Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-05 00:00:00

В січні 2008 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення суми боргу. В обґрунтування позову позивач в позовній заяві і представник позивача в ході судового засідання посилалися на те, що відповідач працював у Відкритому акціонерному товаристві “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго” інженером 2 категорії центральної лабораторії радіозв'язку. 10 січня 2002 року між ВАТ ЕК “Дніпрообленерго” та відповідачем був укладений договір безпроцентної цільової позики у розмірі 1000 грн. для погашення заборгованості комунальних платежів. Наказом від 24.11.2004 року відповідача було звільнено за власним бажанням. Станом на 09.01.2007 року сума позики, яка підлягала поверненню, становила 245 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача у примусовому порядку. Також просив стягнути понесені судові витрати у розмірі 81 грн. (судовий збір - 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 30 грн.). Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалив, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України та за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи по наявних матеріалах справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] працював у Відкритому акціонерному товаристві “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго” інженером 2 категорії центральної лабораторії радіозв'язку. 10 січня 2002 року між ВАТ ЕК “Дніпрообленерго” та відповідачем був укладений договір безпроцентної цільової позики у розмірі 1000 грн. для погашення заборгованості комунальних платежів. Згідно платіжної відомості № 14 за січень 2002 року [PERSON]. отримав позику у розмірі 1000 грн. Згідно п.п. 7, 8 Договору безпроцентної цільової позики позичальник зобов' язаний повернути суму позики протягом двох років рівними частинами, які сплачуються щомісяця. Станом на 09.01.2007 року сума позики, яка підлягала поверненню, становила 245 грн. Відповідно до п. 11 договору, в разі звільнення позичальника, позикодавець має право вимагати від нього дострокового повернення суми позики. Наказом від 24.11.2004 року [PERSON]було звільнено за власним бажанням, однак сума боргу у розмірі 245 грн. до теперішнього часу не сплачено. 10.01.2007 року та 08.10.2007 року на адресу боржника [PERSON]. було надіслано вимоги про повернення грошових коштів, але останній ніякої відповіді не надав, борг до теперішнього часу не погасив. Відповідно до ст. 526 ЦК України обов'язки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю грошові кошти у строк та в порядку, встановленому договором. У відповідності зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та доказані, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved