overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-07 00:00:00

Позивачка звернулася до Ялтинського міського суду АРК із зазначеним позовом в порядку процесуальних вимог цивільного судочинства, просить суд: - Стягнути з [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS], на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]народження, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі п'ятсот гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи від дня пред'явлення позову 6 лютого 2008 року. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач ухиляється від обов'язку утримувати дитину. Відповідач проти позову заперечував, пояснивши, що є сумніви у тому, що позивачка витрачатиме грошові кошти на дитину, має достатній дохід, щоб забезпечити дитину усім необхідним за умови її проживання разом із ним. Вислухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши такі доказами, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]народження, що підтверджується наданим свідоцтвом про народження. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 ч. 3 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі наданих суду доказів встановлено, що позивач одна утримує дитину, відповідач допомоги на її утримання не надає, хоча працевлаштований, відповідач визнав, що його дохід складає 1500 гривень щомісяця. За таких обставин, позовну вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі належить задовольнити. Доводи відповідача стосовно сумнівів у цільовому витрачанні аліментів правового значення по справі не мають, адже за його заявою орган опіки та піклування перевіряє такі обставини відповідно до ст. 186 СК України. Спір про визначення місця проживання дитини може бути вирішений в окремому порядку. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим із зазначеною позовною заявою в порядку процесуальних вимог цивільного судочинства і просить суд : - Розірвати шлюб, укладений між сторонами „6” листопада 1998 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Виконавчого комітету Ялтинської міської ради, за актовим записом № 468. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, оскільки сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують. Відповідач позов визнав повністю, просив розірвати шлюб. Суд, з'ясувавши, чи не порушує визнання позову прав, свобод, інтересів інших осіб, чи не суперечить таке закону, встановивши наявність законних підстав для задоволення позову, дійшов висновку про таке. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Позивачка просить суд розірвати шлюб, укладений між нею і [PERSON] „6” листопада 1998 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Виконкому Ялтинської міської ради, за актовим записом № 468. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, оскільки сторони тривалий час разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують тощо. Відповідач позов визнав, просив суд розірвати шлюб. Правовими підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є норми ст. 112 СК України. Ними визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Даних про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, немає. Таким чином, встановивши, що існують законні підстави для задоволення позову, суд дійшов висновку про його задоволення. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі вимог статті 88 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-07 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором за станом на 08 лютого 2008 року у розмірі 4900,98 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач одержав від позивача за кредитним договором № SIХRR107400374 від 04 лютого 2007 року у тимчасове користування гроші в сумі 2688 гривень зі сплатою 5,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 04 лютого 2008 року. За договором, відповідач зобов'язався сплачувати також комісію за користування кредитом, заборгованість по якій складає 672 гривні та пеню за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором у розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, розмір якої складає 231,37 гривень. Однак, в порушення договірних вимог, сума заборгованості по кредитному договору, відсотки за користування грошима та інші платежі, відповідач своєчасно не сплачує. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином, згідно з умовами договору й вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що 04 лютого 2007 року між позивачем Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № SIХRR107400374, згідно якому позивач видав відповідачу кредит у розмірі 2688,00 гривень, а відповідач прийняв на себе обов'язок повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 5,04 % у рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 04 лютого 2008 року. Крім того, відповідно до умов Договору, відповідач прийняв на себе обов'язок сплатити позивачу комісію за користування кредитом та пеню у разі прострочення сплати платежів у розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Відповідач отримав від позивача кредитні кошти у розмірі 2688,00 гривень. Однак, свої зобов'язання за кредитним договором він не виконує, заборгованість за кредитом та відсотки за користування кредитом не сплачує. Таким чином, за станом на 08 лютого 2008 року відповідачу нарахована заборгованість за кредитним договором у розмірі 4900,98 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 2598,66 гривень, заборгованості за відсотками у розмірі 1398,95 гривень, заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 672 гривні та пені у розмірі 231,37 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом. Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору в сумі 51 гривня і витрат на інформаційно - технічне забезпечення справи в сумі 30 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-07 00:00:00

Квартира [ADDRESS] належала [PERSON] і [PERSON] в рівних частках на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.05.1993 року. Позивачка звернулась до суду із позовом про розподіл майна, про усунення перешкод у користуванні власністю, у судовому засіданні її представник [PERSON] позов уточнила і підтримала, суду пояснила, що батько позивачки [PERSON] помер у квітні 2006 року. При житті батько написав заповіт на свою частку квартири на свого сина [PERSON] та на позивачку. Вона отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом 13 листопада 2006 року і стала власницею &frac14; частки квартири. Оскільки відповідач проживає у квартирі і не бажає її розподілити, вона не має можливості а ні розпорядитися своєю часткою квартири, а ні сдати її в найом. Позивачка неодноразово пропонувала відповідачу продати квартиру і віддати їй її частку, але він не погоджується з такою пропозіцією. Відповідач позов не визнав і суду пояснив, що він проживав у квартирі разом із своїм батьком. Після смерті батька він став власником 3/4 часток квартири № 17. Він продовжує проживати у вказаній квартирі, іншого житла він не має, тому його не задовольняє пропозиція позивачки про продаж квартири і розподіл коштів від її продажу. Про розподіл квартирі в натурі він теж заперечує, оскільки такий розподіл з технічної точки зору неможливий. Він пропонував позивачки сплатити їй її частку, але вона не погоджується з сумою. Заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд вважає що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Вартість 1/4 частки квартири складає 94866 гривень, виділити у натурі 1/4 частку технічно неможливо - відповідно до висновків експерта № 7064 від 02.07.2007 року (а.с.28-48). Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Позивачка та її представник не навели суду доказів стосовно того, як слід розподілити квартиру розподіл якої з технічної точки зору є неможливим. На отримання грошової компенсації за свою частку квартири, ринкова вартість якої була визначена експертом, позивачка не згодна. При таких обставинах у суда не має підстав для задоволення позову, а також для компенсації судових витрат на користь позивачки.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-07 00:00:00

Заявниця [PERSON]. звернулася в суд з заявою про встановлення факту проживання однією сім”єю. На підтвердження заявлених вимог пояснила, що з січня місяця 1981 року проживала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON]. Проживали вони в будинку батьків заявниці в с.Лисогірка Дунаєвецького району як одна сім”я: вели спільно господарство, був спільний бюджет. [INFO] [PERSON]. помер. Заявниця похоронила його і звернулася в Дунаєвецьку державну нотаріальну контору за оформленням спадщини, так як після смерті залишилося спадкове майно - земельний пай. Однак, нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину, так як необхідно встановити, що заявниця з померлим [PERSON]. проживали як одна сім”я. А тому, звертається до суду. Заінтересована особа: представник Лисогірської сільської ради в судове засідання не з”явився, однак подав суду заяву, в якій просить справу розглядати в його відсутності, заяву підтримує. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши заявницю, заінтересовану особу, свідків, вважає, що заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що з січня місяця 1981 року заявниця перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON]. і вони проживали в батьківському будинку заявниці в с.Лисогірка Дунаєвецького району Хмельницької області як одна сім”я, вели спільно господарство, мали спільний бюджет, шлюб не реєстрували, що підтверджується довідками, виданими Лисогірською сільською радою. Так, свідки [PERSON]. та [PERSON]. в судовому засіданні підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] проживали як одна сім”я в одному будинку та вели сільно господарство в с.Лисогірка Дунаєвецького району. [INFO] [PERSON]. помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Згідно виписок з по господарських книг Лисогірської сільської ради Дунаєвецького району видно, що [PERSON] прописаний в будинку заявниці з 1982 року як чоловік. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вимоги заявниці обгунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-07 00:00:00

20.03.2008 року заявники звернулися до суду із даною заявою мотивуючи тим, що вони народились в с. Язвинки Немирівського району, їхніми батьками являються [PERSON] та [PERSON]. Під час виписки заявникам свідоцтв про народження Язвинківською сільською радою помилково було записано прізвище матері і батька замість [PERSON] [PERSON]. 02.08.1996 року Немирівським РВ УМВС їхньому батькові було видано паспорт громадянину України [NUMBER], в якому у графі прізвище записано [PERSON]. Таким чином у заявників прізвище у всіх документах значиться як [PERSON], а у батьків прізвище - [PERSON]. При зверненні до відділу реєстрації актів цивільного стану Немирівського районного управління юстиції про імовірну можливість виправлення помилок, але отримали відмову, тому [PERSON] та [PERSON] вимушені звернутись до суду. В судовому засіданні заявники заявлені вимоги підтримують і просять їх задовольнити. Заслухавши пояснення заявників, свідків, які підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками заявників, оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити, оскільки в судовому засіданні доведено факт перебування заявників та [PERSON] і [PERSON] у родинних відносинах, а також даний факт підтверджується показами свідків.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-07 00:00:00

18.04.2008 року позивачка звернулась до суду із даним позовом мотивуючи тим, що 12. 08. 2001 року вони із відповідачем уклали шлюб, від подружнього життя [INFO] року народився син [PERSON]. Спільне життя у сторін не склалось, головна причина у тому, що між подружжям відсутні взаємоповага та взаєморозуміння, в сім'ї постійні сварки, суперечки. Позивачка вважає, що шлюб розпався остаточно та безповоротно. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу згоден. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як сторони помиритись не бажають, близько трьох років проживають окремо, сім'я фактично розпалась та подальше її збереження неможливо. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, в якому вказала, що [PERSON] є матір'ю малолітніх [PERSON] та [PERSON]. Рішенням від 12.12.2007 року [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно своїх малолітніх дітей. Позивач [PERSON] призначена опікуном [PERSON], онука знаходиться на утриманні позивача. На даний час онука потребує матеріальної допомоги, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1\4 частини заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позові, просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила. У зв'язку з цим суд, зі згоди позивача, вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] народження є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 14.04.1998 року. Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 12.12.2007 року, [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Розпорядженням голови Шевченківської районної адміністрації № 478р від 07.03.2008 року [PERSON] призначена опікуном над малолітньою онукою [PERSON], визначено місце проживання підопічної за місцем проживання опікуна: [ADDRESS] У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. У відповідності до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-07 00:00:00

У березні 2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Агрономійської сільської ради Миколаївської області про продовження строку для прийняття спадщини. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлений позов і прохали визначити позивачу додатковий місячний строк для прийняття спадщини, мотивуючи позовні вимоги тим, що [INFO] відкрилася спадщина після смерті її сестри - [PERSON], яка складається з грошового вкладу в Арбузинському відділенні Ощадбанку. Встановлений законом 6-місячний строк для прийняття спадщини пропущено нею у зв'язку з юридичною необізнаністю та тяжким матеріальним становищем. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає встановленими слідуючі факти. [INFO] відкрилася спадщина після смерті сестри позивача [PERSON], що складається з грошового вкладу в Арбузинському відділенні Ощадбанку. Позивачка є сестрою спадкодавця та спадкоємцем 2 черги за законом . Відповідно до ст.ст. 1270, 1272 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що зазначені причини пропуску строку прийняття спадщини є поважними, тому позовна заява підлягає задоволенню. Достатнім для подання позивачем заяви про прийняття спадщини суд вважає надання йому місячного терміну.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Купської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно посилаючись на те, що [INFO] в селі Купка Глибоцького району Чернівецької області померла її матір - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина за заповітом від 04 вересня 2000 року посвідченого секретарем виконкому Купської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області та зареєстрованого за № 63, згідно якого остання заповіла все своє майно їй. До складу спадщини входить нерухоме майно, яке розташоване по [ADDRESS]. Вона своєчасно у встановлений законом строк прийняла спадщину. Інших спадкоємців - немає. Оформити свої спадкові права вона не може, так як відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме майно. Просить суд визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок і господарські споруди. На попередньому розгляді справи позивачка [PERSON] і представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю і в своїх поясненнях підтвердили обставини, які викладені в позовній заяві. Просили суд визнати за позивачкою право власності на вказаний житловий будинок і господарські споруди. В судове засідання представник відповідача Купської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області не з'явився, проте сільрада надала суду лист № 21 від 07 травня 2008 року, в якому позовні вимоги визнає повністю і просить суд розглянути справу без участі представника сільради. Вислухавши пояснення позивачки, представника позивача та вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При таких обставинах,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що [INFO]. померла [PERSON], яка залишила заповіт на ім'я позивачки. У заповіт прізвище померлої вказано як "[PERSON]", тоді як після зміни паспортів її прізвище записали "[PERSON]". Просить визнати належність правовстановлюючого документу - заповіту, [PERSON] та право на спадщину, оскільки прийняла її, бо мешкала зі спадкодавцем. Позивач у судове засідання не з'явився, позов підтримав, просив справу розглядати за його відсутністю, про що надав суду письмову заяву. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, просив справу розглянути за її відсутності, позов визнав, про що надав суду письмову заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] року померла [PERSON], яка була зареєстрована за адресою [ADDRESS] разом із позивачкою. Вказана квартира зареєстрована у БТІ м. Лисичанська на "[PERSON]", від цього ж імені виписаний і заповіт від 22 червня 1994 року, реєстровий №1-3425 на позивачку, яким їй заповідано вказану квартиру. Таким чином заповіт. належить померлій "[PERSON]", а позивачка є такою, що прийняла спадщину на підставі ст.1268 ЦК України, бо на день смерті проживала зі спадкодавцем і не відмовлялася від спадщини. Таким чином, визнання представником відповідача пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-07 00:00:00

Позивачка[PERSON]. звернулась в суд з вказаним позовом, який мотивує тим, що 24 листопада 2006 року вона уклала договір купівлі-продажу з відділом освіти в особі директора Чернацької школи [PERSON] на продаж 15т вугілля вартістю 500грн. за тонну на загальну суму 7500грн. Вугілля в кількості 15 тонн було відвантажено власними силами на автотранспорт відділу освіти 29.11.2006 і 01.12.2006. Позивачка неодноразово зверталась в усній формі до начальника відділу освіти, але до теперішнього часу коштів за вугілля не отримала. В судовому засіданні позивачка на своєму позові наполягає. Представник відповідача позов визнав. Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача, представника відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В матеріалах справи є договір купівлі-продажу від 24.11.2006, складений між[PERSON]та відділом освіти С-Будської РДА в особі директора Чернацької школи [PERSON].; акт прийому-передачі вугілля в кількості 15 тонн від 01.12.2006. Договір купівлі-продажу не суперечить ст.656, 662 ЦК України

Outcome: approved