Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-07 00:00:00

[PERSON]та [PERSON]звернулися до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 28 квітня 2006 року приблизно в 23 години 30 хвилин водій [PERSON]., який знаходився в трудових відносинах з відповідачем ТОВ «Курганський бройлер», керуючи технічно справним автомобілем „ГАЗ-325800” реєстраційний номер [NUMBER], який належав ТОВ с ІІ „Співдружність”, рухаючись по автошляху Київ- Харків-Довжанський в напрямку міста Харкова на 581 км., грубо порушуючи пункти 1.5, 12.3, 19.3 Правила дорожнього руху України, скоїв наїзд на пішохода [PERSON], [INFO]року народження, внаслідок чого [PERSON]. отримав численні травми після яких, знаходячись на лікуванні в Балаклійській центральній районній лікарні, [INFO] року він помер. По факту дорожньо- транспортної пригоди Балаклійським РВ УМВС України в Харківській області була порушена кримінальна справа зач.2 ст.286 КК України. Постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 10 серпня 2007 року кримінальна справа у відношенні [PERSON]. була закрита на підставі пункту „б” ст.1 Закону України „Про амністію” від 9 червня 2007 року. В судовому засіданні позивачі позов підтримали, зазначили, що Обласною дирекцією НАСК „Оранта” матеріальна шкода їм відшкодована та просили стягнути з ТОВ „Курганський бройлер” матеріальну шкоду в сумі 4662-81 грн. та моральну шкоду в розмірі 200000 грн., тобто по 100000 грн. кожному, оскільки загинув їх единий 18-ти річний син вони зазнали душевних страждань, їм була спричинена моральна шкода, а з зв”язку з похованням сина понесли матеріальні затрати. Представник відповідача ТОВ „Курганський бройлер” не заперечував проти задоволення позову в частині відшкодування матеріальної шкоди у сумі 4662-81 грн. Представник Обласної дирекції НАСК „Оранта” частково визнав позов про відшкодування матеріальної шкоди та відшкодував її до розгляду справи по суті. Третя особа- [PERSON]. позов не визнав, вважає, що його вини у скоєнні ДТП немає, а також зазначив що він частково надав позивачам на поховання сина кошти. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню в частині невідшкодованої шкоди у сумі 4662-81 грн, а в частині відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що 28 квітня 2006 року приблизно о 23 годині 30 хвилин [PERSON]., керуючи технічно справним автомобілем ГАЗ-325800 реєстраційний номер [NUMBER], який належав ТОВ з ІІ „Співдружність” на 581 км. дороги Київ-Харків-Довжанський грубо порушив п.п.1.5, 12.3, 19.3 Правил дорожнього руху України, а саме: при засліпленні світлом фар зустрічних транспортних засобів, проявив неуважність, не застосував своєчасних заходів гальмування, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода [PERSON]., який знаходився на проїзжій частині дороги, смертельно травмувавши останнього, тобто скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України.(а.с.13). Постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 10 серпня 2007 року кримінальну справу у відношенні [PERSON]. за ч.2 ст.286 КК України закрито на підставі п.”б” ст.1 Закону України „Про амністію” від 19 квітня 2007 року (а.с.16). У відповідності до ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов”язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом,механізмом, іншим об”єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На лікування потерпілого [PERSON]., а також його поховання, встановлення пам”ятнику позивачами були затрачені кошти у сумі 9967-64 грн, що підтверджується матеріалами справи. Допитані у судовому засіданні свідки також підтвердили, що позивачі несли витрати на придбання бензину, вони возили їх до лікарні, а також під час підготовки до поховання сина. Обласне управління НАСК „Оранта” частково відшкодувала матеріальну шкоду позивачам, на час розгляду справи сума матеріальної шкоди, яку визнає ТОВ „Курганський бройлер, і яка підлягає стягненню складає 4662-81грн. Задовольняючи частково позов про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. Позивачам внаслідок ДТП завдана моральна шкода у зв”язку зі смертю 18-ти річного сина, вони перенесли сильний стрес, були позбавлені вести звичний спосіб життя, так як загинула дорога для батьків дитина, яка в момент ДТП відчувала сильний фізичний біль та страждання, оскільки йому були завдані багаточисленні тілесні ушкодження, не сумісні з життям. Через усвідомлення всього того, що відбулося, батьки-позивачі зазнавали психологічних переживань, а смерть сина стала величезною втратою. Посилання представника ТОВ „Курганський бройлер” та третьої особи на те, що в скоєнні ДТП також є вина [PERSON]., суд вважає безпідставним та спростовуються матеріалами справи, так як з постанови Балаклійського районного суда від 10 серпня 2007 року вбачається, що [PERSON]. при скоєнні ДТП порушив п.п. 1.5, 12.3,19.3 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода. Кримінальну справу закрито на підставі п.”б” ст.1 Закону України „Про амністію” від 19.04.2007 року. Вказану постанову [PERSON]. не оскаржив. Згідно ч.2 ст.23 ЦК України та роз”яснень, які містяться в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди „ від 31.03.1995 року №4 з подальшими змінами, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Щодо питання допустимості відшкодування моральної шкоди, що завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові ( дружині), батькам, дітям, а також особам, які проживали з нею однією сім»єю. Зі змісту ст. 1187 ЦК України вбачається, що обов»язок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела, автомобіль під керуванням [PERSON]., що спричинив ДТП, внаслідок якого загинув [PERSON]., належить ТОВ «Курганський бройлер», тому саме з підприємства суд стягує завдану шкоду. В зв”язку з наведеним суд вважає, обгрунтованим часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди в розмірі по 50000 кожному позивачеві, оскільки при визначенні розміру моральної шкоди враховувалися характер, обсяг та тривалість моральних і фізичних страждань позивачів, які втратили єдиного сина, ступінь вини відповідача, стан здоров»я позивачів, який через глибокі та тривалі хвилювання через смерть дитини погіршився, матеріальний стан позивачів, те, що батько загиблого є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС. Судові витрати у відповідності до ст. 88 ЦПК України покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial