теплом, тим самим визнавши їх жителями даної квартири ( а.с. 8 ). У своїй заяві від 06 листопада 2006 року позивач вказав, що претензій щодо проживання відповідачів не має ( а.с. 32 ). А у розписці вказав, що не заперечує проти проведення [PERSON]. ремонту ( а.с. 31 ). У акті складеному ЖЕО-4 у листопаді 2006 року ( перед зверненням повторно до суду ( позов подано в суд 11 січня 2007 року ) комісія зазначила ( в тому числі сусідка з квартири [NUMBER] [PERSON]. ), що на час перевірки у квартирі проживали всі сторони по справі ( а.с. 34 ). Наведені вище докази дають підстави прийти до висновку про те, що позивач не довів суду достовірно про те, що відповідачі понад встановлений чинним законодавством строк не проживають у спірній квартирі. Такі докази не можуть вважатись настільки достовірними щоб позбавити особу права на житло. А надані суду інші докази підтверджують, що відповідач [PERSON]. у квартирі перед пред”явленням до суду даного позову проживав. Відповідачка [PERSON]. у своєму письмовому поясненні дійсно фактично визнала, що постійне не проживає, а та причина про яку вона зазначила не може вважатись поважною для відмови у позові. Тому в частині визнання такою, що втратила право на житло [PERSON]. та її доньки вимоги слід задовольнити. На підставі викладеного, ст.ст. 3.4,10,11.57-61 ЦПК України, ст.ст. 71,72 Житлового Кодексу України,

Outcome: partial