overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-12 00:00:00

17.04.2008року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання за нею права власності на &frac12; частину жилого [ADDRESS]та на &frac12; частини земельної ділянки для обслуговування жилого [ADDRESS] В судове засідання позивачка не з*явилася, про час та місце розгляду справи належним чином була повідомлена. Представник позивачки [PERSON] позовну заяву позивачки підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Не заперечує проти визнання за позивачкою права власності на &frac12; частину жилого [ADDRESS]та на &frac12; частини земельної ділянки для обслуговування жилого [ADDRESS] Вислухавши пояснення учасників процесу, з*ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що 20.08.1996року між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб, який було зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Краматорського маського виконавчого комітету Донецької області. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON],[INFO] народження. Під час шлюбу сторони придбали жилий [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу № 706 Н від 18.09.1998року (а.с.5-6). Згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 19.04.2005року відповідач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,25га, яка розташована по [ADDRESS] та призначена для будівництва та обслуговування жилого будинка та господарських будівель (а.с.9). Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороби тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно зі ст.65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого подружжя. Тому враховуючи, що сторони придбали жилий будинок під час шлюбу і незалежно від того, що у договорі купівлі-продажу та у державному акті про право власності на земельну ділянку власником вказано відповідача [PERSON], це не значить, що він є одноосібним власником майна. Тому спірний жилий будинок та спірна земельна ділянка є спільною сумісною власністю подружжя. Також суд вважає, що відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути витрати по сплаті судового збору у сумі 500 грн. та витрати по сплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у сумі 30грн., які позивачка [PERSON] сплатила при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-12 00:00:00

В квітні 2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Маршинецької сільради Новоселицького району про визнання права власності на домоволодіння, яке розташоване в [ADDRESS] , в склад якого входить житловий будинок літ.А, посилаючись на те, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке вона як спадкоємець за заповітом своєчасно її прийняла, інших спадкоємців які мають право на обов׳язкову частку немає. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Представник сільради в судове засідання не з'явився, однак від сільради надійшов лист, в якому вона просить розгляд справи провести без участі її представника, позов визнає. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача. Виходячи з наведеного суд, вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд, вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, на яке позивачка має право як спадкоємець по заповітом. Вона своєчасно прийняла спадщину, але не може оформити право власності на неї у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів оформлених на ім'я спадкодавця .Інших спадкоємців які мають право на обов'язкову частку не має. На підставі ст.ст. 328, 1268, 1270 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-12 00:00:00

У суд з позовною заявою звернулась [PERSON], яка просить суд ухвалити рішення, яким визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтувала тим, що після смерті [INFO] року її батька, [PERSON], відкрилась спадщина, а саме нерухоме майно, житлові будівлі, і вона є спадкоємцем по заповіту вказаного нерухомого майна. В установлений законодавством шестимісячний термін позивачка не звернулась в державну нотаріальну контору через, те що остання хворіла і вчасно не змогла до закінчення вказаного строку звернутися до нотаріуса, тому вважає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропустила з поважних причин. В судовому засіданні представник позивача вимоги заяви підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з”явився, однак від Гущанського сільського голови надійшла заява в якій він просить справу розглянути у відсутності представника, позовні вимоги сільська рада, визнає повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведені попереднього судового засідання. Відповідно до вимог ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав Код суду 0310 1 інстанція 2 ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва серії [NUMBER]стверджено факт смерті [INFO] року, [PERSON] в м. Брест Республіки Білорусь. Згідно довідки №106 від 24.03.2008 року центральної поліклініки Брестського відділення Білоруської залізниці вбачається, що позивачка дійсно знаходилась на амбулаторному лікуванні в період з 03.02.2006 по 18.02.2006року. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] [INFO] року народження, являється дочкою [PERSON] та [PERSON]. Довідкою № 218 від 19.03.2008 року виданою Гущанською сільською радою Любомльського району Волинської області стверджено, що після смерті [PERSON]. залишилось спадкове майно, в управління та володіння, згідно заповіту останнього вступила його дочка [PERSON]. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини Згідно з ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов, підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-12 00:00:00

ВАТ «Крименерго» звернувся до суду з позовом до [PERSON]про стягнення суми збитку у розмірі 987 гривень 30 копійок і судових витрат у повному обсязі, мотивуючи позовні вимоги тим, що при проведені перевірки дотримання побутовими споживачами Закону України «Про електроенергетику» і Правил користування електричною енергією, було виявлено порушення правил користування електроенергією [PERSON]яка мешкає за адресою:[ADDRESS] За вказаними порушеннями, які виразилися у самовільному підключенні, пломба енергонадзору відсутня, представником енергонагляду був складений акт № 020258 від 16.06.2004 року. Згідно методиці Національної комісії за регулюванням електроенергетики був зроблений розрахунок за цим актом на суму 652 гривні 08 копійок. 23.11.2006 року також було виявлено таке ж саме порушення і складено акт № 121151 та зроблений розрахунок за цим актом на суму 498 гривень 24 коп. Загальна сума збитку склала 987 гривень 30 копійок. Відповідно до ст.ст.26,27 Закону України «Про електроенергетику», а також відповідно до Правил користування електричною енергією, абонент повинен тримати прибори обліку електричної енергії і пломб на них у належному стані, несе відповідальність за розкрадання електроенергії у випадку споживання електроенергії поза прибору обліку. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила стягнути з відповідача суму збитків та судові витрати у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та докази, надані суду в порядку ст. 60 ЦПК України, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що представниками ВАТ «Крименерго» 16.06.2004 року була проведена перевірка дотримання побутовими споживачами Закону України «Про електроенергетику» і Правил користування електричною енергією. У гр. [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] було виявлено порушення правил користування електроенергією, що виразилося у самовільному підключенні, пломба енергонадзору відсутня. Факт порушення підтверджується актом № 020258 від 16.06.2004 року. Згідно методиці Національної комісії за регулюванням електроенергетики був зроблений розрахунок за цим актом на суму 652 гривні 08 копійок. 23.11.2006 року також було виявлено порушення правил користування електроенергією, що виразилося у самовільному підключенні, та складено акт № 121151 і зроблено розрахунок на суму 498 гривень 24 коп. Загальна сума збитку склала 987 гривень 30 копійок. На момент розгляду справи у суді, відповідачка заподіяні збитки не відшкодувала. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, сплачений судовий збір також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача На підставі ст. 1166 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про електроенергетику»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Деражнянського професійного аграрного ліцею про стягнення коштів за перебування на лікарняному, за відрядження в розмірі 607 гривень 88 копійок, недоплаченої заробітної плати за зимові канікули в розмірі 5084 гривні 25 копійок. В судовому засіданні позивач позов уточнив і просив суд стягнути на його користь з відповідача кошти за відрядження і недоплачену заробітну плату за зимові канікули. В позовній заяві і в судовому засіданні позивач стверджує, що він працював на посаді викладача спецдисциплін Деражнянського ПАЛ по 19 грудня 2006 року. Починаючи з 1991 року він неодноразово перебував у службових відрядженнях, проте відповідач не відшкодував йому витрати, пов'язані з відрядженням в розмірі 607 гривень 88 копійок. Лише в серпні 2006 року він отримав від відповідача 136 кг зерна в рахунок погашення заборгованості за перебування у відрядженнях. Крім того, відповідач недоплатив йому заробітну плату за зимові канікули в розмірі 5084 гривні 25 копійок. Звернувшись до директора ліцею, останній відмовив йому у виплаті вищевказаних сум, а тому він і просить суд стягнути з відповідача на його користь кошти за відрядження в розмірі 607 гривень 88 копійок і недоплачену заробітну плату за зимові канікули в розмірі 5084 гривні 25 копійок. Представник відповідача позову не визнав і пояснив, що будь-якої заборгованості перед позивачем Деражнянський професійний аграрний ліцей не має, а тому вважає позов необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню. Вислухавши доводи сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач працював на посаді викладача спецдисциплін Деражнянського ПАЛ до 20 грудня 2006 року, що підтверджується копією його трудової книжки. Згідно з довідкою №191 від 13 травня 2008 року, виданою Деражнянським ПАЛ, заборгованості по заробітній платі та виплатах на відрядження перед [PERSON] немає. Будь-яких доказів про те, що відповідач допустив заборгованість перед позивачем в розмірі 607 гривень 88 копійок за перебування у відрядженнях і в розмірі 5084 гривні 25 копійок заробітної плати за зимові канікули останній суду не надав, не здобуто таких доказів і судом. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає в зв'язку з недоведеністю позовних вимог.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-12 00:00:00

ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Хмельницької обласної дирекції звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позову посилається на те, що з відповідачем був укладений кредитний договір № 014/2334/82/2067 про надання споживчого кредиту в сумі 5098 грн. 28 коп. строком на 18 міс. З 06.12.2006 року по 05.06.2008 року із сплатою 28 % річних за користування кредитними коштами. Банк виконав зобов»язання перед відповідачем, але останній в порушення умов договору кредитні кошти не повернув. Заборгованість відповідача по кредиту становить 4047 грн. 77 коп., по відсотках - 196 грн.44 коп. За порушення строків повернення кредитної заборгованості згідно п. 11.1 кредитного договору відповідач повинен сплатити пеню у розмірі 0,5% від суми прострочки за кожен день прострочення, що становить 1691 грн, 29 коп. Представник позивача [PERSON] у поданій суду заяві позов підтримала, просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився. Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана непрвавомірними діями відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що між сторонами 06 грудня 2006 року був укладений кредитний договір № 014/2334/82/2067 про надання споживчого кредиту в сумі 5098 грн. 28 коп. строком на 18 міс. З 06.12.2006 року по 05.06.2008 року із сплатою 28 % річних за користування кредитними коштами. Банк виконав зобов»язання перед відповідачем, про що свідчать надані позивачем письмові матеріали, але останній в порушення умов договору кредитні кошти не повернув. Згідно наданих документів заборгованість відповідача по кредиту становить 4047 грн. 77 коп., по відсотках - 196 грн.44 коп. Відповідно до п.11.1 кредитного договору за порушення строків повернення кредитної заборгованості відповідач повинен сплатити пеню у розмірі 0,5% від суми прострочки за кожен день прострочення, що становить 1691 грн. 29 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-12 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивував тим, що він знаходиться з відповідачкою у шлюбі з 09.03.1994 року. Від шлюбу мають синів: [PERSON], [INFO] року народження, та [PERSON], [INFO] року народження. Шлюбні відносини не підтримують, сім'я розпалася через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, примирення неможливе. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив шлюб розірвати. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Вислухавши позивача, відповідачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судовим розглядом встановлено, що сторони одружені з 09 березня 1994 року. Від шлюбу мають синів: [PERSON], [INFO] року народження, та [PERSON], [INFO] року народження. На даний час сторони шлюбні відносини не підтримують і відновлювати не мають наміру. За таких обставин суд вважає, що сім'я повністю розпалась і зберегти її неможливо, шлюб існує формально. Спорів щодо проживання дітей нема, Про наявність майнових спорів суд не заявлено. На підставі ст. 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що його сини роблять своїми систематичними порушеннями роблять неможливим для їх проживання в одному будинку. Позивач свій позов підтримав, але будь-яких доказів систематичного порушення з боку своїх синів умови проживання суду не надав. Відповідачі проти позову заперечують і пояснили, що вони не доспукають систематичних порушень проживання з батьками і вважають, що їх матір настроює батька проти них. Вислухавши пояснення позивача, відповідачів, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не обґрунтований і задоволенню не підлягає. Як вбачається з матеріалів справи поведінка відповідачів ніколи не розглядалась на засіданні виконкому та їм не виносилося офіційних застережень. Відповідно до ч.1ст.116 ЖК України виселення проводиться без надання іншого жилого приміщення тоді, коли члени сімї своїми систематичними порушеннями роблять неможливим для інших проживання з ними в одному будинку, а заходи громадського впливу виявилися безрезультатними. Ослільки позивачі не навели відповідних доказів, суд в позові відмовляє. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-12 00:00:00

04.03.2008 року позивач звернулася з позовом до відповідача і прохає стягнути з нього аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання в Національному аграрному університеті м . Києва , в розмірі &frac14; частини заробітку ( доходу ) відповідача , щомісячно . В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги . Відповідач проти задоволення позову не заперечує . Заслухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи , суд приходить до висновку , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав . Судом встановлено , що син позивачки та відповідача [PERSON] [INFO] продовжує навчання в Національному аграрному університеті м. Києва , в зв'язку з чим потребує додаткових витрат . Встановлено також , що сторони припинили шлюбно - сімейні відносини і проживають окремо . Син [PERSON] проживає разом з матрію . Відповідач здоровий , працездатний і може надавати необхідну допомогу на утримання сина , що продовжує навчання .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-12 00:00:00

15.04.2008 року позивач звернулася з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 50 гривень щомісячно , до досягнення дитиною повноліття . В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги . Відповідач проти задоволення позову не заперечує . Зважаючи на конкретні обставини справи , суд вважає , що таке визнання позову відповідачем суперечить інтересам неповнолітньої [PERSON]і вважає за необхідне , розглянути позов по суті , відповідно до ст. 174 ЦПК України . Заслухавши пояснення позивача , відповідача , дослідивши матеріали справи , суд приходить до висновку , що позов підлягає задоволенню . Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів на дитину визначається в частці заробітку ( доходу ) батька чи матері . Лише у випадках , коли платник аліментів має нерегулярний , мінливий дохід , частину доходу одержує в натурі , а також за наявності інших обставин , що мають істотне значення , суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі . Як встановлено в судовому засіданні , сторони , після розірвання шлюбу, проживають окремо з квітня 2007 року . Дочка [PERSON] [INFO] , проживає з позивачкою , що підтверджується довідками Маячківської сільської ради № № 259 , 260 від 25.07.2008 року . Батьком дочки [PERSON] є відповідач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини , виданим Маячківської сільською радою Новосанжарського району 16.05.2003 року . Відповідач [PERSON] коштів на утримання дитини не надає , чим порушує вимоги ст. 180 СК України , відповідно до якої , батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . З січня 2008 року відповідач працює в ТОВ « Агрофірма « Аршиця « , одержує стабільну заробітну оплату щомісячно , що підтверджується довідкою від 25.07.2008 року № 234 . Позивачка не працює , проживає одна з дитиною , інших доходів не має . Розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , на час розгляду справи , становить 540 гривень . Враховуючи викладене , суд вважає , що в даному випадку необхідно визначити розмір аліментів у частці від заробітку ( доходу ) відповідача .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-12 00:00:00

15.04.2008 року позивач звернулася з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 50 гривень щомісячно , до досягнення дитиною повноліття . В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги . Відповідач проти задоволення позову не заперечує . Зважаючи на конкретні обставини справи , суд вважає , що таке визнання позову відповідачем суперечить інтересам неповнолітньої [PERSON] і вважає за необхідне , розглянути позов по суті , відповідно до ст. 174 ЦПК України . Заслухавши пояснення позивача , відповідача , дослідивши матеріали справи , суд приходить до висновку , що позов підлягає задоволенню . Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів на дитину визначається в частці заробітку ( доходу ) батька чи матері . Лише у випадках , коли платник аліментів має нерегулярний , мінливий дохід , частину доходу одержує в натурі , а також за наявності інших обставин , що мають істотне значення , суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі . Як встановлено в судовому засіданні , сторони , після розірвання шлюбу, проживають окремо з квітня 2007 року . Дочка [PERSON] [INFO] , проживає з позивачкою , що підтверджується довідками Маячківської сільської ради № № 259 , 260 від 25.07.2008 року . Батьком дочки [PERSON] є відповідач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини , виданим Маячківської сільською радою Новосанжарського району 16.05.2003 року . Відповідач [PERSON] коштів на утримання дитини не надає , чим порушує вимоги ст. 180 СК України , відповідно до якої , батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . З січня 2008 року відповідач працює в ТОВ « Агрофірма « Аршиця « , одержує стабільну заробітну оплату щомісячно , що підтверджується довідкою від 25.07.2008 року № 234 . Позивачка не працює , проживає одна з дитиною , інших доходів не має . Розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , на час розгляду справи , становить 540 гривень . Враховуючи викладене , суд вважає , що в даному випадку необхідно визначити розмір аліментів у частці від заробітку ( доходу ) відповідача .

Outcome: approved