overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів з чоловіка на своє утримання. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги і пояснила, що з 26 вересня 2006 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO]року народження. Подружні відносини між ними припинені з січня 2008 року, і з цього часу вони мешкають окремо. Рішенням суду від 23 травня 2008 року з відповідача стягнуті аліменти на утримання їх доньки у розмірі ј частини. Незважаючи на те, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років і одержує допомогу, не має інших джерел до існування, чоловік ніякої матеріальної допомоги не надає. Оскільки, відповідач є її чоловіком, грошей на її утримання не виділяє, тому просила стягнути з останнього аліменти на своє утримання у розмірі 1/5 частини від його доходу. Відповідач у судове засідання не з'явився, по невідомим причинам, про день та час розгляду справи був сповіщений належним чином. Суд, вислухавши пояснення позивачки, досліджувавши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони одружені з 26.09.2006 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]року народження, на утримання якої з відповідача на користь позивачки рішенням Центрально - Міського районного суду м. Макіївки від 23.05.2008р. стягнені аліменти в розмірі ј частини з усіх видів доходу. Позивачка в даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] потребує в матеріальній допомозі, тому що її доход у виді розміру дитячої допомоги не забезпечує їй прожиткового мінімуму, установленого законом. Крім того, чоловік і жінка не бажають укладати договір про надання допомоги одному з них. Відповідно до ч.2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При цьому, суд не враховує матеріальне становище чоловіка і жінки, тому що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти в долі від його заробітку /доходу/, у розмірі 1/5 частини, до досягнення дитиною трьох років. Крім того, з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 51грн., та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Городищанської сільської ради , в якому просив визнати за ним право власності на спадщину( об”єкти нерухомого майна : житловий будинок загальною площею 80 кв.м, жилою площею 34,4 кв.м, господарські споруди Б-сарай,В- гараж,1-3 огорожа), яка відкрилась після смерті його батьків [PERSON] та [PERSON], і належала їм в розмірі 1\2 частини кожному. При цьому посилався, що [INFO] помер його батько [PERSON], [INFO] померла його мати [PERSON], які постійно проживали по [ADDRESS] Після смерті батьків залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями. У встановлений законом термін позивач звернувся до Піщанської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його батьків. Однак свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом отримати позивач не має можливості , оскільки покійні при житті не отримали в Городищанській сільській раді свідоцтво про право власності на вищезгаданий будинок з господарськими спорудами, що стверджується довідкою Тульчинського МБТІ , а відповідно до абзацу 4-го п.216 „Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України” затвердженого МЮ України 3.03.2004 року за № 20/9, якщо до спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації , нотаріус вимагає подання документа, який посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно, тобто свідоцтва про право власності. Свідоцтво про право власності на ім”я померлих Городищанською сільською радою видане йому не може бути на підставі ч.2 ст.30 ЦК України, а тому відповідно до ст.16 ЦК України вимушений звернутись до суду, оскільки іншим способом не може реалізувати своє законне право на спадкове майно. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовільнити. Відповідач- голова Городищанської сільської ради Репетій А.Л. , в судове засідання не з”явився , проте звернувся з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутність, заперечень щодо позову не мав. Аналізуючи обставини справи, дослідивши докази, зокрема ксерокопію заповіту, ксерокопії свідоцтв про народження, одруження та смерть, технічний паспорт, довідку-характеристику Тульчинського МБТІ, суд прийшов висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в судовому засіданні свої позовні вимоги уточнила, в їх обґрунтування посилаючись на те, що з 1988 року по 2007 рік вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, та досягнувши 18 років, продовжує навчання на денній формі в Гірничому технікумі Криворізького технічного університету на контрактній основі, оплата за учбовий рік складає 1500 грн. На утримання доньки відповідач матеріальної допомоги не здійснює, чим ставить позивачку, яка отримує заробітну платню у розмірі 1200 грн. на місяць, у важке матеріальне становище. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки аліменти в розмірі 100 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до закінчення донькою навчання, тобто до 01.07.2008 року. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечує проти стягнення з нього на утримання доньки аліментів у розмірі 100 грн. щомісяця (а.с. 29). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги позивачки підтримує (а.с. 30). Вислухавши позивача, дослідивши письмові докази в справі, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні син, дочка продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд встановив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 1988 року по 2007 рік, на даний час шлюб розірвано. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7), яка з 01.09.2004 року продовжує навчання на денній формі в Гірничому технікумі Криворізького технічного університету на контрактній основі (а.с.8), термін навчання - до 01.07.2008 року, що підтверджується довідкою з Гірничого технікуму КТУ № 156 від 07.04.2008 року (а.с. 9). Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні за адресою: [ADDRESS] Криворізького району Дніпропетровської області, що підтверджується довідкою виданою Недайводською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області від 07.04.2008 року (а.с. 10). Суд, враховуючи, всі надані сторонами докази в їх сукупності, приймаючи до уваги матеріальний стан сторін, прийшов висновку про те, що відповідач має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу у вигляді аліментів в розмірі 100 грн. щомісячно до закінчення донькою [PERSON], [INFO] навчання, але не більше, ніж до досягнення нею віку 23 років. На підставі вищевикладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з цим позовом, в якому зазначає, що: 1) позичила відповідачам 10000 грн. для проведення газифікації кафе «Смак»; 2) зазначену суму коштів відповідачі зобов'язалися повернути позивачу до 01 січня 2008 року, але до даного часу боргу не повернули; 3) посилаючись на ці обставини, просить стягнути на свою користь з відповідачів солідарно суму боргу. У судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, суду пояснив, що дійсно, він з [PERSON], з якою на той час він перебував у шлюбі, взяли у позивача в борг 10000 грн., про що ним була написана розписка, але не повернув борг вчасно, бо вважав, що віддати борг повинні він та [PERSON] разом, оскільки гроші в борг брали у період спільного проживання у шлюбі та на спільні потреби. Відповідач [PERSON] проти позову заперечила, суду пояснила, що гроші у позивача не позичала, розписку про повернення боргу не підписувала, гроші у позивача брав [PERSON] сам, на які потреби позичав вона не знає, та не знає на що він їх витратив. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачів, дослідивши докази в справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до наданої позивачем копії розписки встановлено, що [PERSON] взяв у борг у [PERSON] 10000 грн. з метою погашення боргу ПП «Будтрансгаз» за проведення робіт з монтажу газопроводу в кафе «Смак» та зобов'язується повернути борг до 01 січня 2008 року. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Позивачем зобов'язання з надання позики виконані в повному обсязі. Відповідач [PERSON] отримав від позивача кошти в розмірі 10000 грн., власноручно написав розписку про повернення позики, але не виконав взяте на себе зобов'язання зі своєчасного повернення позики. Суду не надано доказів того, що відповідач [PERSON] отримала від позивача позику в розмірі 10000 грн. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути суму боргу з відповідача [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-05 00:00:00

Згідно договору № 2365 від 25.08.2001 року про надання послуг електрозв'язку ВАТ "Укртелекомом" на відповідача було відкрито абонемент телефонного номеру [NUMBER] послуги електрозв'язку, а саме - послуги місцевого, міжміського та міжнародного телефонного зв'язку. Згідно п.33 "Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг", затверджених постановою КМУ від 09.08.2005 року № 720, телекомунікаційні послуги надаються за плату. Відповідно до ст. 33 Закону України "Про телекомунікації", п.п. 32, 163 "Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг" та п. 3.2.8 Договору плата за надані послуги електрозв'язку повинна вноситись Споживачем щомісяця, до 20 числа поточного місяця. В порушення вимог відповідач у період з 01.09.2007 року по 01.02.2008 року не здійснював оплату наданих послуг і виникла заборгованість в сумі 93,24 грн., яка до теперішнього часу не сплачена. 23.10.2007 року відповідачу було надіслано письмове попередження про необхідність оплати наданих послуг, але до теперішнього часту послуги не сплачені. Тому просив стягнути з відповідача заборгованість по оплаті наданих послуг в сумі 93,24 грн., витрати по оплаті судового збору в сумі 51 грн., витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення в сумі 30 грн., а всього 174,24 грн. Позиція відповідача невідома у зв'язку з його неявкою у судове засідання. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Суду позивачем надано наступні докази: Довідка, видана ЛКП "Паспортна служба", про реєстрацією відповідача за вказаною у позові адресою , довідка про розмір заборгованості відповідача за вказаний у позові період Суд, дослідивши матеріали справи , вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що заборгованість відповідача за надані послуги електрозв`язку, відповідно до довідки за період з 01.09.2007 року по 01.02.2008 року складає 93,24 грн. Відповідно до ст. 33 Закону України "Про телекомунікації", пункту 32,163 "Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг", затверджених постановою КМУ від 09.08.2005 року № 720, пунктом 3.2.8. договору абонент зобов`язаний своєчасно вносити плату за надані послуги електрозв'язку: користування міським телефонним зв'язком, міжміські, міжнародні телефонні переговори Суд вважає докази, надані позивачем, достатніми та переконливими. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги зв'язку у сумі 93,24 грн. Судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом в сумі 30(тридцять) грн. та державне мито в сумі 51 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, відповідно до ст. 33 Закону України "Про телекомунікації", ст. ст. 509, 526, 625 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 03.02.1990 року відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовій запис № 69. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] року народження . Посилаючись на ті обставини, що подружні відносини було припинено у 1998 році через те, що мають різні характери , на примирення вона не згодна, майнового спору немає, просила розірвати шлюб. Відповідач у попереднє судове засіданні не з"явився, подав до суду заяву в якій позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку , передбаченому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 03.02.1990 року, мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] року народження, який проживає з позичкою. Подружні відносини було припинені у 1998 році через різні характери. Обидва не наполягають на примиренні. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову і вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-05 00:00:00

Сторони одружені, їх шлюб зареєстровано 10.08.1974 року відділом РАЦС м.Свердловська Луганської області, актовим записом №407. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Позивач пред'явив позов до відповідачки, в обґрунтування якого вказує, що сімейні відносини вони припинили піддержувати з листопада 2006 року. Причиною цього послужило подружня невірність позивача, який пішов з сім'ї, проживає з іншою жінкою, бажає зареєструвати з нею шлюб. Вважає, що сім'я розпалася остаточно, примирення бути не може, наполягає на розірванні шлюбу. У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, дав аналогічні пояснення. Наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала, згодна на розірванні шлюбу. Дослідивши матеріали справи та додані суду докази, суд вважає позов слід задовольнити на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час не підтримують сімейних відносин, причиною розпаду сім'ї послужило подружня невірність позивача, який пішов з сім'ї, проживає з іншою жінкою, бажає зареєструвати з нею шлюб. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Витрати по оплаті держмита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАГС покласти на позивача. На підставі ст. ст.110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, розташоване по [ADDRESS]. Вказавши, що згідно Рішення Золочівської селищної ради Харківської області про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку їй на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями. З метою поліпшення житлових та побутових умов нею в 1983 році на присадибній ділянці самочинно, без дозволу виконкому та без оформлення технічної документації було побудовано гараж «ж» розміром 3,80х4,80 м., літню баню “З” розміром 1.20х1.30 м, вбиральню «І» розміром 1.20х1.30 м. Згідно акта обстеження, складеного 15.04.2008 року спеціалістами КП «Архітектурно-інвентаризаційне бюро Золочівського району» будівлі вважаються самочинно побудованими. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав, представник відповідача Андрющенко Ю.С. позов визнав повністю, пояснивши, що всі самочинні споруди були побудовані [PERSON] в 1983 році і знаходяться в межах кордонів присадибної ділянки позивачки. Будь -яких порушень прав та інтересів сусідів у зв'язку з самочинним будівництвом немає. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У відповідності до п. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній якщо це не порушує права інших осіб. Згідно технічної документації, експертного висновку протипожежного стану виданого начальником сектору державного пожежного нагляду Золочівського РВ ГУ МНСУ в Харківській області вищезазначеними будівлями користувалися більше 20 років і вони відповідають будівельно-технічним, санітарним та протипожежним нормам і можуть бути узаконені згідно закону. З наданих заяв [PERSON] та [PERSON], які являються сусідами [PERSON] вбачається, що самочинно збудовані будівлі знаходяться на земельній ділянці позивачки і їх права як сусідів не порушені. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-05 00:00:00

ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії» звернулося до суду з позовом про стягнення боргу за теплову енергію в сумі 2007 грн. 43 коп. з [PERSON]. Сторони у судове засідання не з'явилися, були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки відповідача суду не відомі. Сторона позивача надала заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, зазначили про ухвалення заочного рішення. З'ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю, ухвалення заочного рішення. Судом встановлено, що сторона позивача надає по місцю проживання відповідача централізоване опалення та гаряче водопостачання. Шляхом відкриття особового рахунку [NUMBER] та отриманням абонентської книжки, сторони уклали договір на отримання та подачу теплопостачання. Відповідачу було відпущено теплової енергії, в період з вересня 2002 року по лютий 2008 року на суму 2289,43 грн., але сплачено частково, тому заборгованість на 08.04.2008 року складає 2007,43 грн. Споживач взяті зобов'язання не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість за отриману послугу в сумі /станом на 06.06.2008 рік / - 2007,43 грн. Відповідно до ст.ст. 526, 540, 541 ЦК України, з боржника підлягає стягненню вищевказана сума боргу. Суд стягує з відповідача судові витрати в порядку ст.88 ЦПК.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-05 00:00:00

ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії» звернулося до суду з позовом про стягнення боргу за теплову енергію в сумі 1546 грн. 39 коп. з [PERSON], [PERSON]. Сторони у судове засідання не з'явилися, були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки відповідачів суду не відомі. Сторона позивача надала заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, зазначили про ухвалення заочного рішення. З'ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю, ухвалення заочного рішення. Судом встановлено, що сторона позивача надає по місцю проживання відповідачів централізоване опалення та гаряче водопостачання. Шляхом відкриття особового рахунку [NUMBER] та отриманням абонентської книжки, сторони уклали договір на отримання та подачу теплопостачання. Відповідачам було відпущено теплової енергії, в період з листопада 2006 по лютий 2008 року на суму 1546,39 грн., але не сплачено, тому заборгованість на 08.04.2008 року складає 1546,39 грн. Споживачі взяті зобов'язання не виконують, внаслідок чого виникла заборгованість за отриману послугу в сумі /станом на 06.06.2008 рік / - 1546,39 грн. Відповідно до ст.ст. 526, 540, 541 ЦК України, 168 ЖК України, з боржників підлягає стягненню вищевказана сума боргу. Суд стягує з відповідача судові витрати в порядку ст.88 ЦПК.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-05 00:00:00

Кіровоградський міськрайонний центр зайнятості звернувся до суду з вимогою про стягнення з [PERSON] 495,44 грн. - сплачені витрати на навчання . Сторони у судове засідання не з'явилися, були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. Сторона позивача надала заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачка теж надала заяву, якою просить провести розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнає повністю. За вказаних обставини, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення, згідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК, за наявними в справі матеріалами. Судом встановлено, що між [PERSON] та Кіровоградським міськрайонним центром зайнятості був укладений договір про направлення на професійне навчання за спеціальністю кухар до Професійного ліцею ( ПТУ - 2). Відповідач був зарахований на навчання в період з 22.12.2006 по 18.06.2007 роки. [PERSON] припинила навчання 04.02.2007 року, сплачені за неї кошти складають 495,44 грн. за період з 22.12.2006 по 04.02.2007 року. Відповідно до п.п. 3.1.2 вищезгаданого договору, при самостійному припиненні навчання без поважних причин, громадянин відшкодовує службі зайнятості витрати, пов'язані з його навчанням. Листом [PERSON] була попереджена про повернення незаконних кошті, але відповіді на отриманий лист та кошти по теперішній час не надходило. Правовідносини сторін регулюються ст.30 ЗУ «Про зайнятість населення», ст.ст. 525-526 ЦПК України. Суд стягує з відповідача судові витрати в порядку ст. ст. 88, 81 ЦПК.

Outcome: approved