Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому вказав, що 21 березня 2003 року між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб, під час якого [INFO] року народилась донька [PERSON]. 15.04.2007 року за рішенням Лисичанського міського суду шлюб був розірваний без визначення місця проживання малолітньої дитини. Розірвання шлюбу з відповідачкою сталося з того, що вона споживає спиртними напоями, не виконує своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, та може своєю аморальною поведінкою зашкодити розвитку дитини. Відповідачка наразі мешкає разом з дитиною окремо від позивача, не має свого житла та самостійного доходу, на працю не влаштовується, на обліку у центрі зайнятості не значиться, зловживає спиртними напоями та має аморальну поведінку. Позивач має освіту, постійне місце праці та самостійний доход, своє житло на праві особистої приватної власності. Спиртні напої не вживає та може створити дитині належні умови для виховання та розвитку в повному обсязі. Просить визначити місце проживання малолітньої доньки разом із ним. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, суду дав пояснення, аналогічні викладеному у позові. Доповнив, що працює позмінно, в ніч його зміна 7-8 разів на місяць. У цей час його мати може доглядати за донькою. У матері є власне житло вона виходить на пенсію. Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що мешкає окремо від позивача, бо він не дає їй можливості мешкати за місцем реєстрації. Зараз квартиру знімає з наступним викупом. Гроші дасть мати. Власника квартири не знає. Вона зараз не працює, перебувала на обліку у центрі зайнятості, але за інформацією з боку позивача її зняли з обліку, тому що в неї немає прописки. Отримує аліменти від позивача, гроші за догляд за бабусею та від матері. Алкогольними напоями не зловживає і не зловживала. Дитину вдома саму не залишала. Негативні характеристики з місць роботи пояснити не може. За спростуванням недостовірної інформації в характеристиках нікуди не зверталася. Представник 3-ї особи у судовому засіданні висновок органу опіки та піклування про доцільність визначення м'ясця проживання дитини з батьком підтримала. Судом досліджені наступні докази: довідка про реєстрацію народження; постанова про відмову у порушенні кримінальної справи; договір міни житла; побутові та виробничі характеристики; довідки про доходи позивача; довідки з наркодиспансеру; дипломи сторін; акти обстеження місця проживання сторін; довідка д/с "Шпачок"; довідки центр зайнятості; довідки з травмпункту та станції "Швидкої допомоги"; рішення Лисичанського міського суду про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визнання права на житло і вселення; рішення апеляційного суду Луганської області від 11.07.07.; постанова про відкриття виконавчого провадження та акти державного виконавця; постанова Лисичанського міського суду про закриття провадження у справі у зв'язку з актом амністії; відповідь начальника служби у справах дітей; довідка ЦМЛ ім.. Тітова; акти відвідування дитини; висновки органу опіки та піклування; відповідь прокурора м. Лисичанська; акт обстеження квартири; довідка психіатричної лікарні; довідка УПСХН про отримання допомоги; акт обстеження житлово-побутових умов; вирок Лисичанського міського суду від 18.01.08.. довідка паспортної служби про реєстрацію відповідачки; листи д/с "Шпачок" та "Чайка" до апеляційного суду Луганської області; паспорт [PERSON]; табель обліку робочого часу позивача. У судовому засіданні оголошені матеріали кримінальної справи №1-78/2008 відносно відповідачки (на цей час витребувана до Верховного Суду України) та медична картка [PERSON] Вислухавши пояснення сторін, представника 3-ї особи, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони з перебували у шлюбі з 21 березня 2003 року. Шлюб розірваний рішенням Лисичанського міського суду від 05 квітня 2007 року. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] р.н., за якою рішенням Лисичанського міського суду від 17 травня 2007 року визнане право на житло за адресою проживання батька: [ADDRESS], але яка мешкає за адресою [ADDRESS] з відповідачкою. Виходячи з інтересів дитини та можливості сторін у справі забезпечити нормальне утримання та розвиток дитини місцем проживання дитини суд визначає разом із батьком. Частково задовольняючи позов, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.19 ч.1 п.п.5, 6 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно до ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. 2. Суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, може своєю аморальною поведінкою зашкодити розвиткові дитини. З відповіді і актів органу опіки та піклування вбачається, що робітники служби у справах дітей двічі не мали можливості скласти акт матеріально-побутових умов проживання дитини, побачити її та відповідачку, 05.09.07. бесіда з бабусею відповідачки проходила на сходинковій клітині (а.с.171, 174, 178). З цих же документів, побутової характеристики, акту обстеження побутових умов та висновку органу опіки та піклування (а.с.176, 181, 196), пояснень відповідачки вбачається, що з лютого 2007 року по час слухання справи судом відповідачка і дитина тричі змінювали місце проживання. На час розгляду справи відповідачка ніде за постійним місцем проживання не зареєстрована (а.с.55), хоча рішеннями Лисичанського міського суду від 17 травня 2007 року і апеляційного суду Луганської області від 11 липня 2007 року за відповідачкою та [PERSON] було визнане право на проживання у [ADDRESS] із вселенням у це житло (а.с. 156-158). 14.01.08. відповідачка потрапила до вказаного житла (а.с.184), але відмовилася там проживати, бо у наданій за її поясненнями позивачем кімнаті не було дверей. Виходячи з цього, суд не приймає до уваги акти державного виконавця (а.с.160-161) та критично ставиться до пояснень відповідачки, що позивач створив неможливі для проживання умови, бо згідно акту від 14.01.08., акту від 17.04.08. (а.с.204) та пояснень позивача у квартирі проходить ремонт, і саме це обумовило тимчасову відсутність дверей. Стосовно останнього місця проживання відповідачки вона не змогла у судовому засіданні пояснити на якій підставі користується цим житлом, і хто є його власником. Оплата квартири за її поясненнями здійснюється на кошти матері відповідачки. Можливість майбутнього придбання цієї квартири за материні кошти та наявність відповідної домовленості у судовому засіданні не підтверджена. До розгляду справи судом відповідачка працювала у 3-х місцях. Виробничі характеристики за кожним місцем роботи є негативними та містять посилання на порушення трудової дисципліни, появу відповідачки на роботу у нетверезому стані, під час праці в ПП "Бізнеспресс" виявлена нестача (а.с.15, 16, 179). На час розгляду справи відповідачка не працює, з реєстрації у центрі зайнятості знята за відсутності реєстрації місця проживання (а.с.57). При цьому суд зважає на те, що у м. Лисичанську у відповідачки є мати, бабуся, рішенням апеляційного суду Луганської області (а.с.158) за ній було визнано право на житло, що є підставою для реєстрації (прописки), але, не зважаючи на це, відповідачка за жодною з можливих адрес не зареєструвалася. Суду пояснила, що має намір влаштуватися на роботу, але після того як влітку звозить дитину на море. Також відповідачка пояснила, що у листопаді-грудні 2007 року перебувала у м. Києві, куди їздила на заробітки, але на роботу там теж не влаштувалася. Власний дохід відповідачки згідно довідки УПСЗН м. Лисичанська за догляд за непрацездатною особою складає 45,29 грн. (а.с.196). Отримання аліментів від позивача суд у якості власних доходів не приймає, бо ці кошти стягнуті на утримання дитини. Інші джерела доходів відповідачкою у судовому засіданні не підтверджені. Згідно побутової характеристики відповідачка за адресою [ADDRESS] характеризується негативно, зловживала алкогольними напоями, не займалася вихованням дитини, залишала її без нагляду вдома (а.с.11). З довідки ЦМЛ ім. Тітова вбачається, що 01 липня 2007 року (тобто під час окремого проживання з позивачем) біля 00-00 год. у стані алкогольного сп'яніння відповідачка поступила на травмпункт із забиттям правого плеча (а.с.172). Відповідачка не змогла у судовому засіданні пояснити обставини отримання вказаної травми та підставу перебування у стані сп'яніння. Згідно з листом на адресу апеляційного суду Луганської області директора ДС "Чайка" відповідачка неодноразово з'являлася до дитячого садку за дитиною у нетверезому стані, на зауваження з боку працівників реагувала грубощами (а.с.111). З акту обстеження матеріально-побутових умов відповідачки від 17.04.08. вбачається, що на час обстеження дитина одягнута неохайно - речі брудні, заношені (а.с.205.) З вироку Лисичанського міського суду від 18.01.08. (а.с.213-214) вбачається, що відповідачка скоїла злочин відносно людини похилого віку, заволодівши її пенсією у липні 2007 року. Свої дії під час досудового слідства мотивувала скрутним матеріальним становищем, гроші витратила на продукти для себе та дитини. Вказані пояснення підтвердила у судовому засіданні. Разом з тим з рішення Лисичанського міського суду (а.с.51) вбачається, що ще 12 березня 2007 року на користь відповідачки були стягнуті аліменти. Окрім того, за поясненнями відповідачки її мати за власні гроші буде купувати їй квартиру, у судовому засіданні допитаний дядько відповідачки, який працює фотографом, за його ж поясненнями відповідачка доглядає його матір - свою бабусю за її кошти, тому суд критично ставиться до пояснень відповідачки, буцімто вона, отримуючи до того ж зарплату, мала потребу у грошах, але не могла дістати їх іншим шляхом, ніж скоєння злочину. З висновку органу опіки та піклування від 07.08.07. вбачається, що позивач був змушений звернутися за визначенням його участі у вихованні дитини (а.с.176). Суд не приймає пояснення відповідачки, що це було зроблено позивачем з метою виставити її у поганому світлі, бо за поясненнями свідка [PERSON], яка не є родичкою відповідачки, під час хвороби відповідачки влітку 2007 року дитину на два тижні віддали цьому свідкові. У свою чергу позивач має у приватній власності 3-икімнатну благоустроєну квартиру, в якій є усі необхідні умови для проживання дитини (а.7-10, 19, 204) На позивача скарги за місцем проживання не надходили (а.с.12), на роботі характеризується позитивно (а.с.14). З довідок про доходи вбачається, що позивач має стабільний високий заробіток (13, 206, 207). Згідно висновків органу опіки та піклування з метою захисту інтересів дитини місце її проживання слід визначити з батьком (а.с.203). Відповідно до постанови Лисичанського міського суду від 31 жовтня 2007 року позивач був звільнений від кримінальної відповідальності за ст.125 ч.1 КК України - нанесення легких тілесних ушкоджень відповідачці (а.с.162). Разом з цим, підставою для побиття відповідачки стали ревнощі позивача, що зазначила сама відповідачка у заяві до міліції (а.с.36). Вирішуючи питання про можливість позивача забезпечити догляд за дитиною під час роботи у нічну зміну, суд виходить з того, що позивач працює у другу зміну в середньому кожного 4-го дня (а.с.212) та має матір - [PERSON], яка зареєстрована у м. Лисичанську, досягла пенсійного віку (а.с.211) і яка у судовому засіданні пояснила, що може надати допомогу сину під час його праці у нічну зміну. Суд вважає логічними та достовірними з життєвої точки зору пояснення позивача, що 02 лютого 2007 року він не міг залишити у себе доньку, яку тримала відповідачка, бо не хотів травмувати психіку дитини. З рішення Лисичанського міського суду від 17.05.07. видно, що позивач не заперечував проти проживання дитини з ним (а.с.156). Оцінюючи показання свідків суд виходить з положень ст.212 ЦПК України, на підставі якої суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи із взаємного зв'язку доказів у справі, суд вважає достовірними пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в частині зловживання відповідачкою алкогольними напоями, у т.ч. у присутності дитини, неналежного догляду за нею, бо хоча [PERSON] і [PERSON] є близькими позивача, їх пояснення не суперечать побутовій характеристиці відповідачки (а.с.11), виробничим характеристикам, акту дослідження матеріально-побутових умов (а.с.205). При цьому суд зважає на те, що вказані характеристики та акт складені незацікавленими у результаті розгляду справи особами, у судовому порядку відповідно до ст.277 ЦК України або іншим шляхом інформація, яка міститься в них, не спростована.. Суд також вважає достовірними пояснення завідуючої д/с "Шпачок" свідка [PERSON], яка пояснила, що відповідачка один раз прийшла за дитиною у нетверезому стані, життям дитини у дитячому садку не цікавилася, бо її зацікавленість у результатах розгляду справи у судовому засіданні не встановлена. До того ж свідок мала можливість, але не підтримала відомості, що містилися у листі на адресу апеляційного суду Луганської області, що виключає усіляку зацікавленість свідка (а.с.112). Показання ж свідків з боку відповідачки суд до уваги не приймає, бо вони суперечать іншим доказам у справі в частині заперечення зловживання відповідачкою алкоголем, ставлення до утримання дитини. Суд вважає недостатнім для відмови у позові те, що згідно побутових характеристик за адресою: [ADDRESS] і [ADDRESS], [ADDRESS] скарг на відповідачку не надходило (а.с.209, 181, 202); що на обліку у психіатра відповідачка не перебуває (а.с.195), та те, що за адресою останнього проживання відповідачки умови для проживання дитини належні (а.с.197). Суд не приймає у якості доказів наступне: довідку наркологічного диспансеру від 04.04.07. про перебування відповідачки на обліку (а.с.17), оскільки за поясненнями самого позивача відповідачка була взята на облік за його повідомленням; згідно ж довідки від 27.04.07. відповідачка на обліку у лікаря-нарколога не перебуває (а.с.25); побутову характеристику відповідачки, пояснення виховательок (а.с.23,26,35), оскільки підписи на них ніким не завірені, а виховательки безпосередньо не допитані у судовому засіданні; довідки з травмпункту (а.с.30-32), бо з них не вбачаються обставини отримання відповідачкою тілесних ушкоджень. Суд вважає недоцільним встановлювати думку дитини стосовно вирішення питання про місце її проживання, оскілки за її віком дитина ще не здатна дати належну оцінку ставленню батьків до її виховання, утримання та догляду. Таким чином, виходячи з інтересів дитини, необхідності умов для її нормального життя і розвитку, суд вважає неможливим подальше проживання дитини з відповідачкою, яка схильна до зміни місця проживання, не має власного доходу, зловживає алкогольними напоями та характеризується аморальною поведінкою, у т.ч. скоєнням злочину відносно особи похилого віку. Суд вважає, що передання дитини батькові, який має власне житло, стабільний дохід, не зловживає алкоголем, та поведінка якого не характеризується як аморальна, найбільш сприяє захисту інтересів малолітньої дитини щодо її подальшого розвитку. Тим більш, що на підставі судових рішень саме квартира батька визнана житлом, на яке малолітня [PERSON] має право разом із відповідачкою у справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved