Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-23 00:00:00

[PERSON] просить зобов'язати відповідача зменшити плату за неякісно виконану ним роботу по фарбуванню автомобіля та стягнути з нього на користь позивача 1500 гривень повернення вартості неякісно виконаної роботи та 300 гривень моральної шкоди, а всього: 1800 гривень, посилаючись на те, що в грудні 2007 року позивач [PERSON], вважаючи, що відповідач [PERSON] займається, як підприємець, ремонтом та фарбуванням автомобілів, заключив з останнім договір за яким відповідач зобов'язався перефарбувати належний мені автомобіль ВАЗ-2105, державний номер [NUMBER], за суму 3000 грн. Відповідач, в січні 2008 року, на початку місяця виконав фарбування автомобіля, але в процесі його огляду позивач виявив, що фарбування було проведено неякісно, відсутній глянець, п'ятна, шершавість поверхні, білі диски коліс та шини пофарбовані в червоний колір. На зауваження позивача усунути недоліки виконаних робіт відповідач пообіцяв перефарбувати автомобіль, але в подальшому відмовився від своїх зобов'язань і заявив, щоб він забрав автомобіль з гаража в кооперативі „Прогрес-3”, де відповідач виконував роботи, тому що позивач направив на нього працівників податкової інспекції та заявив, що частину грошей за неякісно виконану йому роботу не поверне. Оскільки відповідач відмовляється усунути недоліки, позивач просить про зменшення ціни роботи на 1500 грн. Моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 300 грн. Відповідач [PERSON] позов не визнав і заперечує факт зайняття ним підприємницькою діяльністю по ремонту та фарбуванню автомобілів, а також вчинення ним будь-яких дій, які б підтверджували укладення правочину між сторонами. Суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 858 ЦК України, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом за своїм вибором вимагати від підрядника: а) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; б) пропорційного зменшення ціни роботи. Відповідно до вимог ст. 24 Закону „Про захист прав споживачів”, захист прав споживачів здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання про відшкодування моральної шкоди. У відповідності з вимогами ст. 203; 205; 206; 207; 208 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу; інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма. Отже, спірний правочин належить вчиняти у письмовій формі. Згідно ст. 218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Письмових доказів вчинення правочину між сторонами в судовому засіданні не добуто. Та обставина, що одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, в судовому засіданні не доказана. Отже, такий правочин не може бути визнаний судом дійсним. З показів свідка [PERSON] слідує, що роботи по підготовці автомобіля до фарбування здійснював він, а не відповідач. Позивач лише придбав витратні матеріали для роботи. Оцінюючи сукупність вказаних обставин, суд прийшов до переконання, що недодержання сторонами письмової форми даного правочину, яка встановлена законом, має наслідком його недійсність. На підставі ст.ст. 203; 205; 206; 207; 208; 218; 837 ч. 2; 839; 852; 857; 858; 1209; 1210 ЦК України, ст. 24 Закону України „Про захист прав споживачів”,

Outcome: dismissed