Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, стверджуючи, що 01 березня 2007 року на умовах письмової домовленості між ним та відповідачами по справі відбулася міна житлових приміщень, а саме: належне йому, позивачу, домоволодіння [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державною нотаріальною конторою Котовського нотаріального округу від 17.04.1970 року (р. № 1227) він обміняв на належну відповідачам на підставі Свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Котовської міської Ради Одеської області за № 40 від 30.06.1997 року, квартиру [ADDRESS]. При цьому відповідачі за умовами договору доплатили йому 1000 (одна тисяча) гривень. В результаті чого належні сторонам житлові приміщення переходять у власність один одного. Про укладання правочинну сторони надали один одному договори міни підписані власноруч, обіцяючи посвідчити угоду нотаріально, але досі цього не зробили, оскільки відповідачі почали ухилятися від цього, посилаючись на зайнятість та неможливість відвідати нотаріальну контору. Це і змусило його звернутися до суду за захистом свої прав власності. Тому просив суд на визнанні дійсним договору міни домоволодіння [ADDRESS], яке належало йому, та квартири [ADDRESS], яка належала відповідачам; на визнанні за ним, позивачем, права приватної власності на квартири [ADDRESS]; а у свою чергу на визнанні за відповідачами у рівних долях на домоволодіння [ADDRESS]. Представник позивача в суді, [PERSON]., підтримала цей позов в повному обсязі. Представник відповідачів, адвокат [PERSON]., а також сама відповідачка [PERSON]., водночас законний представник своєї неповнолітньої дитини [PERSON]., позов визнали повністю, не заперечували проти задоволення позову. Представник органу Опіки і піклування виконкому Котовської міськради Одеської області, [PERSON]., як представник третьої особи у справі, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову на боці відповідачів, проти позови не заперечував за умови закріплення за неповнолітньою дитиною частини житла в будинку. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони, домовившись про всі істотні умови та дотримавшись письмової форми, уклали між собою договір міни, а саме: позивач належне йому домоволодіння [ADDRESS] на підставі договору купівлі продажу, посвідченого державною нотаріальною конторою Котовського нотаріального округу від 17.04.1970 року (р. № 1227) обміняв на належну відповідачам на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Котовської міської ради Одеської області за № 40 від 30.06.1997 року квартиру [ADDRESS], з доплатою на користь позивача 1000 грн. 01 березня 2007 року. Згідно цього, позивач отримавши від відповідачів 1000 грн. у вигляді доплати передав у власність належне йому домоволодіння [ADDRESS], а відповідачі належну їм квартиру [ADDRESS]. При цьому від імені неповнолітньої [PERSON], згідно рішення виконавчого комітету Котовської міської Ради Одеської області за № 151 від 11.05.2006 року виступали [PERSON] та [PERSON]. Свідченням цьому слугує ніким не оскаржені договори міни укладені та підписані сторонами власноруч та їх фактичне виконання. Але, ухилення у подальшому від нотаріального посвідчення договору відповідачами, надає позивачу право вимагати на підставі ст. 220 ч. 2 ЦК України визнання цієї угоди дійсною. Яка передбачає, що у разі коли сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, якщо це підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. В даному випадку суд важає, що права неповнолітньої дитини, яка є стороною цієї угоди не порушуються, оскільки в позові йдеться про закріплення за нею частки у будинку, яка є рівною, щодо інших дорослих співвласників цього будинку. Тому з урахуванням позиції представниа третьої особи, суд не вбачає перешкод в такому обміні житлом між сторонами у справі. Питання розподілу між сторонами судових витрат судом не розглядається оскільки таких вимог вони не заявляли. Однак з урахуванням вимоги позивача, щодо визнання за відповідачами права власності на будинок, а за ним на квартриру, є несплачений судовий збір в розмірі 257 грн. (1% від вартості квартири), який належить стягнути з відповідачів на користь держави.

Outcome: approved