overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача з [PERSON]про стягнення боргу за договором позики в сумі 11875 грн. Позовну заяву позивач пояснює тим, що позивачка в липні 2006 року передала в позику відповідачу 1800 доларів США з метою в придбати у нього квартиру. Після того як позивачка дізналась проте, що квартира, яка була предметом домовленості не належить відповідачу вона звернулась до працівників міліції, для вирішення питання про повернення коштів. Відповідач з метою врегулювання даного спору зобов'язувався повернути позивачці 2500 доларів США до 05.11.2007 року, про що була складена розписка, проте на даний час відповідач відмовляється виконати зобов'язання за договором позики, тому позивачка змушене звернутися з позовом до суду про стягнення заборгованості за договором позики. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність на позовних вимогах наполягала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся судом належним чином, про що свідчать поштові повідомлення та не повідомив про причини неявки. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення З розписки від 03.08.2007 року, вбачається, що [PERSON]взяв у позивача у борг 1800 доларів США, і зобов'язувався повернути до 05 листопада 2007 року гроші в сумі 2500 доларів США. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що між сторонами фактично був укладений договір позики за умовами якого відповідач зобов'язувався повернути позивачці кошти в сумі 2500 доларів США до 05 листопада 2007 року, проте свою частину зобов'язання за даним договором він не виконав. Крім того у відповідності до вимог ч.1 ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях, тому суд стягує з відповідача на користь позивача еквівалент 2500 доларів США згідно курсу НБУ, а саме 11875 грн. Оскільки позов задоволено повністю тому суд у відповідності і до ст. 88 ЦПК України стягує з [PERSON]на користь позивача сплачене ним державне мито при подачі позовної заяви в сумі 126 грн. 25 коп. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу , мотивуючи тим, що вони зареєстрували між собою шлюб 04.03.1989 року , спільних неповнолітніх дітей не мають. Підставою розпаду сім'ї стала неможливість спільного проживання з відповідачкою , спільне господарство не ведеться , тривалий час сторони проживають окремо, позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно, намірів її зберігати не має, прохає суд розірвати шлюб з відповідачкою. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримує, прохає їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без своєї участі , позов визнала. З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази суд вважає що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони зареєстрували між собою шлюб 04.03.1989 року, спільних неповнолітніх дітей не мають. Судом встановлено , що сторони спільного господарства не ведуть , проживають окремо тривалий час, намірів зберігати цю сім'ю сторони не мають , що дає суду право розірвати шлюб. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із подружжя, що встановлено судом. Всі витрати по оформленню розірвання шлюбу бере на себе позивач.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

04 червня 2008 року позивачка звернулася з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON], після його смерті вона є єдиним спадкоємцем за заповітом. В червні 2008 року вона звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Представник відповідача - виконавчого комітету Павлоградської міської ради у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність. Представник третьої особи - Першої Павлоградської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність. Суд, вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.ст. 1258, 1261, 1272 ЦК України. Листом державного нотаріуса Першої Павлоградської державної нотаріальної контори (а.с.8) позивачці роз'яснено, що свідоцтво про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON]. не може бути видане, в зв'язку з тим, що вона пропустила шестимісячний строк, встановлений законом для подачі заяви про прийняття спадщини, доказів фактичного прийняття спадщини не надала. У судовому засіданні встановлено, що позивачка фактично прийняла спадщину, оскільки має на руках державний акт про право приватної власності на землю на ім'я померлого [PERSON]., але у встановлений законом строк 6 місяців не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в зв'язку з тим, що знайшла названий документ серед речей померлої матері тільки весною 2008 року. Тому слід визнати цю обставину як поважну причину при недотриманні встановлених законом строків прийняття спадщини і визначити [PERSON]. додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

04 червня 2008 року позивачка звернулася з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON], після його смерті вона є єдиним спадкоємцем за заповітом. В червні 2008 року вона звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Представник відповідача - виконавчого комітету Павлоградської міської ради у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність. Представник третьої особи - Першої Павлоградської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність. Суд, вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.ст. 1258, 1261, 1272 ЦК України. Листом державного нотаріуса Першої Павлоградської державної нотаріальної контори (а.с.8) позивачці роз'яснено, що свідоцтво про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] не може бути видане, в зв'язку з тим, що вона пропустила шестимісячний строк, встановлений законом для подачі заяви про прийняття спадщини, доказів фактичного прийняття спадщини не надала. У судовому засіданні встановлено, що позивачка фактично прийняла спадщину, оскільки має на руках державний акт про право приватної власності на землю на ім'я померлого [PERSON], але у встановлений законом строк 6 місяців не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в зв'язку з тим, що знайшла названий документ серед речей померлої матері тільки весною 2008 року. Тому слід визнати цю обставину як поважну причину при недотриманні встановлених законом строків прийняття спадщини і визначити [PERSON] додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

04 червня 2008 року позивачка звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що [INFO] вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі [PERSON] сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 39. Від даного шлюбу є двоє неповнолітніх дітей: дочка [PERSON], [INFO] народження і син [PERSON], [INFO] народження. Шлюбні відносини припинені з вересня 2005 року в зв'язку з постійними сварками, викликаними різницею в характерах, сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, відповідач позов визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.104, 105, 109, 112 СК України. У судовому засіданні встановлено, що сім'я розпалася остаточно з вересня 2005 року в зв'язку з відсутністю спільних поглядів на життя, збереження сім'ї буде суттєво суперечити інтересам сторін. За таких обставин у суду є всі підстави для повного задоволення позову. Сплату судових витрат по справі слід покласти на відповідача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

19 травня 2008 року позивачка звернулася з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який є батьком її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] народження. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, ніякої матеріальної допомоги не надає, чим ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. Тому позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, у тому числі копії свідоцтв про розірвання шлюбу (а.с.3) і про народження дитини (а.с.2), вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.180-183 СК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

Представник відповідача [PERSON]. позов визнав з тих підстав на які позивач позивається у своїй позовній заяві і не заперечує що до задоволення позову. Позивач [PERSON]. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги посилаючись на ті ж обставини, що викладені в позовній заяві. Судом встановлено, що 20 грудня 2007 року позивач [PERSON]. уклав з Козирянською сільською радою Кельменецького району Чернівецької області договір оренди земельної ділянки розміром 0,22 га для обслуговування житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] строком на один. Таким чином позивач згідно ст. 93 ЗК України є її користувачем. На даній земельній ділянці знаходяться житловий будинок позначений в інвентарній справі літерою „А” вартістю 13476 гривень, житловою площею 54,90 м.кв., загальною площею 69,10 м. кв., прибудова, позначена літерами „Аі” вартістю 3514 гривень, ґанок, позначений літерою „а” вартістю 71 гривень, ґанок, позначений літерами „аі” вартістю 18 гривень, ворота, позначені №1 вартістю 396 гривень, огорожа, позначена № 2 вартістю 594 гривні, колодязь питний позначений № 3 вартістю 1612 гривень, що знаходяться по [ADDRESS] загальна дійсна вартість яких становить 19681 гривня, які були побудовані без належного дозволу та належно затвердженого проекту, тобто самочинно. Дане самочинне будівництво не суперечить суспільним інтересам, не порушує права інших осіб, а також санітарні, екологічні норми і правила та правила пожежної безпеки. Визнання представником відповідача позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб. Згідно ч.5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити та визнати за ним право власності на житловий будинок та господарські і побутові споруди, які розташовані в [ADDRESS] На підставі ч.5 ст. 376 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

Відповідач [PERSON] позов визнав повністю. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала свій позов та пояснила, що вони з відповідачем уклали шлюб та спільно подружнім життям проживали до серпня 2007 року. Від шлюбу в них є спільний син. Позивачка просить шлюб розірвати з тих підстав, що сімейне життя не склалося через те, що у них з відповідачем різні погляди на життя, крім того відповідач не хотів, щоб вона працювала і народжувала дітей. В сім'ї часто виникали сварки, відповідач її принижував, тому вона не бажає з ним проживати. Відповідач [PERSON] пояснив, що частково правда те, що сказала позивачка. Він хотів зберегти сім'ю, але це вже пізно робити, тому він згідний на розірвання шлюбу, але не згідний сплачувати судові витрати. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON] зареєстрували шлюб 05 листопада 2000 року у виконкомі Мошанецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, про що зроблений актовий запис за [NUMBER] та спільно подружнім життям проживали до серпня 2007 року. Сторони мають спільну дитину [PERSON] [INFO] народження, який знаходиться на спільному утриманні сторін. Сторони спільно не проживають та не підтримують подружні відносини, шлюб носить формальний характер, в даний час між позивачем та відповідачкою склалися неприязні відносини. Шлюб у сторін перший. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Враховуючи наведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. Суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати по справі, а витрати по сплаті державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС слід також покласти на відповідача. При цьому суд враховує матеріальний стан позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначила, що 12 січня 1980 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося за причин зловживання відповідачем спиртними напоями, що приводило до сварок, а в подальшому до неможливості спільного проживання. З серпня місяця 2005 року сторони разом не проживають. В цьому зв'язку позивач просила шлюб розірвати. У судовому засіданні [PERSON] підтримала позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з'явився. Судом вжиті всі можливі заходи для забезпечення його явки шляхом повідомлень за місцем проживання. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 12 січня 1980 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося за причин зловживання відповідачем спиртними напоями, що приводило до сварок, а в подальшому до неможливості спільного проживання. З серпня місяця 2005 року сторони разом не проживають . Сторони разом не проживають, відносин не підтримують, а тому зберегти між ними на майбутнє зареєстрований шлюб недоцільним. Згідно зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Приймаючи до уваги вину відповідача в розпаді сім'ї, суд вважає необхідним витрати при оформленні розірвання шлюбу покласти на останнього. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на підставі ст. 88 УПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON]про розірвання шлюбу. Позивач зазначила, що 15 січня 2008 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Дітей від шлюбу не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося за причин зловживання відповідачем спиртними напоями, що приводило до сварок, а в подальшому до неможливості спільного проживання. На час звернення з позовом до суду, сторони разом не проживають. В цьому зв'язку позивач просила шлюб розірвати. У судовому засіданні [PERSON]. підтримала позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з'явився. Судом вжиті всі можливі заходи для забезпечення його явки шляхом повідомлень за місцем проживання. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 15 січня 2008 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Дітей від шлюбу не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося за причин зловживання відповідачем спиртними напоями, що приводило до сварок, а в подальшому до неможливості спільного проживання. На час звернення з позовом до суду, сторони разом не проживають Сторони разом не проживають, відносин не підтримують, а тому зберегти між ними на майбутнє зареєстрований шлюб недоцільним. Згідно зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Приймаючи до уваги вину відповідача в розпаді сім'ї, суд вважає необхідним витрати при оформленні розірвання шлюбу покласти на останнього. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на підставі ст. 88 УПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

[PERSON], зацікавлена особа орган опіки та піклування Дворічанської селищної ради Дворічанського району Харківської областізвернулась до суду з заявою про визнання фізичної особи недієздатною, обґрунтовуючи свою заяву тим, що він має батька [PERSON], [INFO] народження, який являється керівником повного товариства фермерів «ІВО». Він страждає психічним захворюванням, перебуває на обліку у лікаря-психіатра Дворічанської ЦРЛ з діагнозом : атеросклеротична деменція з 2007 року, у зв»язку з чим не може розуміти значення своїх дій та ними керувати. Він не має змоги вирішувати господарські, адміністративні питання, підписувати фінансові документи, вести справи у відповідних установах. За своїм психічним станом потребує опіки. Просив суд визнати його батька [PERSON] недієздатним та призначити його опікуном [PERSON]. Представник зацікавленої особи - орган опіки та піклування Дворічанської селищної ради Дворічанського району Харківської області вважав, що заява [PERSON] про визнання [PERSON], [INFO] народження, недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення опікуна підлягає задоволенню у повному обсягу. Судом встановлено, що відповідно до пред'явлених: ксерокопії паспорту, виданого Дворічанським РВ ГУМВСУ в Харківській області 07.01.1998 року, [PERSON] народився [INFO] в с. Млинище Житомирського району Житомирської області (а.с.6), який згідно довідки (а.с.11) Куп»янської центральної районної лікарні, перебуває на обліку у психіатричному кабінеті Куп»янської поліклініки з діагнозом : атеросклеротична деменція з 2007 року. Відповідно довідки про склад сім»ї (а.с. 10) [PERSON] зареєстрований та мешкає зі своєю дружиною [PERSON]. Доглядає його син [PERSON], який може бути призначений опікуном [PERSON] Ухвалою суду від 7 квітня 2008 року призначено судово-психіатричну експертизу відносно [PERSON], [INFO] народження. Згідно висновків судово-психіатричної експертиз (акт № 358 а.с. 28-29) від 22 квітня 2008 року [PERSON], [INFO] народження, в теперішній час виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу у формі сосудистої деменції. За своїм психічним станом [PERSON] в теперішній час не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Згідно ч.1 ст.39 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно ч.1 ст.41 Цивільного кодексу України, над недієздатною особою встановлюється опіка. Згідно ч. 1 ст. 241 Цивільного процесуального кодексу України, суд ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною за поданням органу опіки і піклування призначає їй опікуна. Суд вважає, що [PERSON], [INFO] народження, внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і тому заява [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсягу. На підставі ч.1 ст.39, ч.1 ст.41 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved