overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом і просить постановити рішення, яким розірвати шлюб зареєстрований [INFO] виконавчим комітетом Помічнянської міської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, між ним і [PERSON]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав пославшись на обставини викладені в позові. В судовому засіданні відповідач позов визнала повністю, на розірвання шлюбу згодна. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив, що [INFO] сторони уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Помічнянської міської ради народних депутатів Добровеличківського району Кіровоградської області, актовий запис [NUMBER] (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають повнолітніх дітей, які проживають окремо від батьків. Як вбачається із матеріалів справи, подружні відносини сторони припинили 01 квітня 2008 р., спільне господарство з цього ж часу не ведуть. Причиною розпаду родини є відсутність спільних інтересів у них різні погляди на життя, в зв'язку з чим в родині виникають сварки. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач просить шлюб розірвати, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, зважаючи на те, що поновити подружні відносини між ним і відповідачкою неможливо, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, а тому позов повинен бути задоволений. Спору про розподіл майна у сторін не виникає. Сторони шлюб розривають вперше.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-10 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 23.09.2005 року. Від спільного життя вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] народження. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони не проживають разом, оскільки не змогли створити дружну сім'ю. Вважає, що за таких обставин шлюб носить формальний характер, дитина проживає з позивачем, спору про її місце проживання та майнового спору у сторін немає. Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутністю, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, на розірвання шлюбу згоден. Суд вважає можливим розглянути справу по суті у попередньому судовому засіданні за відсутністю сторін, за матеріалами справи. У судовому засіданні встановлено, що сторони не проживають разом, спільного господарства вони не ведуть, взаєморозуміння відсутнє, спорів про майно та місце проживання неповнолітньої дитини у сторін немає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню на підставі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, оскільки подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-10 00:00:00

12 липня 2007 року позивач пред'явила позов про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди, вимагаючи зобов'язати відповідача [PERSON] спростувати поширену неправдиву інформацію та стягнути 10000 гривень у відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що відповідач поширив неправдиву інформацію про те, що вона нібито підробила рішення сесії Нововознесенської сільської ради; що вона не виконує свої посадові обов'язки голови сільської ради. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали пред'явлений позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач не визнав пред'явлений позов, посилаючись на порушення його прав як депутата ради зі сторони позивача по справі. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку про те, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що дійсно позивач [PERSON]перебуває на посаді секретаря ради та виконує обов'язки голови Нововознесенської сільської ради, а відповідач [PERSON] обраний депутатом Нововознесенської сільської ради, що вбачається з пояснень сторін. 4 червня 2006 року на адресу позивача направлена заява групи депутатів з вимогою звільнити позивача [PERSON] з посади секретаря ради та внести кандидатуру відповідача [PERSON] на посаду секретаря ради ( а.с.8) 12 червня 2007 року групою депутатів в громадському місці с. Нововознесенка вивішено оголошення про скликання позачергової сесії Нововознесенської сільської ради ( а.с.12 ) Аналізуючи зміст вказаних документів суд дійшов до висновку про те, що дії відповідача [PERSON] не порушують право позивача [PERSON] , враховуючи , щзо відповідно ч.2 ст.71 ЗУ “Про місцеве самоврядування” органи державної влади, їх посадові особи не мають право втручатись в законну діяльність органів та посадових осіб місцевого самоврядування, а також вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до повноважень органів та посадових осіб місцевого самоврядування, крім випадків виконання делегованих їм радами повноважень, та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно ч.ч.2 та 7 ст.49 ЗУ”Про місцеве самоврядування” депутат представляє інтереси всієї територіальної громади, має всю повноту прав, що забезпечують його активну участь у діяльності ради та утворених нею органів, несе обов'язки перед виборцями, радою та її органами, виконує їх доручення і має право звернутись із запитом до керівників ради та її органів, сільського голови, з питань віднесених до відання ради. Таким чином, зібрані по справі докази вказують на наявність політичної боротьби між депутатами Нововознесенської сільської ради в межах повноважень, встановлених ЗУ”Про місцеве самоврядування”, що є в компетенції ради і не поширюється на правовідносини, які регулюються главою 20 ЦК України. Позивачем не надано жодного доказу , який вказую на те, що відповідач [PERSON] спричинив позивачеві моральну шкоду протиправними діями.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-10 00:00:00

Позивач звернувсь з позовом до Черкаської міської ради про продовження строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина. Спадкове майно складається з грошових вкладів , що знаходяться в банку № 220 м. Черкаси.. За своє життя [PERSON] не залишив заповіту. Позивач оформити належну йому спадщину на даний час не може, так як в установлений законом строк не подав заяву про прийняття спадщини, яка відкрилась, в силу своєї юридичної необізнаності. Просив суд продовжити строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач підтримав позов та просив його задовольнити. Представник відповідача Черкаської міської ради проти продовження строку для прийняття спадщини не заперечує. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивач являється сином померлого [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з грошових вкладів 16905, 69 грн., що знаходяться в банку № 220 м. Черкаси.. Відповідно до ст.. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Останнє місце реєстрації та проживання [PERSON] - [ADDRESS]. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні, позивач, зважаючи на свою правову необізнаність, у встановлений законом строк не подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його батька. Згідно ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач, як єдиний син, являється спадкоємцем першої черги за законом, відповідно до ст. 1261 ЦК України та має право успадкувати вказані вклади. За таких обставин, суд вважає причини пропуску строку на прийняття спадщини поважними, що є підставою для визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади с.Шубранець Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Посилається на те, що після смерті сестри - [PERSON], яка померла [INFO] в с. Шубранець Заставнівського району Чернівецької області, відкрилася спадщина, до якої входить житловий будинок з господарськими спорудами, розташовані за адресою: [ADDRESS]. Єдиною спадкоємицею згідно закону є позивачка, яка постійно проживала з сестрою на час відкритя спадщини. В даний час вона бажає оформити своє право власності на спадковий будинок, однак, перешкодою у цьому є відсутність правовстановлюючих документів. Тому вона просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно в судовому порядку. Представник позивача в попередньому судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Представник територіальної громади с.Шубранець Заставнівського району Чернівецької області в попереднє судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розлянути в його відсутності, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Згідно ст. ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадшину або не прийняти її. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого законом він не заявив про відмову від неї. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідач визнав позов, а згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі наведеного, ст. 328,392, 1268,1269 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-10 00:00:00

24.01.2008 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу в якому вказала, що 22 листопада 1994 року уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції за актовим записом № 435, згідно довідки № 488/01.78 від 07.12.2005 року. Від шлюбу народилась донька - [PERSON], [INFO], яка проживає на даний час разом з позивачкою. Спільне проживання з відповідачем не склалося, між сторонами зникли почуття любові та взаємоповаги, з 2002 року шлюбні відносини припинено, примирення з відповідачем не можливе, збереження сім”ї не має сенсу, оскільки сім”ї вже не існує. Спільне господарство між сторонами не ведеться, спору про поділ майна у сторін не виникло, з питання щодо утримання та виховання доньки [PERSON] спору не має. Тому позивачка прохає суд розірвати шлюб між ним та відповідачем по справі. В судовому засіданні позивач наполягає на задоволенні заявлених позовних вимог, оскільки сім”ї вже не існує. Відповідач в судове засідання не з”явився, причину неявки суду не повідомив, будучи повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином через газету “Запорізька правда” від 07.06.2008 року. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши позивачку, приходить до слідуючого: в судовому засіданні було встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 22 листопада 1994 року, який зареєстрований в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції за актовим записом № 435, згідно довідки № 488/01.78 від 07.12.2005 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Донька [PERSON] проживає разом з позивачкою. Сторони втратили почуття любові та взаємоповаги. З 2002 року проживають окремо та припинили шлюбні відносини. Тому на підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом в судовому засіданні встановлено, що що подружні стосунки між сторонами склалися такі, що подальше спільне проживання та збереження сім”ї суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, а тому шлюб їх необхідно розірвати, поклавши витрати при розірванні шлюбу на позивачку, відповідача звільнити від сплати держмита на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-10 00:00:00

