Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-03 00:00:00

позивач [PERSON]. звернувся до суду з позовом до [PERSON]про стягнення заборгованості по заробітній платні та повернення трудової книжки. Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просить суд: зобов'язати підприємця [PERSON]. повернути трудову книжку, оформлену відповідно до вимог діючого законодавства, вказав дату звільнення - датою повернення трудової книжки; стягнути середню заробітну платню за час вимушеного прогулу за період з 19.07.2007 року по 05.03.2008 року в сумі 9 160,00 грн., компенсацію за невикористану відпустку в сумі 1 000,00 грн.; відшкодувати витрати за інфляцією за час затримки виплати заробітної плати за вимушений прогул з 19.07.2007 року по 05.03.2008 року в сумі 870,20 грн. та зобов'язати [PERSON]. перерахувати в Управління пенсійного фонду в Ленінському районі м. Севастополя страхові внески на користь [PERSON]. за період з 05.07.2006 року по 05.03.2008 року в сумі 7 250,00 грн. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав та пояснив суду про те, що з липня 2006 року по липень 2007 року працювала у приватного підприємця [PERSON]. на посаді продавця. При звільненні йому не була повернута трудова книжка, а також не виплачена компенсація за невикористану відпустку. Крім того, позивач пояснив, що відсутність у нього трудової книжки позбавляє його можливості працевлаштуватися. Представник відповідача у судовому засіданні з позовом не погодився та пояснив, що при прийомі на роботові [PERSON]. відмовилася від укладання трудового договору й трудову книжку відповідачеві не передавала. Крім того, він зазначив, що заборгованість по заробітної платі у позивача відсутня. Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника,представника відповідача, вивчивши докази у справи, вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON]. працювала у приватного підприємця [PERSON]. з липня 2006 року по липень 2007 року на посаді продавця. Місцем роботи був магазин, розташований по вул. Морозова, 6. До зазначеного висновку суд дійшов на підставі пояснень сторін щодо обставин фактичного початку виконання позивачем своїх трудових обов'язків, в якості працівника відповідача. Згідно ст. 24-1 Кодексу законів про працю України у разі укладення трудового договору між працівником і фізичною особою фізична особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному Міністерством праці та соціальної політики України. Згідно п. 2.20-1 Наказу Міністерства праці України «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях» трудові книжки працівників, які працюють на умовах трудового договору у фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності без створення юридичної особи з правом найму, та фізичних осіб, які використовують найману працю, пов'язану з наданням послуг (кухарі, няньки, водії тощо), зберігаються безпосередньо у працівників. Позивач не надав суду доказів про те, що між ним та відповідачем був укладений трудовий договір у письмовій формі, а також доказів передачі відповідачу трудової книжки. Крім того, як пояснив позивач у судовому засіданні він відмовився від укладення трудової угоди з відповідачем у порядку та формі визначеному законом, тобто у письмовій формі. Допитані в якості свідків [PERSON]., [PERSON], [PERSON]. та [PERSON]. пояснили суду, що не були присутні при передачі відповідачу трудової книжки. Інших доказів з боку позивача щодо фактичної передачі ним трудової книжки відповідачу, до суду не було надано. За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність в діях відповідача порушення діючого законодавства України про порядок ведення трудових книжок. На підстави зазначеного суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог щодо повернення трудової книжки. Також необґрунтовані вимоги позивача щодо стягнення середньої заробітної платні за час вимушеного прогулу за період з 19.07.2007 року по 05.03.2008 року в сумі 9 160,00 грн., та відшкодування витрат за інфляцією під час затримки виплати заробітної плати за вимушений прогул з 19.07.2007 року по 05.03.2008 року в сумі 870,20 грн. При этом суд исходит из того, что [PERSON] трудовой договор с СПД [PERSON] не заключала. Не был заключен договор о материальной ответственности. [PERSON]. в июле 2007 года рабочее место покинула самовольно, заявление о предоставлении отпуска и об увольнении с работы не писала, инвентаризацию не проводила. Крім того, суд дійшов висновку про те, що також не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо сплати [PERSON]. страхових внесків до Управління пенсійного фонду в Ленінському районі м. Севастополя на користь позивача за період з 05.07.2006 року по 05.03.2008 року в сумі 7 250,00 грн., оскільки Управління пенсійного фонду не приймало участі в розгляді справи та не заявляло самостійних вимого до відповідача, позивачем в якості третьої особи не притягувалося. Таким чином суд, оцінивши в сукупності добуті в судовому засіданні докази, вважає необхідним в задоволенні позову відмовити, оскільки позовні вимоги не обґрунтовані, доводи позивача спростовуються доказами відповідача, відповідач при звільненні не порушив прав позивача.

Outcome: approved