Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-29 00:00:00

Позивачка звернулася 20.11.2007 року до суду з позовом про визнання за нею та за її неповнолітньою дочкою права власності у порядку спадкування за законом після смерті [INFO][PERSON]та після смерті [INFO][PERSON]та визнання за ними права власності в цілому на частки домовлодіння після перерахування ідеальних часток. При цьому позивачка посилалася на те, що після смерті матері чоловіка, а потім і чоловіка, вона з дочкою як спадкоємці першої черги за законом після смерті [PERSON] та четвертої черги після смерті [PERSON] звернулася із заявою до нотаріальної контори у встановлений законом строк, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено через відсутність даних щодо часток у спільній частковій власності. Також позивачка повідомила, що відповідач по справі є співвласником домоволодіння та спадкоємцем першої черги за законом, однак мешкає за іншою адресою і спадщину не приймав. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, відповідач заявив про визнання позову у повному обсязі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні і наявних у справі матеріалів, вимоги позивачки, котра діє також в інтересах неповнолітньої дочки, підлягають задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло № 93840 від 17.10.1997 року 2/5 частини домоволодіння площею 52,4 кв.м., з домоволодіння загальною площею 89,6 кв. загального домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], належало на правах спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно розпорядження Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради №459 від 30.05.2006 року про затвердження розрахунку ідеальних часток у [ADDRESS], у фактичному користуванні [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]., [PERSON] знаходяться: у житловому будинку літ «А»: 1-1 - веранда площею 3,1 кв.м.; 1-2 санвузол площею 1,9 кв.м.; 1-3 кухня площею 8,6 кв.м.; 1-4 веранда площею 5,4 кв.м.; 1-4 а - кладова площею 0,4 кв.м.; 1-5 житлова площею 9,4 кв.м.; 1-6 житлова площею 16,7 кв.м.; 1-7 коридор площею 6,9 кв.м.; навіс літ «Г»; сарай літ «Ж», що складає 7/100 [ADDRESS] Зазначені 7/100 частки домоволодіння приватизовано згідно з Законом “Про приватизацію державного житлового фонду”. Оскільки згідно діючого законодавства частки кожного із співвласників вважаються рівними, то кожному із співвласників належало по 1/5 частки приватизованої 7/100 частки домоволодіння, тобто кожному належало по 7/500 частки домоволодіння. [INFO][PERSON]померла і після її смерті відкрилася спадщина на 7/500 частки [ADDRESS], що належало її на праві власності. [PERSON]та [PERSON](чоловік та син спадкодавиці) мали право на оформлення спадкового майна по 7/1000 частки кожний як спадкоємці першої черги за законом, однак 12.02.2007 року, тобто через два з половиною місяця після смерті [PERSON], помер [PERSON]. Після смерті [PERSON]також відкрилася спадщина на 7/500 частки зазначеного домоволодіння. [PERSON]приходився чоловіком позивачки та батьком неповнолітньої [PERSON], в інтересах котрої також діє позивачка. Відповідно до ст.1261 ЦК України, діти та дружина спадкодавця є спадкоємцями першої черги за законом. [PERSON]приходилася матір'ю чоловіка позивачки, разом за вказаною адресою вони спільно проживали з 1992 року. Відповідно до ст.1264 ЦК України, особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, є спадкоємцями четвертої черги за законом. Відповідач по справі є спадкоємцем першої черги за законом після смерті кожного, однак спадщину не приймав і не бажає приймати. Інших спадкоємців немає. Таким чином суд прийшов до висновку, що позивачка та її неповнолітня дочка є спадкоємцями четвертої черги за законом після смерті [PERSON]та спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON]. Після смерті [PERSON]та [PERSON]спадкові справи Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою не заводилися. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1270 ЦК України. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За таких обставин суд вважає, що вимоги сторін правомірні й обґрунтовані, регулюються нормами ст.ст.1261, 1264, 1268, 1270 ЦК України і підлягають задоволенню. На підставі встановленого, ст.ст.1261, 1264, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст.10, 11, 57, 61, 64, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, -

Outcome: approved