Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-07 00:00:00

[PERSON]. звернулась до суду з позовом до Вінницької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно, мотивуючи вимоги тим, що вона є власницею земельної ділянки, площею 0,0972 га, яка розташована за адресою [ADDRESS]а також цілого будинковолодіння, що розташоване на даній земельній ділянці. До 2005 року нею було самовільно збудовано тамбур, позначений на плані літ. «а», площею 22,8 кв.м. та вбиральню «Г», які повністю відповідають будівельним, санітарним і пожежним нормам, але в зв`язку з тим, що вони зведені самовільно, вона не може вільно розпорядитись своєю власністю, тому просила суд визнати за нею право власності на дані будівлі. В судовому засіданні позивача [PERSON]. позов підтримала за обставин, викладених в позовній заяві, просила суд вимоги задовольнити. Представник Вінницької міської ради Федчишен В.А. проти задоволення позову заперечив, суду пояснив, що оскільки перепланування є самочинними, тобто здійсненими без належного дозволу та проекту, позивачка не може набути права власності на створене нею майно, відповідно до ст. 376 ч. 2 ЦК України. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття власності не встановлена судом. Право власності на новостворене майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації ( ст. 331 ч. 2 ЦК України). Судом встановлено, що рішенням постійно діючого третейського суду при Вінницькій товарній універсальній біржі від 21.09.2005 року, зареєстрованим в КП «ВООБТІ» 28.10.2005 року, визнано дійсним договір дарування від 16.09.2005 року цілого будинковолодіння [ADDRESS], укладений між [PERSON]. і [PERSON]. і визнано за [PERSON]. право власності на будинковолодіння. Відповідно до державного акту серії ЯД 417762, виданого на підставі рішення Вінницької міської ради від 19.10.2007 року № 1352, [PERSON]. є власницею земельної ділянки, площею 0,0972 га, на якій розташоване будинковолодіння [ADDRESS]. Цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. На земельній ділянці [PERSON]. самовільно побудувала тамбур «а», площею 22,8 кв.м. і вбиральню «Г». Відповідно до ст. 376 ч. 5 ЦК України, на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Приймаючи до уваги наведені обставини, а також враховуючи те, що тамбур і вбиральня побудовані за власні кошти, з дотриманням будівельно-технічних, пожежних та санітарних норм, без порушення цільового призначення земельної ділянки, суд вважає, що [PERSON]. набула права власності на дане новостворене майно, тому за нею слід визнати відповідне право власності. Визнання права власності за [PERSON]. не порушуватиме прав і законних інтересів інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved