Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до[PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO]року народження в розмірі 1\4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а також додаткові витрати на сина по 400 грн. щомісячно до його повноліття, та по 200 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Свої вимоги мотивує тим, що проживала з [PERSON]без реєстрації шлюбу з січня 2006 року по травень 2007 року. Від спільного проживання народився син [PERSON], [INFO] року народження. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На даний час сторони спільно не проживають. Син проживає разом з матір'ю. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач заявлений позов визнав в частині стягнення 1\4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Пояснив, що не погоджується сплачувати додаткові витрати в розмірі 400 грн. та 200 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років, так як не має достатнього доходу для сплати вищевказаних сум. Суд, вислухавши пояснення сторін, оцінивши докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], його батьком вказано [PERSON]. Згідно довідки за №378 від 05.02.2008 року виданої Перебродівською сільською радою Дубровицького району Рівненської області, дитина [PERSON]. проживає разом з матір'ю [PERSON] Згідно зі ст.76 Сімейного кодексу України після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік може надавати матеріальну допомогу. З ст.91 Сімейного кодексу України вбачається, що якщо жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, тривалий час проживали однією сім'єю, той із них хто став непрацездатним під час спільного проживання, має право на утримання відповідно до ст.76 Сімейного кодексу України. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З показів сторін видно, що вони проживали спільно нетривалий період часу. З рішення Дубровицького районного суду від 04 липня 2006 року наданого відповідачем в судовому засіданні, вбачається, що з нього стягнуто аліменти в розмірі 1\4 частини всіх видів його заробітку на утримання дочки [PERSON], [INFO]року народження. Також з довідки за №06 від 07 квітня 2008 року виданої Рівненським природним заповідником, долученої [PERSON]в судовому засіданні, вбачається, що сума його доходу з грудня 2007 р. по січень 2008 р. становить 11472,68 грн., інші нарахування 2358,34 грн. Враховуючи вищенаведене, в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача 200 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років слід відмовити. Згідно зі ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Однак, позивачкою в судовому засіданні не було доведено позовну вимогу в частині стягнення додаткових витрати з відповідача на утримання сина в розмірі 400 грн., тому в її задоволенні слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: partial