Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Маріупольської міської ради про визнання права власності на самовільне будівництво у порядку успадкування. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла його мати, [PERSON]. На момент її смерті залишилось спадкове майно у вигляді будинку [ADDRESS]. У зв'язку з господарською необхідністю нею було самовільно побудовано два сараї та нежила прибудова до складу домоволодіння. На даний момент необхідно упорядкувати правовстановлюючі документи на домоволодіння для прийняття спадщини, у зв'язку з чим він звертається до суду. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, які просив задовольнити. Представник відповідача, діюча на підставі довіреності, у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заявлених позовних вимог. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надіславши до суду листа з проханням розгляд справи провести у їх відсутність. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, який встановлений ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позовних вимог. Матеріалами справи встановлено, що домоволодіння [ADDRESS] належало [PERSON] на підставі технічної документації на будинок. Згідно довідки Маріупольського БТІ від 6 березня 2008 року при обстеженні домоволодіння [ADDRESS] було встановлено факт самовільного будівництва сараю літ. Б-1, сараю літ. В-1, нежилої прибудова літ. А-1-1. Згідно державного акту серія І-ДН № 157659, виданому 15 вересня 2000 року, актовий запис № 1792, власником земельної ділянки, яка розташована [ADDRESS], є [PERSON]. За висновком будівельно-технічної експертизи № 716 від 8 травня 2008 року конструкції самовільно збудованих споруд: сарай літ. Б-1, сарай літ. В-1, нежила прибудова літ. А-1-1, які розташовані на земельній ділянці [ADDRESS] не суперечать вимогам державних будівельних норм України. Однак при будівництві сараю літ. В-1 маються порушення діючих будівельних норм, а саме: стіна будівлі знаходиться на відстані менш ніж 1 метр від кордону суміжної земельної ділянки. В матеріалах справи мається заява від власника суміжного домоволодіння [ADDRESS], згідно з яким він не заперечує проти знаходження на відстані менш ніж 1 метр від його домоволодіння самовільної будівлі. Згідно ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка є власником або користувачем земельної ділянки, на якій було самовільно побудоване нерухоме майно, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно свідоцтва про смерть, виданого 27 серпня 2007 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції, актовий запис № 1253, [PERSON] померла [INFO]. Згідно довідки Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори від 6 травня 2008 року № 945 у нотаріальній конторі є спадкова справа № 844 щодо майна померлої [PERSON] Спадщину за заповітом, посвідченим Четвертою маріупольською державною нотаріальною конторою 23 вересня 1998 року, прийняв син померлої, [PERSON]. З урахуванням наведеного суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON] до Маріупольської міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво у порядку спадкування. На підставі ст. ст. 376, 1223 ЦК України,

Outcome: approved