Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-10 00:00:00

[PERSON], звертаючись з позовом до суду, просить визнати її спадкоємцем четвертої черги за законом, після померлої [PERSON], яка померла [INFO], мотивуючи тим, що вона проживала разом з [PERSON] на протязі 25 років, разом вели домашнє господарство, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права і обов'язки, надавали допомогу один одному, тобто проживали однією сім'єю, за життя [PERSON] не залишила заповіт, однак інших спадкоємцем у неї не має, вважає, що ці обставини дають право звернутись до суду з вимогою визнати її, [PERSON], спадкоємцем четвертої черги за законом в порядку ст.1264 Цивільного кодексу України За ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 19 червня 2008 року до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог залучено Головне управління юстиції в м.Києві. (а.с.27) Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить суд позов задовольнити, визнати її спадкоємцем четвертої черги за законом, після померлої [PERSON], з підстав, викладених у позовній заяві, додатково пояснила, що [PERSON] була її хрещеною матір'ю, відносилась до неї з родинними почуттями, була близькою подругою її покійної матері. Оскільки відносини між позивачем та померлою [PERSON] ґрунтувались на довірі, а [PERSON] була юридично необізнаною, тому на момент її смерті не було здійснено розпорядження щодо наявного у неї майна. [PERSON] померла [INFO], у віці 82 роки, була одинокою людиною, інших рідних та близьких людей окрім позивача не мала. Позивач постійно проживала разом з [PERSON], оскільки остання була людиною похилого віку, ветераном війни, учасником бойових дій, потребувала за собою догляду та лікування, всі витрати на поховання [PERSON] понесла позивач, крім того, позивач отримала всі необхідні документи, які зазвичай видаються лише близьким родичам померлого. Вважає, що всі зазначені обставини дають їй право встановити той факт, що вони з померлою проживали як одна сім'я більш ніж п'ять років до смерті [PERSON], позивач фактично прийняла спадщину, інших спадкоємців у померлої не має, тому звертається до суду із позовом про визнання її спадкоємцем четвертої черги за законом після померлої [PERSON], що є предметом позовних вимог. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала, пояснила, що померла [PERSON] була особою похилого віку, пенсіонерка, однак дана обставина не доводить, що ця особа потребувала стороннього догляду, також факт проживання позивача з померлою доводиться лише показами свідків, які допитані в судовому засіданні, однак інших доказів, які мали свідчити, що позивач з покійною проживали однією сім'єю, не надано, тому вважає не доведеним факт проживання однією сім'єю позивача [PERSON] з [PERSON], яка померла [INFO], тому просить в позові відмовити. Третя особа - Головне управління юстиції у м. Києві, в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача [PERSON], представника відповідача [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть. (а.с.13) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить нерухоме майно - квартира [ADDRESS]. Квартира [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло. (а.с.5) За життя, [PERSON] розпоряджень на випадок своєї смерті не залишила, договорів про відчуження належного їй нерухомого майна та договорів довічного утримання не укладала. Відповідно до ч.2 ст.1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно частини другої ст.1259 Цивільного кодексу України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за мови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Судом встановлено, що [PERSON] померла у віці 82 роки, була особою похилого віку, отримувала пенсію за віком, яка за останні шість місяців до її смерті складала 1035,39 грн., була одинокою особою, в шлюбі не перебувала, дітей та утриманців за життя не мала. Довідкою Житлової ремонтно-експлуатаційної організації №402 Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна житло-сервіс» (форма №3) підтверджується, що квартира [ADDRESS] є однокімнатною приватизованою квартирою на ім'я [PERSON], яка 08.07.2008 року виписана за даною адресою, у зв'язку з її смертю, та на теперішній час за вказаною адресою ніхто не зареєстрований. Як зазначається в статті 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. (ч.1 ст.64 Цивільного процесуального кодексу України) Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Як вбачається з матеріалів справи, підтверджується поясненнями позивача, позивач проживала разом з Лащенцевою Антоніною Василівною, яка померла [INFO], на протязі 25 років до часу відкриття спадщини, разом вели домашнє господарство, були пов'язані спільним побутом, родинними стосунками, мали взаємні права і обов'язки, надавали допомогу один одному, тобто проживали однією сім'єю. Крім того, після смерті [PERSON] всі витрати щодо її поховання понесла позивач, що підтверджується залученими до матеріалів справи: договором замовленням №6.956.3 на придбання-оформлення предметів і послуг похоронного призначення від 07.05.2008 року, та Додатком №1 до договору-замовлення №1.26519.К, фіскальними чеками на придбання товару та замовлення послуг по похованню від 07.05.2008 року та 08.05.2008 року, довідкою на одержання праху №1.26519.Д, тощо. (а.с.6-12) Будучи допитаною в судовому засіданні у якості свідка [PERSON], пояснила, що вона є родичкою позивачки, покійну [PERSON] знала з 1959 року, вона була одинокою жінкою, сім'ї та дітей не мала, з матір'ю позивачки була в дружніх відносинах, за життя вони допомагали одна одній, [PERSON] після народження позивачки доглядала її, потім допомогла вже доглядати сина позивачки, всі свята вони проводили разом, покійна кожного дня була у позивачки, вони харчувались разом, придбавали необхідні речі, мали спільний бюджет, не за довго до своєї смерті [PERSON] висловлювала бажання розпорядитись своїм майном на користь позивачки, всі витрати на поховання несла позивачка, вся їх родина була присутня на похованні [PERSON]. Будучи допитаною в судовому засіданні свідок [PERSON], яка є родичкою позивача, пояснила, що вона дуже часто навідується до позивачки, регулярно бачила у неї в квартирі покійну [PERSON], яка була як член сім'ї позивача, допомагала виховувати сина позивачки, вони поводили себе як близькі родичі, харчувались разом, позивачка придбавала [PERSON] необхідні речі домашнього вжитку, [PERSON] мала ключі від квартири позивачки, мала вільний доступ до їх дачі, на якій відпочиває вся їх родина, між ними були теплі родинні стосунки. Будучи допитаною в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що проживає по сусідству з дачею позивача, підтвердила, що протягом останніх 30 років, тобто з моменту придбання дачі сім'єю позивача, яка була придбана за життя матері позивачки, вона постійно зустрічалась на дачі з покійною [PERSON], яка як член сім'ї позивача приїздила як сама, так і з родиною позивача на дачу, зі слів покійної вона знає, що [PERSON] одинока жінка, рідних та дітей не мала, оскільки виховувалась у дитячому будинку, підтвердила, що позивач відносилась до Лащенцевої як до рідної матері, опікувалась нею, покійна з любов'ю ставилась як до позивачки, так і до членів її сім'ї, вони жили як одна сім'я. Будучи допитаною в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що проживає по сусідству з позивачем, знає позивачку з дитинства, підтвердила, що підтримує дружні стосунки з сім'єю позивача, часто навідується до них, будучи лікарем за фахом, надає консультативні поради членам сім'ї позивача, у разі коли виникає потреба звернення за медичною допомогою, за весь час знайомства з сім'єю позивача вона постійно бачила [PERSON], яка була фактично як член їх сім'ї, вона доглядала за сином позивача, кожного дня приходила до позивачки, вони разом харчувались, ходили купувати необхідні продукти харчування, інші необхідні речі для домашнього вжитку, всі свята проводили разом, у них були теплі відносини, покійна відносилась до позивача як до рідної доньки, оскільки своїх дітей не мала, неодноразово покійна зверталась до неї за консультаціями щодо погіршення стану здоров'я, хоча хронічних хвороб вона не мала, однак як особа похилого віку потребувала постійного нагляду та опіки. Відповідно до статті 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в межах розгляду даної справи позивачем доведено, що вона разом з [PERSON], яка померла [INFO], проживали однією сім'єю більш ніж п'ять років до смерті останньої, що дає підстави визнати [PERSON] спадкоємцем четвертої черги за законом, після померлої [PERSON]. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Дніпровської районної в м. Києві ради, третя особа Головне управління юстиції міста Києва про визнання спадкоємцем четвертої черги є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved