overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-13 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що відповідачу ним були надані послуги електрозв`язку за період з 01.09.2007 року по 01.01.2008 року на суму 492,39 грн., яка до теперішнього часу не сплачена. Просив суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати у справі. Представник позивача у судове засідання не з'явився, справу просив слухати у його відсутність, позов підтримав, не заперечує проти заочного розгляду справи, про що надав суду письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Судом досліджено наступні докази: довідка про реєстрацією відповідача; копія заяви про встановлення телефону; копія договору про надання послуг електрозв'язку; довідка про розмір заборгованості відповідача; розрахунок заборгованості; роздруківка послуг, наданих відповідачу; довідка про відправлення попереджень; попередження; витяг зі статуту позивача; платіжні доручення на сплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що відповідачу позивачем були надані послуги електрозв`язку за період з 01.09.2007 року по 01.01.2008 року на суму 492,39 грн., яка до теперішнього часу не сплачена. Відповідно до ст. 33 Закону України “Про телекомунікації”, пункту 51 “Правил користування міським телефонним зв'язком”, затверджених постановою КМУ від 22.04.1997 року №385, розділом 4 “Правил користування міжміським і міжнародним телефонним зв'язком”, затверджених постановою КМУ від 28.06.1997 року №639 і пунктом 3.2.8 договору абонент зобов'язаний своєчасно вносити плату за надані послуги електрозв'язку: користування міським телефонним зв'язком, міжміські, міжнародні телефонні переговори і інші послуги, надані в кредит по телефону. Суд вважає докази, надані позивачем, достатніми та переконливими. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги зв'язку у сумі 492,39 грн. Судові витрати, на підставі ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. 33 Закону України “Про телекомунікації”, пункту 51 “Правил користування міським телефонним зв'язком”, затверджених постановою КМУ від 22.04.1997 року №385, розділом 4 “Правил користування міжміським і міжнародним телефонним зв'язком”, затверджених постановою КМУ від 28.06.1997 року №, ст. ст. 509, 526, 625 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-13 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що відповідачу ним були надані послуги електрозв`язку за період з 01.09.2007 року по 01.01.2008 року на суму 98,47 грн., яка до теперішнього часу не сплачена. Просив суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати у справі. Представник позивача у судове засідання не з'явився, справу просив слухати у його відсутність, позов підтримав, не заперечує проти заочного розгляду справи, про що надав суду письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Судом досліджено наступні докази: довідка про реєстрацією відповідача; копія заяви про встановлення телефону; копія договору про надання послуг електрозв'язку; довідка про розмір заборгованості відповідача; розрахунок заборгованості; роздруківка послуг, наданих відповідачу; довідка про відправлення попереджень; попередження; витяг зі статуту позивача; платіжні доручення на сплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що відповідачу позивачем були надані послуги електрозв`язку за період з 01.09.2007 року по 01.01.2008 року на суму 98,47 грн., яка до теперішнього часу не сплачена. Відповідно до ст. 33 Закону України “Про телекомунікації”, пункту 51 “Правил користування міським телефонним зв'язком”, затверджених постановою КМУ від 22.04.1997 року №385, розділом 4 “Правил користування міжміським і міжнародним телефонним зв'язком”, затверджених постановою КМУ від 28.06.1997 року №639 і пунктом 3.2.8 договору абонент зобов'язаний своєчасно вносити плату за надані послуги електрозв'язку: користування міським телефонним зв'язком, міжміські, міжнародні телефонні переговори і інші послуги, надані в кредит по телефону. Суд вважає докази, надані позивачем, достатніми та переконливими. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги зв'язку у сумі 98,47 грн. Судові витрати, на підставі ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. 33 Закону України “Про телекомунікації”, пункту 51 “Правил користування міським телефонним зв'язком”, затверджених постановою КМУ від 22.04.1997 року №385, розділом 4 “Правил користування міжміським і міжнародним телефонним зв'язком”, затверджених постановою КМУ від 28.06.1997 року №639, ст. ст. 509, 526, 625 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-13 00:00:00

03 січня 2007 року між Кредитною спілкою "Лисичанська кредитна спілка" та відповідачем було укладено кредитний договір № 9926, відповідно до якого кредитна спілка надала йому кредит в розмірі 2700 грн., терміном до 30.01.2008 року. За умовами розділу 2 кредитного договору № 9926 від 03.01.2007 року , позичальник брав на себе зобов'язання виплачувати нараховані відсотки за користування кредитом та суму основного боргу, згідно графіку погашення, але зобов'язання не виконав. Всього відповідачем було сплачено: відсотки за користування кредит 574грн, оснва сума кредиту 197 грн. Станом на 20.02.2008 року заборгованість відповідача по договору кредиту № 9926 від 03.01.2007 року становить 2503 грн. - основний борг, відсотки за користування кредитом - 406,37 грн., всього 2909,37 грн. Тому просив стягнути суму боргу та державне мито в сумі 51 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення 30 грн. Позиція відповідача невідома у зв»Язку з його неявкою в судове засідання. Представник позивача в судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Суду позивачем надано наступні докази: Із кредитного договору № 9926 від 03.01.2007 року ( а.с.7) вбачається, що між відповідачем . та позивачем було укладено кредитній договір на суму 2700 грн. , строк виконання якого 30.01.2008 року. Із картки платежів ( а.с.6) вбачається, що загальні грошові зобов'язання перед кредитною спілкою відповідача станом на 20.02.2008 року становлять 2909,37 грн. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов про стягнення боргу з відповідачів таким, що підлягає задоволенню, У судовому засіданні встановлено, що відповідачем було укладено кредитний договір 03.01.2007 року, на період з 03,01.2007 по 31.01.2008 року на суму 2700грн. . Заборгованість відповідача за кредитним договором на 20.02.2008 року становить по основному боргу -2503 грн., відсотки за користування кредитом 406,37 грн., судові витрати в сумі 81 грн., а всього 2990,37грн.12 коп. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку є суму грошових коштів ( суму позики). Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача до [PERSON]. підлягають задоволенню. Оскільки рішення постановлене на користь позивача , то відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 625,1046,1049,1050 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-13 00:00:00

Прокурор Тиврівського району звернувся до суду із позовами в інтересах ВАТ” АК “Вінницяобленерго”, в яких вказує, що [PERSON], будучи побутовим споживачем електроенергії шляхом підключення електро розетки з запобіжних колодок встановлених до лічильника безобліково використав 2642 кВт/год електричної енергії на 643 , 53 грн. , шляхом накиду проводів навантаження на лінію електропередач для підключення жилого будинку - безоліково використав 2307 кВт/год на 561, 98 грн. , що стверджується Актами порушення Правил користування електричною енергією від 18.10.2007р. та 26.12.2007р. В судовому засіданні прокурор Вальчишен В.П. та представник позивача Мельничук Р. позовні вимоги підтримали, просять позови задоволити з підстав , викладених у заявах. Відповідач [PERSON] позов в частині відшкодування шкоди в сумі 561, 98 грн. за накид проводів навантаження визнав повністю, в частині відшкодування внаслідок підключення електрозетки поза лічильником в сумі 643, 53 грн. не визнав, мотивуючи тим, що такої розетки в його будинку не має. Просить врахувати, що він інвалід 3 групи, періодично лікується, не працює, має тимчасові заробітки і зменшити розмір відшкодування шкоди до 500грн. Прокурор Вальчишен В.П. та представник позивача Мельничук Р. не заперечують проти зменшення розміру відшкодування шкоди до 700 грн. Суд, вислухавши осіб, що беруть участь в справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з такого.. [PERSON] , будучи побутовим споживачем електроенергії шляхом підключення електро розетки з запобіжних колодок встановлених до лічильника безобліково використав 2642 кВт/год електричної енергії на 643, 53 грн. , шляхом накиду проводів навантаження на лінію електропередач для підключення жилого будинку - безоліково використав 2307 кВт/год на 561, 98 грн. , що стверджується Актами порушення Правил користування електричною енергією від 18.10.2007р. та 26.12.2007р. , показами свідків [PERSON] та [PERSON] , працівників Тиврівських РЕМ, які підтвердили, що 18.10.2007р. в будинку [PERSON] в [ADDRESS], виявили розетку , в якій , після зняття лічильника була напруга. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода , завдана неправомірними діями майну юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Загальний розмір завданої шкоди 1205, 51 грн. Однак, відповідно до ч.4 ст. 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завдано фізичною особою , залежно від матеріального становища. Відповідно до трудової книжки відповідач не працює , згідно висновку МСЕК від 27.02.2008р інвалід 3 групи з дитинства безстроково , згідно довідки УПФУ в Тиврівському районі його пенсія 481 грн. Враховуючи майновий стан відповідача, суд вважає за можливе зменшити розмір відшкодування шкоди до 700 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на його користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1\4 частини заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. В заяві позивач вказав, що він перебував у шлюбі з відповідачкою з 04.02.1995 року, від якого вони мають двох неповнолітніх дітей. Шлюб між ними розірвано 28.02.2008 року. При цьому син [PERSON], 1995р.н, проживає з ним, а відповідачка не надає матеріальної допомоги на його утримання. У судовому засіданні позивач позов підтримав, а від відповідачки надійшла заява про визнання позову та з проханням розглянути справу без її участі. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову у судовому засіданні судом за наявності для того законних підстав приймається рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів не одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки є законні підстави для стягнення аліментів, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов необхідно задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Сторожинецької районної інспекції Державного технічного нагляду про визнання права власності на перероблену річ, посилаючись на те, що 28.03.2001 року він купив в сільськогосподарському виробничому кооперативі « України» запасні частини до тракторного причепу 2 птсм-4 та передню і задню вісь, колеса з дисками, дишло та платформу, були списані на металолом. Після придбання вказаних запасних частин позивач зібрав їх та відновив причепа, виготовивши власними силами дерев'яні борта, та який в даний час є в справному стані, однак позивач не спроможний зареєструвати вказаний трактор в інспекції Держтехнагляду, оскільки в нього немає довідки про належним чином придбання вказаних запасних частин. Згідно з накладними , квитанцією до касового ордеру, вартість відновленого причепа, станом на день звернення до суду складає 700 гривень. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON]. підтримали позовні вимоги, посилаючись на вказані вище обставини, просять визнати за позивачем право власності на перероблену річ, якою являється вищевказаний причеп, вказуючи на те, що оскільки позивач створив причепа з придбаних деталей, він вважає, що вказана річ не є новоствореною а переробленою. Представник відповідача Багрій В.І. позов визнав та показав, що він як начальник відділу Державного технічного нагляду в Сторожинецькому районі не заперечує проти того, щоб за позивачем було визнано право власності на вказаного переробленого причепа , при огляді його та складанні акту технічного стану він впевнився, що даний причеп технічно відповідає вимогам стандартів для сільськогосподарської техніки. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Із накладної № 1566 від 28.03.2001 року /а.с. 6/ вбачається, що виробничий кооператив « Україна» продав позивачу передню та задню вісь,колеса з дисками,раму, платформу, дишло причепа, сиписаних на металолом, на суму 140 гривень. Із довідки ТОВ « Зрубське» /а.с.7/ вбачається, що вартість причепу тракторного ПТС складає 700 гривень Із акту технічного стану причепа тракторного ПТС -4 /а.с.5//, від 21.05.2007 року, власником якого є позивач, вбачається, що станом на вказану дату причеп відповідає технічним вимогам,придатний для експлуатації. Із вказаних доказів суд вважає доведеною ту обставину, що позивач набув права власності на перероблену, а не новостворену річ, якою являється причеп тракторний ПТС-4, та якого позивач зібрав з бувших в використанні придбаних вузлів та агрегатів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-13 00:00:00

[PERSON]. звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON]. зареєстрованого 9.03.2002 року у відділі РАЦС Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис №13. Від шлюбу мають неповнолітню дитину. Просить стягнути з [PERSON]. аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO]. у розмірі &frac14; частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подання заяви і до повноліття дитини. . В судовому засіданні позивач позов підтримала, від позову не відмовилась, на примирення з відповідачем незгодна. Пояснила, що підставою для розлучення стало систематичне непорозуміння у сім'ї, постійні сварки і небажання чоловіка утримувати сім'ю. Відповідач у судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу , шлюб між [PERSON]. та [PERSON] .укладено 09.03.2002 року, про що зроблено актовий запис №13 у відділі РАЦС Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області. /а.с.7/ Згідно свідоцтва про народження [PERSON]., віна народилась [INFO], у м. Чернігові, батьками значаться [PERSON]. і [PERSON]. /а.с.6/ Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини подружжя припинило, позивач відновлювати стосунки не має наміру, примирення між сторонами неможливе, спору з приводу майна у сторін не має, місце проживання дитини визначено, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Враховуючи, що відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, з урахуванням матеріального становища обох сторін, відсутності у подружжя інших дітей, стану здоров'я відповідача, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання сина у розмірі &frac14; частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких підстав суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON]. підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати по справі слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-13 00:00:00

У квітні 2008 року [PERSON]., [PERSON]. звернулися до суду з|із| позовом до Ізюмського міськвиконкому Харківської області про визнання|зізнання| права власності на самочинно збудовані будівлі |спорудження| , ро розта розташовані за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину по закону від 21.12.2006 року виданого Ізюмською державною нотаріальною конторою р.[NUMBER] та на підставі свідоцтва про право на спадщину по закону від 21.12.2006 року , виданого Ізюмською державною нотаріальною конторою , р.[NUMBER]. На земельній ділянці при зазначеному домоволодінні в 1983-1994 роках самочинно були побудовані прибудова «а-4» розміром 2,43*2,65 м., сарай «Д»-3,28*5,40 м., сарай «Ж»-3,22*4,16 м., сарай «З»-1,15*2,50 м. Дійсна вартість даних будівель за станом на 2008 року складає 14829,00 грн. Зазначені будівлі були зведені без відповідного рішення виконкому і без оформлення технічної документації, у зв»язку з чим на сьогодні вони є самочинними. Згідно висновку КП»Проектне бюро м.Ізюма» зазначені самочинно збудовані будівлі можливо оформити, для цього не потрібна письмова згода сусідів . Просить|прохає| суд позов задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги визнав повністю, про що подав суду письмову заяву слухати справу без участі представника, претензій до позивача по даній справі не мають. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності ч.5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Судом порушень чиїх або законних прав по самовільних будовах|спорудах| не виявлено. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-13 00:00:00

Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини : [PERSON], [INFO], в розмірі &frac14; всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, відповідно віку дитини, до досягнення нею повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про місце, день та час розгляду справи, клопотання про відкладення слухання справи до суду не надійшло. Суд, на підставі вимог частини 4 ст. 169 ЦПК України, розглянув справу на підставі доказів, що є в ній. Позовні вимоги підтверджуються: - свідоцтвом про народження дитини, з якого вбачається, що сторони є батьками дитини- а.с.3; - свідоцтвом про встановлення батьківства,- а.с.4; - довідкою Орджонікідзевської сільської ради про те, що дитина проживає з матір'ю а.с.5. Правовідносини сторін регулюються сімейним законодавством України. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, якщо один з батьків ухиляється від цього обов'язку, суд згідно частини 3 ст. 181 Сімейного кодексу України присуджує аліменти в розмірі передбаченому ст. 183, ст. 184 Сімейного кодексу України. На підставі викладеного позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-13 00:00:00

17 квітня 2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем - [PERSON], з яким зареєструвала шлюб 14 січня 1981 року, мотивуючи тим, що систематично відбуваються сварки з чоловіком, оскільки вони не розуміють один одного. При цьому до неї застосовується фізична сила. Неповнолітніх дітей не мають. На розірвання шлюбу у добровільному порядку в органах РАЦС відповідач відмовляється. Позивач у судовому засіданні позов підтримала і просила суд його задовольнити. Відповідач заявлені позовні вимоги визнав і просив їх задовольнити. Сторони категорично заперечили проти надання їм строку для примирення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони не знаходять спільної мови між собою з більшості питань. На даний час проживають разом, але спільного господарства не ведуть. З грудня 2007 року шлюбні стосунки між ними припинені. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження вказаної сім'ї неможливе, так як залишення позивача та відповідача в шлюбі буде протирічити інтересам цих осіб, і вбачає необхідність в задоволенні позову та розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved