Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду, указавши, що на підставі договору купівлі-продажу від 15 квітня 2003 року, який посвідчений державним нотаріусом Другої Одеської нотаріальної контори, він є власником квартири [ADDRESS]. 24.04.2003 року договір зареєстрований у встановленому порядку Одеським МБТІ і РОН. Відповідно договору купівлі продажу від 15.04.2003 року й технічному паспорту квартира представляє собою окремий одноповерховий одноквартирний флігель, розташований у дворі будинку [ADDRESS]. Загальна площа складає - 60,6 м2, у тому числі, житлової площі, - 44,7 м2. 12.09.2003 року за № 606/03 позивач отримав дозвіл Інспекції архітектурно - будівельного контролю міста Одеси на проведення реконструкції зі збільшенням площі й будівництвом двоповерхового офісу. Представники [PERSON] у судовому засіданні уточнили вимоги. Просять суд усунути перешкоди в поновленні окремого одноповерхового одноквартирного флігеля у дворі будинку [ADDRESS], - у межах, зазначених у технічному паспорті й договорі купівлі-продажу від 15 квітня 2003 року, посилаючись на те, що всупереч рішенню Приморського районного суду міста Одеси від 10.12.2003 року, незважаючи на визнання практично всіх їхніх вимог, - відповідачі фізично перешкоджають відновленню нерухомого майна. Відповідачі у судове засідання не з'явилися. Про слухання справи сповіщалися належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України „у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи”. Оскільки відповідачі належним чином повідомлені про час та місце слухання справи повторно не з'явилися в судове засідання і від них не надійшло повідомлення про причини неявки, а також враховуючи те, що представники позивача не заперечують проти такого вирішення справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали цивільної справи, вислухавши пояснення представників позивача, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON]підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно договору купівлі - продажу від 15 квітня 2003 року і технічного паспорту, вбачається, що [PERSON] у встановленому законом порядку набув право власності на квартиру [ADDRESS], яка представляє собою окремий одноповерховий одноквартирний флігель, розташований у дворі зазначеного будинку. Відповідно до ст..41 Конституції України - право приватної власності є непорушним, а відповідно до ст. 204 ЦК України суд виходить із презумпції правомірності договору купівлі-продажу від 15 квітня 2003 року. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни в квартирі, за умовою, що ці зміни не приведуть до порушення прав інших власників квартир у багатоквартирному будинку. Позивач, маючі намір реконструювати спірну квартиру, 12.09.2003 року отримав дозвіл Інспекції архітектурно - будівельного контролю міста Одеси за № 606/03 на її перетворення в двоповерховий офіс. Дозвіл отриманий на підставі проекту, виготовленого на замову позивача підприємством „АРС-Дізайн”. Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 10.12.2003 року (справа № 4667/03) дозвіл від 12.09.2003 року за № 606/03 визнаний дійсним. Проте, судовою будівельно-технічною експертизою від 23.10.2006 року № 7218/12070, -встановлено, що проект реконструкції окремого одноповерхового флігелю в будинку [ADDRESS], - у двоповерховий офіс, виготовлений підприємством „АРС-Дізайн”, не відповідає нормативно-техничним будівельним вимогам. Між тим, відповідальність замовника за помилки проектної установи законом не передбачена. Помилки, зазначені у висновку експертизи від 23.10.2006 року № 7218/12070, - не є підставою для позбавлення [PERSON]прав власника придбаної квартири, передбачених ст. 379, 382, 383 ЦК України. Відповідно до ст. 391 ЦК України позивач вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд приходить до висновку, що відновлення позивачем окремого флігелю (квартира [ADDRESS]) у межах визначених договором купівлі-продажу від 15 квітня 2003 року та технічним паспортом не приведе до порушення прав інших власників квартир у багатоквартирному будинку [ADDRESS], оскільки зазначене нерухоме майно існувало до виникнення прав власності сторін.

Outcome: approved