overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-07 00:00:00

У травні 2008 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Вказала, що згідно рішення Теплицького районного суду від 19 жовтня 2007 року з відповідача [PERSON] на її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], 1994 року народження в розмірі 100 грн. щомісячно. На момент вирішення справи про стягнення аліментів відповідач не працював, тому судом було визначено розмір аліментів у твердій грошовій сумі, але на день звернення з позовом їх відомо, що відповідач влаштувався на роботу, тому просить змінити розмір стягуваних аліментів і визначити їх у вигляді &frac14; частини його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. В судовому засіданні позивач [PERSON]частково зменшила заявлені вимоги, просить стягувати аліменти в розмірі 1/6 доходів відповідача, але не менше мінімального розміру аліментів щомісячно. Відповідач [PERSON] позов визнав. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно рішення Теплицького районного суду від 19 жовтня 2007 року з [PERSON] на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON],1994 року народження, в розмірі 100 грн. щомісячно. У відповідності до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, або у твердій грошовій сумі, ч.1 ст.183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, який визнав позов, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, і , враховуючи те, що відповідач має місце роботи, є працездатною людиною, яка не має протипоказань до праці, має на утриманні двоє малолітніх дітей, визначає розмір частки, яка буде стягуватись як аліменти на неповнолітню дитину, в розмірі 1/6 частини заробітку(доходу) відповідача [PERSON]. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-07 00:00:00

[PERSON] просить стягнути на його користь з [PERSON] у відшкодування матеріальної шкоди 3600 гривень та у відшкодування моральної шкоди 1700 гривень та повернути судові витрати у справі в сумі 81 грн,посилаючись на те,що відповідач не виконав укладений між ними договір підряду по придбанню та установці в його житловому будинку дверей та металопластикових вікон,чим спричинив йому матеріальну шкоду на суму 3600гривень,які він в якості предоплати сплатив відповідачу,чим спричинив йому моральну шкоду ,яку він оцінює в 1700 гривень. Позивач в судове засідання не з»явився,надав заяву про слухання справи у його відсутність,позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у справі [PERSON] позов [PERSON] визнав повністю,просить слухати справу у його відсутність. Вивчивши матеріали справи суд вважає ,що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню,оскільки повністю визнані відповідачем та підтверджені матеріалами справи,зокрема матеріалами справи встановлено спричинення відповідачем позивачу матеріальних збитків на суму 3600грн та моральної шкоди на 1700грн від невиконання відповідачем умов договору підряду по придбанню та встановленню в житловому будинку позивача дверей та вікон. Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про відшкодування моральної/немайнової /шкоди», спори про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної/немайнової/шкоди розглядаються коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено норами Конституції або випливає з її положень,а також у випадках ,передбачених статтями 7,440-1 Цивільного Кодексу України та іншим законодавством,яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди/наприклад ст..49 Закону України «Про інформацію» ст..44 Закону «Про авторське право і суміжні права»,при порушенні зобов»язань,які підпадають під дію Закону «Про захист прав споживачів» чи інших законів,що регулюють такі зобов»язання і передбачають відшкодування моральної/немайнової/шкоди. Згідно ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» № 3682-Х11 від 15 грудня 1993 року з його новою редакцією від 01 грудня 2005 року № 3161-1У- у разі коли виконавець не може виконати/прострочує виконання / роботу згідно з договором,за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи,якщо інше не передбачено законодавством. Згідно ч.1 ст.611 Цивільного Кодексу України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки,встановлені договором,зокрема: 1/зміна умов зобов»язання 2/сплата неустойки; 3/відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч.2 ст.22 вказаного закону при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування морально/немайнової /шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-07 00:00:00

В червні 2008 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів 2032 грн. 12 коп. заборгованості за споживчу теплову енергію. В судове засідання представник позивача не з'явився. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Про час та місце слухання справи була повідомлена в установленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомила. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони знаходяться у фактичних договірних відносинах і повинні належно виконувати взяті на себе зобов'язання. Однак, відповідачі в односторонньому порядку відмовилися від цього, що не допустимо, згідно ст. 525 ЦК України. Згідно виписки із особового рахунку заборгованість в період з жовтня 2005 р. по травень 2008 р. за надані послуги становить 2032 грн. 12 коп. і підлягає стягненню в примусовому порядку. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідачів солідарно 51 грн. судового збору та 30 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу на користь позивача. На підставі ст.ст.525, 526 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-07 00:00:00

19 травня 2008 року КП “Нововлинськтеплокомуненерго” звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію по опалення приміщення в розмірі 866,65 гривні за період 01 лютого 2006 року по 31 березня 2008 року . На обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що відповідач не виконує своїх зобов'язань щодо своєчасного щомісячного внесення плати за надані послуги внаслідок чого утворилась заборгованість. Дані послуги надаються до займаного відповідачем помешкання, що за адресою: [ADDRESS] В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просить стягнути з відповідача заборгованості по наданню послуги в розмірі 866,65 грн. та витрати понесені на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, причину неявки в судове засідання не повідомила. У зв'язку з цим суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.64, ст.66, ст.67, ст.68 ЖК України наймач і повнолітні члени його сім'ї зобов'язання своєчасно (щомісяця) вносити плату за комунальні послуги і несуть солідарну відповідальність за невиконання цих зобов'язань. З пояснень представника позивача, письмових доказів (а.с.3-11), встановлено, що відповідач [PERSON] проживаючи у [ADDRESS]не виконує зобов'язань по щомісячному внесеню плати за надані послуги по опаленню житлового приміщення, у зв'язку з чим утворилась заборгованість в сумі 866,65 грн. за період з 01 лютого 2006 р. по 31 березня 2008, а тому суд стягує цю суму з відповідача в користь підприємства «Нововолинськтеплокомуненерго» Крім цього до стягнення з відповідача підлягають витрати понесені позивачем на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн., а також судовий збір в дохід держави в розмірі 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-07 00:00:00

19 травня 2008 року КП “Нововолинськтеплокомуненерго” звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію за період з 01 квітня 2005 року по 31 березня 2008 року в сумі 1 310,58 грн. Позивач вимоги обґрунтовує тим, що відповідач, користуючись послугами по опаленню житлового приміщення за адресою: [ADDRESS], яке налажить відповідачу на праві приватної власності, не виконує своїх зобов'язань щодо своєчасного внесення плати за спожиту теплову енергію. В результаті цього утворилась заборгованість по сплаті даних комунальних послуг в сумі 1 310,58 грн. та за період з 01 квітня 2005 року по 31 березня 2008 року, яку просить стягнути позивач на його користь з відповідача та 30 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляд справи. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному об'ємі. Заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. З пояснень представника позивача, відповідача, письмових доказів в судовому засіданні встановлено, що відповідач проживає в квартирі за адресою [ADDRESS], яка є приватною власністю, користується послугами по опаленню житлового приміщення, не вносить вчасно плату за вищезазначені послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 1 310,58 грн. за період з 01 квітня 2005 року по 31 березня 2008 року включно. Дані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості (а.с.3), випискою з особового рахунку (а.с.4), тарифами встановленими рішенням Нововолинської міської ради (а.с.7-11). Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572 встановлено, що власники жилих приміщень зобов'язані своєасно вносити плату за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги. Таким чином вимоги позивача є підставними і підлягають до задоволення. До стягнення з відповідача [PERSON] в користь позивача підлягає 1 310,58 грн. заборгованості за послуги по оплаті за спожиту теплову енергію за період з 01 квітня 2005 року по 31 березня 2008 року включно, та 30,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, що підтверджується документально (а.с.1) та в доход держави 51,00 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-07 00:00:00

Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO] народження в розмірі по 1/4 частині з усіх видів його заробітку , посилаючись на те , що відповідач добровільно не надає коштів на утримання дитини. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просить задовольнити в повному обсязі, так як відповідач на користь інших осіб аліменти не сплачує, в добровільному порядку грошових коштів на утримання дитини не надає. Вважає, що відповідач повинен сплачувати на утримання дочки грошові кошти в розмірі по &frac14; частині з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON], попереджений належним чином про час і місце розгляду справи, до суду не з"явився, причини неявки не повідомив, заперечень стосовно позову не надав, а тому суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів, заочно. Заслухавши позивачку, яка не заперечила проти розгляду справи у відсутність відповідача, оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований, підлягає до задоволення по таким підставам. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач та позивачка проживали в незареєстрованому шлюбі з 2003 року. Від спільного проживання у позивачки з відповідачем 30.01.2004 року народилась дочка [PERSON]що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER]від 25.02.2004року, виданим виконкомом Терезинської селищної ради Білоцерківського району. Відповідач не надає в добровільному порядку коштів на утримання спільної дитини, яка перебуває на утриманні позивачки, на користь інших осіб аліменти не сплачує, а тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Аналізуючи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що з відповідача необхідно стягнути грошові кошти в розмірі 1/4 частини на утримання дитини з усіх видів заробітку але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому позов підлягає до задоволення . Позов підлягає до задоволення згідно вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов”язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.181СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від заробітку. Згідно Закону України „ Про внесення змін до Сімейного Кодексу України щодо збільшення розміру аліментів на дітей” від 22 вересня 2005 року, розмір аліментів не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З відповідача необхідно стягнути судові витрати на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-07 00:00:00

Позивачка просить стягнути з відповідача [PERSON]аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] народження в розмірі по 1/4 частині з усіх видів його заробітку , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те , що відповідач не надає коштів на утримання дитини. В попередньому судовому засіданні позивачка позов підтримала, просить задовольнити в повному обсязі, так як з відповідача на користь інших осіб аліменти не сплачуються, в добровільному порядку грошових коштів на утримання дитини не надає. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав, надав суду заяву, в якій просить прийняти визнання позову, проти розміру аліментів не заперечує. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов знайшов своє підтвердження в суді, а тому підлягає задоволенню по таким підставам. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач та позивачка від спільного проживання мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]народження, який проживає разом з позивачкою, знаходиться на повному її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає грошових коштів на утримання дитини, коштів на утримання інших осіб не сплачує, визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону та не порушує прав сторонніх осіб, підлягає прийняттю, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.130 ЦПК України суд ухвалює рішення у попередньому судовому засіданні у разі визнання позову відповідачем. Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що визнання позову відповідачем не порушує прав, інтересів, сторонніх осіб, так як на користь інших осіб з відповідача аліменти не стягуються, а тому підстав для відмови в прийнятті визнання позову судом не вбачається. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов”язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи визнання відповідачем розміру аліментів на утримання дітей, суд не досліджує доказів стосовно розміру аліментів, вважає що аліменти повинні стягуватись в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно на утримання дитини , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Сторони звільнені від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-07 00:00:00

Позивачка [PERSON]просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те , що сім”я фактично не існує, шлюб носить формальний характер із-за відсутності взаємних почуттів і поваги один до одного, внаслідок чого відновити нормальні сімейні відносини неможливо, так як вказане суперечить її інтересам . В попередньому судовому засіданні позивачка позов підтримала, просить розірвати шлюб, так як подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав, надав суду письмову заяву, в якій просить прийняти визнання ним позову, шлюб розірвати. Заслухавши сторони, оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов знайшов своє підтвердження в суді, так як примирити сторони і зберегти сім”ю неможливо, визнання позову відповідачем не суперечить інтересам сторін, підлягає прийняттю, а тому позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбу з 9 листопада 2002 року,мають спільну неповнолітню дитину, сина [PERSON], 2003 року народження. В сім»ї відсутні взаєморозуміння, почуття і повага один до одного, а тому сім»ї фактично не існує, збереження сім”ї суперечить інтересам позивачки . Визнання позову відповідачем не порушує прав сторонніх осіб, підлягає прийняттю, а тому позов підлягає до задоволеня.. Вищенаведене підтверджується показаннями сторін, заявою відповідача про визнання позову, свідоцтвами про шлюб, народження дитини. Згідно ст.130 ЦПК України суд ухвалює рішення у попередньому судовому засіданні у разі визнання позову відповідачем. Відповідно до ст.174 ЦПК України суд, при наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову у разі визнання позову відповідачем. Згідно ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред”явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 ЦПК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Сторони звільнені від сплати судового збору. Витрати по розірванню шлюбу в органах РАЦС слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-07 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що відповідачу ним були надані послуги електрозв`язку за період з 01.11.2007 року по 01.03.2008 року на суму 78,90 грн., яка до теперішнього часу не сплачена. Просив суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості. Представник позивача у судове засідання не з'явився, позов підтримав, справу просив слухати у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи, про що надав суду письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Судом досліджено наступні докази: довідка, видана ЛКП «Паспортна служба», про реєстрацією відповідача за вказаною у позові адресою; копія заяви про становлення телефону; копія договору про надання послуг електрозв'язку; довідка про розмір заборгованості відповідача за вказаний у позові період; розрахунок заборгованості; роздруківка послуг, наданих відповідачу; довідка про відправлення попереджень; попередження; копія статуту позивача; платіжні доручення на сплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що відповідачу позивачем були надані послуги електрозв`язку за період з 01.11.2007 року по 01.03.2008 року на суму 78,90 грн., яка до теперішнього часу не сплачена. Відповідно до ст. 33 Закону України “Про телекомунікації”, пункту 33 “Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг”, затверджених постановою КМУ від 09.08.2005 року №720, пунктом 3.2.8 договору абонент зобов'язаний своєчасно вносити плату за надані послуги електрозв'язку: користування міським телефонним зв'язком, міжміські, міжнародні телефонні переговори і інші послуги, надані в кредит по телефону. Суд вважає докази, надані позивачем, достатніми та переконливими. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги зв'язку у сумі 78,90 грн. Судові витрати, на підставі ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. 33 Закону України “Про телекомунікації”,

Outcome: approved