Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-16 00:00:00

Позивач звернуся 08.05.2008 року до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача [PERSON] втратившим право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] в м.Одесі на підставі ст.ст.71, 72 ЖК України, а також зобов'язати Суворовський РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області зняти його з реєстраційного обліку. Свої вимоги позивач обґрунтовува тим, що відповідач був зареєстрований за даною адресою у якості зятя з 23.06.2000 року, однак з 2005 року, після припинення шлюбних відносин з дочкою, у квартирі не проживає, місце його фактичного проживання позивачеві невідоме, він вимушений сплачувати самостійно комунальні послуги, в тому числі й за відповідача, оскільки нарахування здійснюються відповідно до кількості зареєстрованих осіб. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та у встановленому законом порядку, відповідач [PERSON] - через засоби масової інформації у відповідності до ч.9, 10 ст.74 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні й матеріалів, що є в справі, позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що позивач зареєстрований та проживає у квартирі [ADDRESS] в м.Одесі, являється її основним квартиронаймачем, регулярно сплачує комунальні послуги, на нього відкрито особовий рахунок. Квартира належить місцевим радам. Крім позивача у квартирі зареєстрований з 23.06.2000 року колишній чоловік його дочки [PERSON], [INFO] року народження, однак житлом вона не користується та не проживає у квартирі з 1981 року, комунальні послуги не сплачує. Місце проживання відповідача невідоме. Згідно відповідей Хаджибеївського ВМ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, міської лікарні №7, а також Одеської дирекції центру поштового зв`язку №5, в обслуговуванні яких знаходиться будинок, за останні шість місяців відповідач [PERSON] до вказаних органів не зверталася, на його ім`я надходила кореспонденція, однак ним не отримана. Добровільно із заявою про зняття з реєстраційного обліку для реєстрації за місцем проживання відповідач не звертався. Реєстрація відповідача, котрий не проживає на спірній житловій площі, перешкоджає позивачеві у здійсненні його прав щодо житла. Згідно вимог ч.1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.6 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні” від 11 грудня 2003 року, який відповідно до Конституції України регулює відносини, пов'язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, при зміні місця проживання в межах адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюється повноваження органу реєстрації, особа, яка зареєструвала місце проживання, або її законний представник повинні письмово повідомити про це відповідний орган реєстрації протягом семи днів. Згідно ст.7 зазначеного Закону, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині визнання втратившим право користування квартирою, правомірні та обґрунтовані, основані на вимогах діючого законодавства і підлягають задоволенню. Вимоги щодо зобов'язання зняти з реєстраційного обліку задоволенню не підлягають, оскільки задоволення першої частини вимог щодо визнання втратившим право користування квартирою згідно зазначених норм Закону достатньо для зняття відповідача з реєстраційного обліку органами внутрішніх справ. Крім того, до органів внутрішніх справ позивач з вимогами про зняття з реєстраційного обліку взагалі не звертався і спір іж ними не виник. На підставі встановленого, ст.ст.71, 72 ЖК України, ст.ст.6, 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні” від 11 грудня 2003 року,

Outcome: partial