Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-17 00:00:00

В червня 2008 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до Сільськогосподарського акціонерного товариства «Соснівське» в особі арбітражного керуючого [PERSON] про визнання угоди дійсною та визнання права власності. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що в січні 1986 року вона уклала угоду з Соснівецьким бурякорадгоспом в особі директора [PERSON], відповідно до умов якої вона зобов'язувалась відпрацювати у відділенні ім. Кірова зазначеного бурякорадгоспу 25 років, а бурякорадгосп продати їй житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 70,2 кв.м. з господарськими будівлями, в якому проживає її сім'я з виплатою нею п'ятдесяти відсотків балансової вартості будинку. Протягом багатьох років, а останній раз 06.12.2007 року, вона зверталась до керівництва САТ « Соснівське», яке є правонаступником Соснівецького бурякорадгоспу, з проханням нотаріально посвідчити угоду купівлі - продажу будинку, про те їй постійно відмовляли посилаючись на відсутність коштів на оплату послуг бюро технічної інвентарізації та нотаріальне посвідчення угоди. У звязку з тим, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору і вона до цього часу, не маючи правовстановлюючих документів на придбане майно, не може газифікувати будинок, вона вимушена звернутися до суду. Просить суд поновити строк звернення до суду, визнати угоду про придбання нею житлового будинку з господарськими будівлями дійсною та визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 70,2 кв.м. з господарськими будівлями, який вона викупила в Соснівецького бурякорадгоспу. В попередньому судовому засіданні позивачка[PERSON]та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги посилаючись на ті ж обставини, що і в позовній заяві. Представник відповідача - арбітражний керуючий [PERSON] позов визнала, просила суд розглянути справу у попередньому судовому засіданні. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вирішуючи спір суд встановив факт укладання угоди купівлі - продажу нерухомого майна, відповідно до якого 8 січня 1986 року [PERSON] уклала угоду з Соснівецьким бурякорадгоспом в особі директора [PERSON], за умовами якої, вона зобов'язувалась відпрацювати дояркою у відділенні ім. Кірова даного бурякорадгоспу 25 років, а бурякорадгосп зобов'язувався продати їй житловий будинок [ADDRESS]загальною площею 70,2 кв.м. з господарськими будівлями, в якому проживала і проживає до даного часу її сім'я, за п'ятдесят відсотків його балансової вартості, яка становила 48377 гривень (а.с.9 - 14). Відповідно до довідки САТ « Соснівське» №15 від 17.01.2001 року позивачка станом на зазначену дату повністю виплатила вартість будинку і відпрацювала 27 років дояркою в господарстві ( а.с.14,19). Таким чином позивачка повністю виконала умови договору : відпрацювала в господарстві 25 років, повністю сплатила вартість будинку, проживає в ньому і володіє ним . Проте угода нотаріально не посвідчена з вини відповідача, який ухиляється від нотаріального посвідчення договору, посилаючись на відсутність коштів на нотаріальне посвідчення і сплату державного мита. Зазначені обставини в судовому засіданні підтверджені поясненнями позивачки [PERSON]; документами, підтверджуючими факт купівлі - продажу будинку ( а.с.9 - 15); довідкою САТ « Соснівське» про сплату позивачкою вартості будинку ( а.с.14,15); випискою з трудової книжки позивачки ( а.с.17-19); домовою книгою ( а.с. 20 -28); довідкою САТ « Соснівське» про відсутність будинку на балансі товариства ( а.с.32); технічним паспортом на житловий будинок ( а.с.36 - 39). Даному факту відповідають правовідносини, які регулюють набуття права власності. В силу ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку ( квартири), іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ч.3 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається (ч.2 ст.220 ЦК України). Відповідно до ст.257 ЦК України позовна давність по даній справі встановлена тривалістю у три року. Суд вважає, що встановлений законом , строк позовної давності пропущений позивачкою з поважних причин, позаяк вона постійно зверталася до відповідача з вимогою узаконити угоду , але керівництво товариства ухилялося від виконання вимог [PERSON]., посилаючись на важкий фінансовий стан господарства. Таким чином право [PERSON]на набуття права власності на викуплене нею нерухоме майно, через ухилення відповідача від нотаріального посвідчення угоди, порушено і підлягає судовому захисту.

Outcome: approved