24.01.2008 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів в зв”язку з тим, що 22.11.1994 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, що зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану м.Запоріжжя, за актовим записом № 435, свідоцтво від 22.11.1994 року. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. З 2002 року шлюбні відносини припинені, спільне проживання з відповідачем не склалося. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, не приймає участі у її вихованні, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, інших стягнень у відповідача не має, і тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не нижче встановленого законом розміру з моменту подачі заяви до досягнення донькою повноліття. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, пояснивши, що дійсно 22.11.1994 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають доньку - [PERSON], [INFO]. З 2002 року шлюбні відносини фактично припинені, спільне проживання не склалося. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, не приймає участі у її вихованні, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідач в судове засідання не з”явився, причину неявки суду не повідомив, будучи повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином через газету “Запорізька правда” від 07.06.2008 року. Позивач згідна на заочний розгляд справи згідно зі ст. 224 ЦПК України, розгляд справи проведено у відсутність відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи та заслухавши позивача, приходить до слідуючого: в судовому засіданні було встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22.11.1994 року. В період спільного проживання у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. З 2002 року шлюбні відносини фактично припинені, спільне проживання не склалося. В свідоцтві про народження доньки батьком вказаний відповідач. В теперішній час шлюбні відносини між сторонами припинені, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Згідно ст..180 СК України батьки зобов”язані утримувати своїх дітей до досягнення їх повноліття тому суд вважає, що даний позов необхідно задовольнити і з відповідача на користь позивача стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше -2- одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а також судовий збір у сумі 51 грн.00 коп. на користь держави та судовий збір за інформаційно-технічне забезпечення у сумі - 7 грн. 50 коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-10 00:00:00

ВАТ по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» в особі Гусятинського управління з експлуатації газового господарства звернулось в суд із позовом до [PERSON]про неналежне виконання договірних зобов»язань, посилаючись на те, що відповідачка порушила умови договору, ст.901 ЦК України та п.10 та п.17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 9.12.1999 року №2246 у редакції постанови КМУ від 14 квітня 2004 року №476 та №821 від 13.06.2007 року, та заборгувала 1303,48 грн. за надані послуги з газопостачання. Представник позивача позов підтримує, просить задовільнити. Відповідач позовні вимоги визнає. Вивчивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд прийшов до висновку, що є всі підстави задовільнити позов на основі нище поданих фактів. Відповідно до договору № 1242 про надання послуг з газопостачання від 31.07.2007 року між ВАТ “Тернопільгаз” та [PERSON] укладено вищевказаний договір, згідно якого позивач забов”язаний надавати відповідачу послуги по газопостачанню, а відповідач оплачувати їх. В добровільному порядку сума боргу відповідачкою не сплачена. Отже, в даному випадку має місце неналежне виконання зобов”язання відповідачкою, яке слід усунути шляхом стягнення заборгованості в судовому порядку. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-10 00:00:00

[PERSON]. звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів посилаючись на те , що 21 вересня 2005 року вони розірвали шлюб. Від цього шлюбу у подружжя є дочка [PERSON] [INFO]народження. Дочка знаходиться на утриманні позивача, а відповідач в добровільному порядку не надає їй матеріальної допомоги. Враховуючи вищевикладене просить суд стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON]в розмірі 350 грн. щомісячно. У судовому засіданні позивач позовні вимоги зменшила, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 200 грн. щомісячно. Відповідач позовні вимоги визнає повністю, просить задовольнити. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із змісту пояснень позивача, відповідача, [PERSON] інших дітей, непрацездатних батьків, дружини на утриманні не має, матеріальне становище його та стан здоров'я - задовільні. Судом також встановлено, що починаючи з 28.05.2008 року і по теперішній час між позивачем та відповідачем не досягнуто домовленості щодо способів виконання обов'язку утримувати дитину. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 21.09.2005 року, шлюб між сторонами по справі розірвано 21.09.2005 року, про що зроблено відповідний актовий запис за [NUMBER] Як вбачається із свідоцтва про народження серії[NUMBER]від 19.02.2001 року, у сторін по справі є дочка [PERSON] [INFO]народження. Відповідно до довідки від 26.05.2008 року, виданої Глібівською сільською радою, [PERSON] [INFO]народження проживає разом із матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує задовільний стан здоров'я дитини [PERSON] задовільний стан здоров'я платника аліментів, його матеріальне становище, те, що у нього не має на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків, дружини та відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі і відповідно до ст. 182 не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 200 грн. щомісячно з дня пред'явлення позову і до досягнення [PERSON] повноліття. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-10 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 9 жовтня 2004 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину. Позивачка, посилаючись на те, що вони з відповідачем мають різні погляди на подружнє життя, втратили взаємоповагу, звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечив. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони спільно не проживають з травня 2008 року, миритись і відновлювати подружні стосунки не бажають, а тому суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї неможливе. Витрати, пов'язані з розірванням шлюбу, слід покласти на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-10 00:00:00

[PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], матір'ю якої є [PERSON] Позивачка, посилаючись на те, що відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини, звернулась в суд з позовом про стягнення з нього на її користь аліментів в розмірі ј частини його доходу на утримання дочки. Відповідач проти задоволення позову не заперечує. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У відповідності зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір і витрати на ІТЗ та на користь позивачки - понесені нею витрати по оплаті допомоги адвоката. На підставі викладеного, ст. 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-10 00:00:00

24 квітня 2008 року [PERSON] згідно довіреності продав, а [PERSON] придбав за 10 000 грн. будинковолодіння [ADDRESS]. Позивач посилаючись на те, що відповідач ухиляється від нотаріального оформлення договору купівлі-продажу будинковолодіння, мотивуючи це тим, що необхідно виготовити правовстановлюючі документи, звернувся в суд з позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання за ним права власності на будинковолодіння. Відповідач позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що при укладенні договору купівлі-продажу 24 квітня 2008 року [PERSON] передав [PERSON] будинковолодіння [ADDRESS] та ключі від нього, за що отримав від позивача гроші в сумі 10 000 грн. Ці обставини підтверджуються розпискою відповідача та визнанням ним позову. Сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору і частково його виконали, а тому у відповідності до ст. 220 ЦК України, слід визнати, що договір купівлі-продажу будинковолодіння, укладений між сторонами, є дійсним. На підставі викладеного, ст. 220, 334 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-10 00:00:00

20 березня 2007 року співвласники майна та земельних паїв реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства «Колос» продали, а [PERSON] придбав майно на суму 313 803 грн. 86 коп. Позивач, посилаючись на те, що він оформив право власності на частину отриманого майна, а в реєстрації автомобілів Смілянське МРЕВ УДАІ йому відмовляє, так як попередні власники не оформили їх належним чином і він не має можливості переоформити транспортні засоби на себе, звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання за ним права власності на автомобілі. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Представник відповідача проти задоволення позову не заперечив та пояснив, що передані позивачу автомобілі не були оформлені належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надавши заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП від 22 березня 2007 року [PERSON] має право на майнові паї КСП «Колос» і отримав придбане ним майно на суму 313 803 грн. 86 коп., що підтверджується актом прийому-передачі від 23 березня 2007 року. З цього ж акту вбачається, що КСП «Колос» передало [PERSON], крім іншого майна, автомобілі САЗ-3507, ГАЗ-31029, ММЗ-4502. Представник відповідача підтвердив факт укладення договору купівлі-продажу з позивачем, сторони виконали умови договору, а тому суд приходить до висновку, що у відповідності до ст. 220 ЦК України, договір купівлі-продажу автомобілів, укладений між спілкою (об'єднанням) громадян-співвласників майна та земельних паїв реорганізованого КСП «Колос» та [PERSON], слід визнати дійсним та визнати за останнім право власності на придбані ним транспортні засоби. На підставі викладеного, ст.ст. 220, 334 ЦК України,

Outcome: approved