Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-15 00:00:00

Позивач просить встановити факт нещасного випадку на виробництві та зобов'язати відповідача видати акт по формі Н-1, зазначаючи, що з 01.09.1967 року по 31.08.2004 року працювала вчителем російської мови та літератури у загальноосвітній школі № 60 1-Ш ступнів. 13.08.1996 року ідучи на роботу, на території школи вона упала і отримала перелом правого гомілковостопного суглобу, в наслідок чого до 18.05.1996 року перебувала на амбулаторному лікуванні. Акт по формі Н-1 вона не отримувала. У теперішній час стан її здоров'я погіршився, вона систематично відчуває біль у травмованій нозі і вважає, що може претендувати на відшкодування шкоди в зв'язку з ушкодження здоров'я при виконанні трудових обов'язків. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги і пояснила суду, що 13 березня 1996 року її робочий день починався з 8.30. Ідучи на роботу, на території шкільного двору, приблизно о 8.15, вона упала, послизнувшись на покритому кригою місці, яке не було будь-чим посипане для запобігання падіння і травмування. Упала таким чином, що права нога опинилась під тулубом. Її колеги, що йшли разом з нею на роботу, допомогли їй підвестися, довели до школи, але працювати вона не могла в зв'язку з гострим болем і її відвезли додому звідки вона викликала швидку допомогу, була доставлена у міську лікарню № 4, де їй надали необхідну допомогу і провели амбулаторне лікування. Про нещасний випадок знали всі співробітники школи, в тому числі і директор, вона припускає, що акт по формі Н-1 був складений, але вона його не отримувала і перевірити це неможливо в зв'язку з тим, що директор помер наприкінці 90-х років. Представники відповідача Мещеріна О.С., Дерун В.П. які діяли за довіреністю, позов визнали і пояснили суду, що з документів, що зберіглись, а також пояснень працівників школи, які працювали з позивачкою на час її травмування, видно, що [PERSON]. упала і ушкодила ногу під час слідування на роботу, на території шкільного двору, у той же день звернулась за медичною допомогою і з 13.03.1996 року по 18.05.1996 року знаходилась на амбулаторному лікуванні, листок тимчасової непрацездатності був оплачений за весь час лікування. В зв'язку зі смертю директора школи, що працював у 1996 році, перевірити, чи складався акт по формі Н-1 не видалося можливим, офіційними відомостями по таке відповідач не має. Представники третьої особи - [PERSON]., [PERSON], що діяли за довіреністю, вважали, що позов не підлягає задоволенню, обставин травмування не заперечували, але вважали, не доведеним, що травмування позивачки сталося під час роботи, зазначали, що з її пояснень і досліджених доказів випливає, що травмування сталося до початку робочого дня.. Суд вислухав пояснення сторін, допитав свідків, дослідив матеріали справи, і дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Свідки [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що 13 березня 1996 року слідували на роботу одночасно з [PERSON]. приблизно о 8.15, бачили її падіння на слизькій ділянці шкільного двору, яка не була посипана засобами, що усувають ковзання. Також підтвердили, що позивачка мала розпочати урок о 8.30 і не змогла працювати в зв'язку з падінням і гострим болем. Свідок [PERSON] дала аналогічні пояснення, зазначивши, що перед початком навчального дня перебувала у вхідних дверей, оскільки у той день була черговим адміністратором. Вона бачила, як [PERSON] сиділа на землі на території шкільного двору, біля неї були вчителі та діти. Був мороз, на території школи, в тому числі і в місці падіння позивачки, були слизькі місця, але вони посипані нічим не були. Позивачку привели у приміщення школи, але вона не змогла піднятися на урок, її відвели додому. Трохи пізніше вона зателефонувала і повідомила, що їй відкрили лікарняний. [PERSON]. працювала на посаді викладача фізвиховання, а у наступному - учителем російської мови та літератури в загальноосвітній школі № 60 Советського району міста Макіївки з 01.09.1967 року по 31.08.2004 року, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.5-6) Згідно виписки з амбулаторної карти, копія якої долучена до матеріалів справи і оригінал якої оглянутий у судовому засіданні, видно, що [PERSON] травмувалась 13.03.1996 року на шляху на роботу, отримала перелом зовнішньої лодижки правого гомілковостопного суглобу, перебувала на амбулаторному лікуванні з видачею листка тимчасової непрацездатності з 13.03.1996 року по 18.05.1996 року (а.с.49, 7-9) Згідно довідки відповідача згідно Інструкції ведення ділової документації загальноосвітніх навчальних закладів 1-Ш ступенів, затвердженої наказом Міністерства освіти та науки України № 340 від 23.06.2000 року термін зберігання розкладу уроків - 3 роки, акт про нещасний випадок, що стався з [PERSON]. у 1996 році не зберігся в зв'язку зі зміною керівництва школи (а.с.65), табель обліку робочого часу позивачки та свідків на роботу 13.03.1996 року зберігається 1 рік відповідно до Наказу головного управління при КМУ від 20.07.1998 року № 41 „Про затвердження типових документів”(а.с.75), але згідно бухгалтерського особового рахунку позивачки вона працювала 12 днів у березні 1996 року і 10 днів у травні 1996 року, а у період з 13.03 по 18.05.1996 року перебувала на лікарняному, їй здійснені відповідні нарахування та виплати за робочий час та термін лікування (а.с.68). Зазначені відомості підтверджені довідкою відповідача, в якій також зазначено, що самі листки непрацездатності не збереглися (а.с.80) Відповідно до довідки Донецького обласного центру з гідрометеорології 13 березня 1996 року у період з 8.00 до 9.00 години в місті Макіївка температура повітря становила 5 градусів морозу, видимість добра, опадів не було, вітер помірний (а.с.61). Пунктом 20 розділу 5 Правил внутрішнього розпорядку для працівників загальноосвітньої школи 1- Ш ступенів № 60, затверджених 20.01.2006 року зборами трудового колективу передбачено, що вчителі повинні з'являтися на роботу за 15 хвилин до початку уроку (а.с.83-84). Нині діючий директор школи [PERSON], допитана в судовому засіданні в якості свідка, пояснила, що правила внутрішнього розпорядку складаються на підставі типових Правил і затверджуються періодично на зборах трудового колективу учбового закладу, по своїй суті не змінюються, в тому числі вимоги щодо прибуття учителя на роботу за 15 хвилин до початку уроку існували завжди, в тому числі і станом на 1996 рік. Таке положення обумовлено необхідністю привести себе у порядок, переодягнутися за необхідністю, підготуватися до уроку і на момент початку уроку перебувати у класній кімнаті і розпочати урок негайно після дзвоника. Пояснення даного свідка у сукупності з Правилами внутрішнього розпорядку на 2006 рік (такі за попередні періоди не зберігалися) і поясненнями попередніх свідків переконують суд в тому що вимога щодо прибуття учителя на роботу за 15 хвилин до початку уроку є обов'язковою умовою і цілком логічна з огляду на організацію праці і свого робочого місця перед початком роботи. Довідкою відповідача підтверджується що на час травмування позивачки допитані в судовому засіданні свідки працювали у загальноосвітній школі № 60: [PERSON] - вчителем математики, [PERSON]- вчителем трудового навчання, [PERSON] - заступником директора з виховної роботи (а.с.64). Оцінюючи наведені докази у їх сукупності, суд вважає їх достатнім для висновку, що доводи позивачки знайшли підтвердження в судовому засіданні, її пояснення, пояснення свідків, і письмові докази узгоджуються одні з другими, а тому суд вважає встановленим, що 13 березня 1996 року позивачка слідувала на роботу і приблизно о 8.15 на території шкільного двору упала, травмувалася, в наслідок чого тривалий час лікувалась, що у зазначений день дійсно було слизько і адміністрація школи не вжила необхідних заходів для попередження травматизму, оскільки слизькі місця, в тому числі місце падіння позивача, не були посипані відповідними сипучими речовинами. На підставі пояснень свідків суд вважає встановленим той факт, що робочий день у зазначену дату розпочинався для позивачки о 8.30, прибуття її на роботу за 15 хвилин до початку уроку вимагалось керівництвом школи і Правилами внутрішнього розпорядку і є обов'язковим. У своїх доводах представники третьої особи посилалися на п.8 глави 18 „Положення про розслідування а облік нещасних випадків, аварій на виробництві”, затвердженого Постановою КМУ від 10.08.1993 року № 623 в редакції Постанови КМУ № 923 від 17.06.98 року, (фактично п.8 розділу 1 гл.1 Правил.. у редакції 1993 року) зазначаючи, що не складаються акти по формі Н-1 і не беруться до обліку нещасні випадки, які сталися з робітниками під час слідування на роботу або з роботи пішки, на міському, приватному чи іншому транспортному засобі, а в такому випадку, як стався з позивачкою, можливо скласти акт по формі НТ ( невиробничий травматизм). Проте, відповідно до частини 2 пункту 1 розділу 1 глави 1 „Розслідування та облік нещасних випадків” „Положення про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на підприємствах, в установах і організаціях”, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 623 від 10.08.1993 року, реакція якого повинна застосовуватись до спірних правовідносин, оскільки факт нещасного випадку з позивачем мав місце у 1996 року, до прийняття нової редакції Положення..., „...за результатами розслідування на облік беруться нещасні випадки, які сталися під час виконання трудових обов'язків..., на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці роботи протягом робочого часу..., протягом часу, необхідного для приведенні в порядок знаряддя виробництва, засобів захисту, одягу перед початком або після закінчення роботи, а також для особистої гігієни... ”. Як зазначено вище, судом встановлено, що нещасний випадок стався на території школи у час, коли працівник повинний був знаходитись за місцем роботи відповідно до Правил внутрішнього розпорядку, що обумовлено необхідністю привести себе у порядок, підготувати до уроку робоче місце, отримати класний журнал, принести у класну кімнату літературу, зошити тощо, тому суд приходить до висновку, що нещасний випадок з позивачкою стався саме у робочий час, пов'язаний з виконанням трудових обов'язків і в даному випадку необхідно скласти акт по формі Н-1 відповідно до пункту 2 розділу 1 глави 1 „Положення про розслідування та облік нещасних випадків..., затвердженого постановою КМУ від 10.08.1993 року № 623. Доводи представників третьої особи - виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві ... в Центрально-Міському районі м. Макіївки, суд до уваги не бере, оскільки така позиція протирічить фактичним обставинам в справі, встановленим в судовому засіданні. Прохання позивачки про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, як пропущеного з поважних причин, суд вважає зайвим, оскільки правовідносини пов'язані з ушкодженням здоров'я, на які відповідно до ст..268 ЦК України позовна давність не поширюється.

Outcome: approved