overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-24 00:00:00

Позивач КП „Харківські теплові мережі” у травні 2008 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, в якій зазначає, що відповідачі отримують та користуються послугами позивача, але оплату за надані послуги здійснюють не в повному обсязі, в результаті чого у відповідачів перед КП „Харківські теплові мережі” утворилась заборгованість за період з 01.08.2001 року по 31.03.2008 року в сумі 4932,96 грн., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив суд стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості в розмірі 4932,96 грн., що утворилась за період з 01.08.2001 року по 31.03.2008 року. Відповідачі про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином та своєчасно, причину неявки суду не повідомили. За клопотанням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Як встановлено судом, відповідачі [PERSON], [PERSON] проживають в квартирі [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад родини, зобов'язані своєчасно та в повній мірі вносити плату за надані позивачем послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, однак оплату за надані послуги здійснюють не в повному обсязі. У підсумку, за період з 01.08.2001 року по 31.03.2008 року розмір заборгованості складає суму 4932,96 грн. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати визначаються судом у відповідності з положеннями ст. 79 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-24 00:00:00

До суду з заявою звернулася заявниця, в якій просить суд встановити факт смерті її батька [PERSON], 1954 року народження, який проживав в с.Шебедиха Олевського району Житомирської області і помер там же [INFO]. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з”явився , але від нього надійшла заява з проханням розглянути дану справу без їхньої участі, відносно встановлення факту смерті по цій заяві не заперечують . Свідки [PERSON], та [PERSON], у судовому засіданні показали, що дійсно [INFO] в с.Шебедиха Олевського району Житомирської області помер [PERSON], який похований в с.Замисловичі Олевського району Житомирської області на сільському кладовищі, слідів насильницької смерті вони не бачили. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в с.Шебедиха Замисловицької сільської ради Олевського району Житомирської області помер [PERSON], [INFO], який похований в с.Замисловичі Олевського району Житомирської області на сільському кладовищі, що стверджується довідкою Замисловицької сільської ради Олевського району за № 1025 від 18.12.2007 року. Встановлення факту смерті, заявниці необхідне для оформлення спадщини та переоформлення вкладу в ощадбанку. Відповідно до ст.256 ЦПК України з якої слідує, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації факту смерті органам державної реєстрації актів цивільного стану. В даному випадку відділом РАЦСу було відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про смерть за відсутності підтверджуючих документів, що перешкоджає праву заявника на отримання свідоцтва про смерть.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності на господарські будівлі, посилаючись на те, що [INFO] року померла [PERSON], яка зробила заповіт на ім”я в Глодоській сільській раді народних депутатів, в якому заповідала мені земельну ділянку площею 4.31 га, яка належала покійній згідно державного акту про право приватної власності на землю серія [NUMBER], який зареєстрований за [NUMBER] від 09 квітня 2002 року в Глодоській сільській раді, земельна ділянка знаходиться під № 1000. При житті я постійно допомагала та доглядала за нею,надавала їй допомогу продуктами харчування, та допомагала по господарству, спадкоємців першої та другої черги по закону у відповідачки не має, державний акт на ім”я померлої[PERSON] загублений, про що було зроблено об”яву в газеті, і він вважається не дійсним. Після смерті спадкодавця оформити землю в адміністративному порядку не можливо, так як втрачений акт на землю, тому для захисту своїх прав, вона змушена звернутись до суду. Позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та суду дала пояснення, що [INFO] року померла [PERSON].Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно: земельна ділянка розміром 4.31 гапокійна одержала державний акт на землю, який втрачений.Спадкоємців першої черги не має. Представник відповідача в судове засідання не з”явився, надавши суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність, проти задоволення позовної заяви не заперечує. Заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що [INFO] року померла [PERSON]. (а.с. 7 )після смерті залишилось спадкове майно: земельна ділянка розміром 4.31 га за номером 897 (а.юс.10), яка розташована на території Глодоської сільської ради [PERSON]. Одержала державний акт серії [NUMBER], зареєстрований за [NUMBER] від 09 квітня 2002 року, який був втрачений, про що було зроблено повідомлення в газеті “Новоукраїнські новини” від 10 травня 2008 року. На підставі встановленого, відповідно до ст. 344 Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON]. [PERSON] свої позовні вимоги в судовому засіданні підтримав повністю і суду пояснив, що 18.11.1990 року Якимівська сільська рада Оратівського району Вінницької області, зареєструвала шлюб між ним та [PERSON], актовий запис №19. Від спільного проживання дітей у сторін немає. Спільно нажитого майна також немає. Одруження із відповідачкою виявилося невдалим і дев"ять років тому шлюб між сторонами розпався, внаслідок того, що відповідачка не була готова до створення сім"ї, погано відносилась до позивача і перевагу віддала своїм дорослим дітям від першого шлюбу. Згодом [PERSON] залишила позивача і виїхала невідомо куди. Будь яких відносин та зв"язків між собою сторони не підтримують, і позивач позбавлений можливості розірвати шлюб в органах РАЦС. Тому [PERSON] просить суд шлюб розірвати, витрати пов'язані з розірванням шлюбу покласти на відповідачку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, надавши заяву, в якій позовні вимоги визнала та пояснила, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу було пред'явлено одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, які виразились в тому, що сімейне життя не склалося, сторони не підтримують шлюбних стосунків та проживають окремо, вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому на підставі ст.ст. 110, 111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-24 00:00:00

13 березня 2008 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 02 грудня 2006 року з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] - [INFO] року народження. Фактично шлюбні відносини припинили 18 серпня 2007 року. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. З урахуванням викладеного, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини в розмірі 1\4 частини від усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України, відповідач повідомлений про розгляд справи через оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я», за згодою позивача, суд розглядає справу в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що з 02 грудня 2006 року з відповідачем по справі позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], від 18 липня 2007 року, актовий запис № 544. (а.с. 3). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] - [INFO] року народження, згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER], від 06 липня 2007 року (а.с. 4). З урахуванням викладеного та беручи до уваги те, що відповідач, будучи батьком дитини, зобов'язаний матеріально утримувати дітей. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У зв'язку з тим, що позивач в силу ст. 4 Декрету КМУ «Про держане мито» звільнений від сплати судового збору, то в силу ст. 88 ЦПК України, судові витрати у розмірі 51 грн. і 30 грн. 00 коп. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-24 00:00:00

08 травня 2008 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.09.1999 року з відповідачем по справі вона уклала зареєстрований шлюб. З вересня 2007 року шлюбні відносини між ними припинені. Від шлюбу мають неповнолітню дитину-сина [PERSON], [INFO] року народження. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. З урахуванням викладеного, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі 500 грн. від усіх видів заробітку щомісячно до його повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, суду пояснив, що, згоден сплачувати аліменти в розмірі 250 грн. щомісячно до повноліття дитини. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що з 25 вересня 1999 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] - [INFO] року народження, батьком якого є відповідач. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 25 липня 2000 року (а.с. 2). З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач будучи батьком, зобов'язаний матеріально утримувати дитину. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У зв'язку з тим, що позивач в силу ст. 4 Декрету КМУ «Про держане мито» звільнений від сплати судового збору, то в силу ст. 88 ЦПК України, судові витрати у розмірі 51 грн. і 30 грн. 00 коп. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-24 00:00:00

24 квітня 2008 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 08 травня 2004 року з відповідачем по справі вона перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] року народження. Донька проживає разом з нею і знаходиться на її повному утриманні. Вона зазначає, що з жовтня 2007 року стосунки з відповідачем погіршилися. Від надання матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач ухиляється, працює машиністом у ДЕПО на ДП «Придніпровська залізниця» у м. Дніпропетровськ і має можливість надавати матеріальну допомогу. Вона працює продавцем, її заробітна плата становить 500 грн., інших доходів не має. Інших дітей, відповідач не має, непрацездатних батьків теж не має. Тому аліменти платить нікому. З урахуванням викладеного, позивач просить стягнути із відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1\4 частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісяця до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони з 08 травня 2004 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER], від 15 квітня 2008 року (повторне), актовий запис № 107. (а.с. 5). Від якого мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] року народження, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 квітня 2005 року (актовий запис № 176) (а.с. 6). З урахуванням викладеного та беручи до уваги те, що відповідач працює, має постійну заробітну плату, будучи батьком, зобов'язаний матеріально утримувати дитину. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У зв'язку з тим, що позивач в силу ст. 4 Декрету КМУ «Про держане мито» звільнений від сплати судового збору, то в силу ст. 88 ЦПК України, судові витрати у розмірі 51 грн. і 7 грн. 50 коп. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON]про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В судовому засіданні позивач [PERSON]. пояснила, що 29 серпня 2003 року в Новоживотівській сільській раді вона з відповідачем зареєструвала шлюб за актовим записом № 09. В цьому шлюбі позивачка народила сина [PERSON]- [INFO] Сімейне життя у сторін не склалося. Відповідач постійно зловживає алкоголем і влаштовує дебоші, вдається до рукоприкладства, неодноразово притягувався до відповідальності за насильство в сім'ї. Тому подальше збереження сім'ї позивачка вважає неможливим і недоцільним. Крім того дитина фактично знаходяться на утриманні [PERSON]., а відповідач не надає матеріальної допомоги на її виховання, перебивається періодичними тимчасовими заробітками, зароблені кошти пропиває. Розмір його доходів [PERSON]. невідомий. Других дітей у нього немає і утримань з доходів по виконавчих документах не проводять. [PERSON]. просить суд шлюб розірвати, витрати пов»язані з розірванням шлюбу покласти на відповідача, та стягнути на свою користь з [PERSON]. аліменти на утримання сина в розмірі &frac14; всіх видів його заробітків щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. Відповідач [PERSON]. в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що він не має сталого доходу так як не працює, проте не заперечує проти сплати аліментів на утримання сина [PERSON]. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи із слідуючого. [PERSON]. та [PERSON]. одружились 29.08.2003 року, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу[NUMBER] , виданим Новоживотівською сільською радою. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Новоживотівською сільською радою, батьками [PERSON] є [PERSON]., [PERSON]. За таких обставин суд вважає, що подальше збереження шлюбу між позивачем та відповідачем є неможливим та суперечить інтересам позивачки та її малолітньої дитини, що відповідно до ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Спору про місце проживання малолітнього сина, та його утримання між сторонами не виникає. Ст.180 СК України передбачає, що батьки зобов»язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст.ст.112,180, 182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-24 00:00:00

19 червня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу в якому зазначає, що 11 червня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Добровеличківського РУЮ Кіровоградської області зареєстрував шлюб з відповідачкою, актовий запис № 27. Від сумісного проживання мають сина [PERSON][INFO] . Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що сімейне життя не складається. На початку травня 2008 року сумісне проживання припинили. Причиною постало те, що між ними часто виникають сварки на побутовому грунті, не можуть дійти спільної мови щодо сімейних обов'язків. Все це призвело до розриву між ними. Вважає, що сім'ї не має. Поновлення сімейних взаємовідносин між ним та відповідачкою не можливе, на примирення не погоджується. З цього приводу втратили всяку надію на поліпшення становища. Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю, просить шлюб розірвати, на примирення не погоджується. Відповідач в судовому засіданні позов визнала повністю, на примирення не погоджується. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини: 11 червня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Добровеличківського РУЮ Кіровоградської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис №27. Від шлюбу мають сина [PERSON][INFO] . Під час перебування в зареєстрованому шлюбі між сторонами почали виникати сварки на побутовому грунті , все це переростало у конфлікти і сторони спільне проживання припинили з травня місяця 2008 року . Їхній шлюб носить чисто формальний характер. Враховуючи те, що сторони в даний час подружні стосунки не підтримують і підтримувати їх в подальшому намірів не мають, відносини між ними фактично стали не дружелюбними, суд приходить до висновку про те, що сім'ю [PERSON] зберегти немає можливості, тому шлюб слід розірвати. Згідно ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до положення ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-24 00:00:00

06 червня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу в якому зазначає, що 11 липня 1980 року в Тишківській сільській раді, Добровеличківського району, Кіровоградської області зареєстрував шлюб з відповідачкою, актовий запис № 19. Від сумісного проживання мають сина [PERSON][INFO], який на даний час уже повнолітній. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що в жовтні місяці 1994 року сумісне проживання припинили. Сімейних відносин не підтримують і надалі перспектив на поновлення сім'ї не має, на примирення не погоджується. З цього приводу втратили всяку надію на поліпшення становища. Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю, просить шлюб розірвати, на примирення не погоджується. У зв'язку з тим, що відповідачка в судове засідання не з'явилася, просить справу слухати очно. Відповідач в судове засідання не з”явилася, про день, час і місце слухання справи повідомлена вчасно, належним чином , причину неявки та заперечень суду не надала. Суд вважає, що в справі мається достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін , тому можливо розглянути справу по суті у відсутності відповідача . Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини: 11 липня 1980 року у Тишківській сільській раді Добровеличківського району, Кіровоградської області зареєстрували шлюб, актовий запис № 19. Від шлюбу мають сина [PERSON][INFO], який є повнолітнім. Під час перебування в зареєстрованому шлюбі між сторонами почали виникати сварки на побутовому грунті, все це переростало у конфлікти і сторони спільне проживання припинили з жовтня місяця 1994 року . Їхній шлюб носить чисто формальний характер. Враховуючи те, що сторони в даний час подружні стосунки не підтримують і підтримувати їх в подальшому намірів не мають, відносини між ними фактично стали не дружелюбними, суд приходить до висновку про те, що сім'ю [PERSON] зберегти немає можливості, тому шлюб слід розірвати. Згідно ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до положення ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved