Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] до[PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на слідуючі обставини. 17 вересня 2007 року приблизно о 17 годині, її син на мопеді, якого йому придбала позивачка, рухався з боку заправки по головній [ADDRESS]. Напроти станції техобслуговування автомашин син був збитий автомашиною відповідача, який працює таксистом. В результаті наїзду був пошкоджений мопед вартістю 5000 грн. Одразу після скоєння ДТП відповідач, згодившись зі своєю провиною в порушенні правил дорожнього руху, написав розписку, в якій зобов'язувався повернути 1000 доларів США до п'ятниці 21 вересня поточного року за пошкоджений мопед. Однак, опісля він відмовився сплачувати цю суму, що стало причиною її звернення до суду з даним позовом. Крім того, сину було заподіяно моральну шкоду, яка виражена в тому, що він сильно злякався в момент зіткнення, отримав травму, з приводу якої він звернувся до лікарні, де лікувався амбулаторно з 19.09.2007 року по 28.09.2008 року. Був порушений звичайний устрій життя неповнолітнього, він не ходив до школи, був позбавлений можливості вести активний спосіб життя, у зв'язку з накладеним йому гіпсом на руці. Зважаючи на це, позивачка просить стягнути на її користь в інтересах неповнолітнього сина 3000 грн. моральної шкоди. Відповідач позов в судовому засіданні не визнав, пояснивши, що дійсно приблизно 17.09.2007 року він рухався на своєму автомобілі в м.Татарбунари Одеської області по вул. В.Тура в напрямку с.Борисівка Татарбунарського району. Виконуючи маневр повороту з головної дороги на другорядну, він пропустив транспорт, який рухався по обом смугам руху, та коли майже закінчив маневр, в його автомобіль врізався водій мопеда неповнолітній [PERSON]. Спочатку він, не розібравшись у ситуації, злякався, що винен в ДТП, та написав розписку про те, що зобов'язується повернути неповнолітньому 1000 грн. Потім він зрозумів, що в ДТП винен саме водій мопеда, який виїжджав з СТО, а не рухався по головній дорозі, тому відмовився відшкодовувати шкоду. Вислухавши пояснення і доводи сторін, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Неповнолітній [PERSON]. пояснив, що 17.09.2007 року він рухався в напрямку м.Татарбунари по вул.В.Тура по правій смузі руху. Назустріч йому, по зустрічній смузі їхав відповідач по справі. В районі автостанції відповідач повернув наліво в напрямку с.Борисівка Татарбунарського району. Вважаючи, що він, неповнолітній, їде по головній дорозі, він продовжував рух, коли побачив, що водій автомобіля, не пропустивши його, як це передбачено правилами дорожнього руху, виїхав на його смугу руху. Він різко почав гальмувати, але уникнути зіткнення не вдалось. Його мопед вдарився в автомобіль відповідача. В момент аварії він сильно злякався за своє життя. В результаті зіткнення йому було пошкоджено руку, з приводу чого він звернувся до лікарні, де був накладений гіпс, в якому він ходив більше неділі. Неповнолітній вимушений був з цієї ж причини не ходити до школи, почував незручності з цього приводу. Також в результаті ДТП йому було пошкоджено мопед, якого зараз він продав, але сума збитку заподіяного йому складає 5000 грн., що підтверджується розпискою відповідача, написаною ним одразу після ДТП. Взагалі водій автомобіля [PERSON] визнав себе винним у ДТП, та щоб уникнути відповідальності в адміністративному порядку просив не фіксувати факт ДТП, оскільки він відшкодує всі збитки у зв'язку з пригодою. Свідки [PERSON]., [PERSON], [PERSON]., [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт ДТП, за участю водія [PERSON] та неповнолітнього [PERSON]., місце скоєння правопорушення, напрямки руху водіїв. Свідки [PERSON]., [PERSON], що є працівниками ДАІ, пояснили, що 17.09.2007 року проїжджали біля автостанції та побачили там скупчення людей. Зупинившись, зрозуміли, що водій автомобіля [PERSON] рухався в напрямку с.Борисівка зі сторони м.Татарбунари. При здійсненні маневру повороту наліво, на перехресті, не пропустив транспорт, який рухався по зустрічній смузі головної дороги, у зв'язку з чим було скоєно зіткнення з мопедом під керуванням неповнолітнього [PERSON]., який саме рухався по зустрічній смузі руху. В момент їх зупинки, водій автомобіля запевнив їх, що вони вже розібрались між собою в цій пригоді, ніхто ні до кого претензій не матиме, та офіційно звертатись до міліції вони не будуть. Ніяких видимих ознак ушкоджень неповнолітнього [PERSON]. свідки не бачили, та про це ніхто їм не говорив. Також, свідки не бачили пошкоджень мопеда, тому вважаючи, що не сталося нічого суттєвого, поїхали далі. Згідно довідки, виданої ВДАІ по обслуговуванню адміністративної території Татарбунарського району та автомобільно-технічної інспекції УДАІ ГУМВС України в Одеській області, [PERSON] керує транспортним засобом марки ВАЗ-2105 державний номер [NUMBER] на підставі тимчасового реєстраційного талону [NUMBER] від 15.01.2008 року (а.с. ). Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Таким чином, настання відповідальності в даному випадку передбачає наявність складу цивільного правопорушення: порушення цивільного права чи інтересу, завдання збитків та причинний зв'язок між порушенням права та збитками. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім'ї чи близьких родичів, та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що 17 вересня 2007 року водій автомобіля ВАЗ 2105 державний номер [NUMBER] [PERSON], повертаючи з головної дороги на другорядну, не пропустив мопед, який рухався по головній дорозі під керуванням [PERSON]., чим заподіяв останньому моральну шкоду, яка виражена в тому, що неповнолітній злякався за своє життя в момент зіткнення, став погано себе почувати після ДТП, переживав за його наслідки. Таким чином, суд вважає, що в даному конкретному випадку відповідальність [PERSON] наступає при наявності його вини у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та наявності причинного зв'язку між діями водія [PERSON] та наслідками, що настали для неповнолітнього в результаті ДТП. Суд вважає, що водієм автомобіля [PERSON] порушено п.16.13 Правил дорожнього руху, згідно якого перед поворотом наліво або розворотом, водій не рельсового транспортного засобу зобов'язаний надати перевагу трамваю, який рухається в попутному напрямку, а також транспортним засобам, які рухаються по рівнозначній дорозі у зустрічному напрямку прямо або направо. Суд не може взяти до уваги доводи відповідача стосовно того, що він не повинен нести відповідальності за даною справою, оскільки він не винен у скоєнні ДТП, та відсутні докази його вини в цьому, оскільки вказані доводи заперечуються поясненнями неповнолітнього [PERSON]., свідків [PERSON]., [PERSON]., [PERSON], [PERSON], [PERSON] та ін., які підтвердили факт скоєння ДТП, в якому брали участь відповідач та неповнолітній [PERSON]., та були свідками згоди [PERSON] у визнанні своєї вини в скоєнні ДТП, у зв'язку з чим останній написав розписку про зобов'язання відшкодувати неповнолітньому матеріальну шкоду. У зв'язку з тим, що сторони домовились про мирне врегулювання наслідків ДТП, заяву в міліцію з приводу ДТП не подавали. Факт відсутності матеріалів про адміністративну відповідальність [PERSON] за порушення Правил дорожнього руху від 17.09.2007 року не може бути підставою для звільнення його від цивільно-правової відповідальності, оскільки постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, не може бути для суду безумовним доказом його невинуватості чи навпаки. В зв'язку з відсутністю матеріалів про адміністративне правопорушення, суд не позбавлений можливості встановлення обставин справи в загальному порядку згідно цивільно-процесуального кодексу України. Разом з тим, суд вважає, що позивачкою та її представником не надано доказів заподіяння матеріальної шкоди неповнолітньому, оскільки відсутній мопед, або документальне підтвердження його пошкоджень, що позбавляє суд можливості встановити наявність та достовірний розмір заподіяної матеріальної шкоди, якщо така мала місце. На думку суду, частковому задоволенню підлягають вимоги позивачки з приводу відшкодування моральної шкоди в інтересах неповнолітнього. Судом встановлено, що в результаті ДТП неповнолітній злякався, пошкодив собі руку, був порушений його звичний устрій життя. З урахуванням характеру правопорушення, та виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути на користь [PERSON]в інтересах неповнолітнього [PERSON] 2500 грн. моральної шкоди. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial