Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на домоволодіння, розташоване за адресою:[ADDRESS]. Зазначила, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.10.1976 року матері відповідача [PERSON]. та відповідачу - [PERSON]. належить по &frac12; частині даного домоволодіння. В 2000 році [PERSON]. померла, [PERSON]. залишився проживати в цьому будинку, фактично прийнявши спадщину після смерті матері. В вересні 2007 році між нею та [PERSON]. була досягнута домовленість щодо купівлі-продажу домоволодіння, 28 вересня передала йому обумовлену суму, а відповідач надав відповідну розписку. Окрім цього, вони домовилися, що нотаріально договір купівлі-продажу вони укладуть пізніше. Але згодом, коли вона звернулася до нього з проханням відвідати нотаріуса, [PERSON]. відмовився, мотивуючи це своєю зайнятістю. Від відповідача [PERSON]. надійшла заява про те, що проти позовних вимог [PERSON]. він не заперечує, грошові кошти за домоволодіння отримав в повному об”ємі. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Зі свідоцтва про право власності на спадщину за законом видно, що [PERSON]та [PERSON] є спадкоємцями в рівних частках після смерті [PERSON], померлого [INFO], на половину житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS]. Окрім цього, [PERSON]. на підставі свідоцтва про право власності від 30.10.1976 року була власницею &frac12; частини даного домоволодіння. [PERSON] померла[INFO] Оскільки на час виникнення спадкових відносин діяв Цивільний Кодекс 1963 року, то, згідно ст. 5 ч.3 ЦК України 2004 року якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов”язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Ці правовідносини продовжуються після набрання чинності ЦК України 2004 року. Згідно ст. 549 ЦК України (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Дане положення також відповідає ст. 1268 ч.3 ЦК України 2004 року. Встановлено, що на час смерті батьків - [PERSON]. та [PERSON]. [PERSON]. продовжував проживати в домоволодінні [ADDRESS], таким чином вважається таким, що спадщину прийняв. Як видно з розписки [PERSON]. отримав грошові кошти за належне йому домоволодіння. Також він передав всю технічну документацію та ключі від будинку. Згідно вимог ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України (2004 року), якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст.334 ч.3 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. На відшкодування судових витрат позивачка не претендує. На підставі викладеного,

Outcome: approved