Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстонавлюючого документа, заінтересована особа - приватна нотаріальна контора в Красновгардійському районі АР Крим, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно паспорта вона - [PERSON], а в свідоцтві про право на спадщину від 23.02.1996 року - [PERSON]. Просила встановити факт належності їй свідоцтва про право на спадщину від 23.02.1996 року. У попередньому судовому засіданні представник заявниці [PERSON] підтримала заявлені вимоги й пояснила, що при оформленні договору купівлі- продажу житлового будинку [PERSON], було встановлено, що в свідоцтві про право на спадщину від 23.02.1996 року вказано, що спадкоємицею померлого [PERSON] є [PERSON], яка мешкає в м. Елгава, Латвія. Також пояснила, що [PERSON] народилася у Кіровоградській області у 1944 році, її дівоче прізвище було [INFO]. В 1961 році вона уклала шлюб з [PERSON], після чого змінила прізвище на [INFO]. Шлюб укладала в Латвії, паспорт громадянина отримала також в Латвії, де не прийнято у документах вказувати побатькові. Просила встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.02.1996 року. Представник приватної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, в якій зазначив, що проти задоволення заяви [PERSON] у попередньому судовому засіданні не заперечував. Просив справу розглянути за його відсутністю. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводяться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши представника заявниці, приймаючи до уваги заяву заінтересованої особи, суд приходить до наступного. 23 лютого 1996р. заявниця отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім&acute;я [PERSON], яка мешкає в м. Елгава, Латвія (а.с. -13). З паспорта громадянина СРСР, виданого 19.04.1991 року, якій діяв до 19.04.1996 року, видно, що він видавався на ім`я [PERSON] (а.с. 5). З копіі свідоцтва про народження [NUMBER] від 22.05.1959 року вбачається, що [PERSON] [INFO] в с. Семенастова, Ровнянського району, Кіровоградської області, України, і її батьком є [PERSON] (а.с. 4). В свідоцтві про шлюб, який було зареєстровано 16.12.1961 року бюро ЗАГС м. Елгава, Латвії між [PERSON] та [PERSON], [INFO], видно, що їй після укладання шлюбу присвоєно прізвище - [INFO] (а.с. 6-7). З паспорта громадянки Латвії від 30.01.2001 року видно, що він виданий [PERSON], яка [INFO] в Україні (а.с. - 8-12). Сукупність вище викладенних обставин, а саме збіг прізвища, імені, місця проживання - Латвія м. Елгава - в свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 23.02.1996 року та з місцем реєстрації шлюбу, свідчать про те, що вказане свідоцтво видавалось саме [PERSON]. З досліджених судом матеріалів видно, що [PERSON] після шлюбу набула прізвище - [INFO], потім набула громадянство Латвії - держави, в якій в документах та в паспорті по-батькові особи не вказується. У суду не виникає сумніву в тому, що [PERSON] та [PERSON] є однією й тією ж особою. Встановлення факту належності свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.02.1996 року має юридичне значення - необхідно заявниці для оформлення правочину купівлі-продажу будинку.

Outcome: approved