Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-02 00:00:00

В червні 2006 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду з урахуванням індексу інфляції в сумі 9 379 грн. 61 коп., моральну шкоду в сумі 10 000 грн., витрати на правову допомогу в сумі 1 000 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. В обґрунтуванні своїх вимог позивачка вказала на те, що в грудні 2003 року вона звернулася до ТОВ «Клініка естетичної та реконструктивної стоматології» для отримання стоматологічного лікування. На протязі року їй були надані послуги по стоматологічному лікуванню, а саме: проведено терапевтичне лікування абсцесу і двічі шинування; ортодонтичне та ортопедичне лікування - встановлено чотири металокерамічні мости та один знімний пластмасовий міст. Дані послуги коштували позивачці 12 500 грн. Після отримання послуг, позивачка відчувала біль, не могла їсти та спати. На її прохання, в червні 2005 року відповідачем були зняті два нижні мости. Позивачці запропонували нове лікування, але вона не погодилась. Відповідач відмовився повернути їй кошти отримані за надання послуг стоматологічного лікування, посилаючись на те, що всі роботи були виконані вірно. 16.01.2006 року висновком комісії Управління охорони здоров'я м. Дніпропетровська встановлено, що стоматологічні роботи виконані з порушенням критеріїв якості, а амбулаторна карта позивачки велася з порушенням встановлених вимог, стандартів ведення затвердженої медичної документації. Внаслідок надання відповідачем не кваліфікованих медичних послуг позивачці було спричинено матеріальну шкоду в сумі 7 950 грн., яка підтверджується чеками про сплату за лікування. На думку позивачки, відповідач повинен відшкодувати їй суму матеріальної шкоди з урахуванням індексу інфляції, що складає з листопада 2004 року по травень 2006 року суму 9 379 грн. 61 коп. Крім того, позивачці у зв'язку з наданням некваліфікованої медичної допомоги було завдано моральної шкоди, яка полягає у відчутті з листопада 2004 року сильного болю при прийомі їжі, постійного болю в порожнині рота, у неї порушився сон, вона постійно приймає знеболювальні препарати, що призвело до порушення її нормальних життєвих зв'язків. Також, вона була вимушена постійно відвідувати клініки для отримання медичної допомоги. Завдану моральну шкоду позивачка оцінює в сумі 10 000 грн. Таким чином, вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. В ході розгляду справи позивачка, на підставі ч. 2 ст. 31 ЦПК України, уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду з урахуванням індексу інфляції в сумі 9 379 грн. 61 коп., моральну шкоду в сумі 10 000 грн., витрати на правову допомогу в сумі 2 000 грн., витрати по оплаті послуг експерта в сумі 740 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. У судовому засіданні позивачка та її представник уточненні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, посилаючись на підстави зазначені у позовній заяві. Також, вони зазначили, що відповідач закінчив лікування позивачки 12.11.2004 року, що підтверджується актом здачі-прийняття робіт. Після закінчення робіт, позивачка була вимушена неодноразово звертатися до відповідача, оскільки відчувала незручності в ротовій порожнині та біль зубів. Відповідачем було виконано ряд робіт, а саме зняття мостів для їх доопрацьовування та встановлення тимчасових - пластмасових зубних протезів. У зв'язку з цим, 16.01.2006 року позивачка була вимушена звернутися до конфліктної комісії Управління охорони здоров'я м. Дніпропетровська для проведення обстеження, яка склала протокол. Позивачка вказала на п. 2 висновку судово-медичної експертизи, в якому зазначено, що конструкції протезів на верхній щелепі та корекції тимчасових конструкцій протезів є проміжним результатом, а тому це свідчить про незавершену роботу відповідача по наданню їй стоматологічних послуг. Представник відповідача у судовому засіданні вимоги позивачки не визнала та просила в задоволенні позову відмовити, вказавши на те, що ТОВ «Клініка естетичної та реконструктивної стоматології» надала позивачці якісну медичну послугу в області стоматології, що підтверджено висновком судово-медичної експертизи. 12.11.2004 року відповідач закінчив роботи по лікуванню позивачки, про що склав акт, та позивачка сплатила суми за лікування. Однак, після лікування, позивачка неодноразово зверталася із скаргами до відповідача на болі в області ротової порожнини та зубів. Лікарі клініки знімали їй постійні протези для доопрацьовування та ставили їй пластмасові - тимчасові протези. Вважає, що лікарі пішли позивачці на уступки, виконуючи доопрацьовування. Посилалася на висновок судової експертизи, де зазначено, що лікування позивачки не завершено. Також, вона зазначила, що відповідач на всі звернення позивачки надавав медичні послуги. Вона вважає, що протокол засідання міської конфліктної комісії зі стоматології м. Дніпропетровська складено не законно, оскільки представник відповідача не був присутнім на засіданні, а засідання проведено після тривалої неявки позивачки на лікування до відповідача. Медична карта позивачки велася лікарями у відповідності до типової інструкції. Вислухавши позивачку, представників сторін та спеціалістів, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню по наступним підставам. У судовому засіданні встановлено, що 15.12.2003 року позивачка - [PERSON] звернулася до відповідача - ТОВ «Клініка естетичної та реконструктивної стоматології» про надання медичного - стоматологічного лікування. З 15.12.2003 року відповідач розпочав лікування позивачки, а 16.11.2004 року її лікування було завершено - фіксація готової роботи на постійний цемент. Дані обставини підтверджені записами в медичній карті стоматологічного хворого - [PERSON], форма № 043/о. (а.с. 28, 29-34). Згідно акту № ОУ-0000031 здачі-прийняття робіт (надання послуг) (а.с. 9), 12.11.2004 року відповідач - ТОВ «Клініка естетичної та реконструктивної стоматології» провела такі роботи по лікуванню позивачки [PERSON], а саме: встановила металокерамічні коронки та зуби в кількості 5 штук, вартістю 2 750 грн.; встановила цельнолитні коронки та зуби в кількості 9 штук, вартістю 2 250 грн. Загальна вартість робіт склала суму 5000 грн. Відповідно до фіскальних чеків та чеків терміналу ТОВ «Клініка естетичної та реконструктивної стоматології» (а.с. 9, 11), позивачка в період з 20.08.2004 року по 12.11.2004 року сплатила на рахунок клініки суми 40 грн., 255 грн., 420 грн., 205 грн., 5000 грн., 400 грн., 550 грн., а всього 6 870 грн. Оплату вказаних сум на рахунок відповідача не заперечував у судовому засіданні представник відповідача. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України від 01.12.2005 року № 3161 «Про захист прав споживачів», договір це усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (далі - розрахунковий документ). Виходячи з наведеного вище, суд вважає, що 15.12.2003 року між позивачкою та відповідачем був укладений усний договір про надання медичних - стоматологічних послуг, за яким відповідач 12.11.2004 року надав позивачці медичну - стоматологічну послугу, а остання сплатила йому вартість даної послуги. З матеріалів справи вбачається, що в медичній карті стоматологічного хворого - позивачки [PERSON], форма карти № 043/о, мається запис від 10.12.2004 року про те, що вона в цей день звернулася до відповідача із скаргами з приводу недостатньої на її погляд естетичності виконаної протезної роботи. З її слів зуби мають дуже круглий вигляд, з неправильними на її погляд кутами нахилу. Загалом не естетичні. У зв'язку з цим нею була зроблена спроба самостійної корекції форми зубів пилкою для нігтів. Самостійна корекція позитивних результатів не дала, у зв'язку з чим, вона і з'явилася. Об'єктивно: видно сліди самокорекції, зуби в прикусі. Лікування: виконані заходи по ліквідації наслідків самостійної корекції. Пацієнтка цим задоволена. Підпис лікаря, що зробив запис, відсутній. (а.с. 35). Однак, суд не може прийняти до уваги вказаний вище запис у медичній карті стоматологічного хворого - позивачки [PERSON] як недолік товару, що виник внаслідок порушення позивачкою правил користування ним, з огляду на наступне. Так, наказом Міністерства охорони здоров'я України від 27.12.1999 року № 302 «Про затвердження форм облікової статистичної документації, що використовується в поліклініках (амбулаторіях)» затверджена форма N 043/о "Медична карта стоматологічного хворого". Згідно наказу Міністерства охорони здоров'я України від 03.07.2001 року № 258 «Про затвердження типових інструкцій щодо заповнення форм первинної медичної документації лікувально-профілактичних закладів», медична карта стоматологічного хворого (форма N 043/о) містить рядок "Скарги". В даному рядку записують скарги зі слів пацієнта або родичів. Вписуються скарги, які найбільш точно відбивають стоматологічний стан пацієнта. Спеціальний розділ карти відводиться для складання плану обстеження, плану лікування даного хворого з відмітками про проведені в необхідних випадках консультації суміжними фахівцями. Для запису наступних звернень пацієнта з даним захворюванням, а також у випадку звернення з новими захворюваннями служить розділ карти, який називається "Щоденник", де вписуються відповідні дані. Завершує його епікриз - стислий опис результатів лікування та рекомендовані лікарем практичні заходи. Після лікування ставиться підпис лікаря, який провів лікування та завідуючого відділенням, а після закінчення окремих етапів лікування ставиться підпис лікаря, який безпосередньо лікує хворого. З медичної карти стоматологічного хворого - позивачки [PERSON], форми № 043/о (а.с. 29), не вбачається запису в щоденнику лікаря про звернення позивачки 10.12.2004 року зі скаргою з приводу недостатньої на її погляд естетичності виконаної протезної роботи і надання з цього приводу лікарем стоматологічного лікування, а запис в самій медичній карті про звернення позивачки 10.12.2004 року з вказаною скаргою і проведення лікування не містить підпису лікаря, який виконав запис і провів лікування позивачки. Згідно висновку протоколу № 1 засідання міської конфліктної комісії зі стоматології м. Дніпропетровська від 16.01.2006 року (а.с. 7), амбулаторна карта пацієнтки [PERSON] велася з порушенням встановлених вимог, стандартів ведення затвердженої медичної документації. Таким чином, суд прийшов до висновку, що запис в медичній карті стоматологічного хворого - позивачки [PERSON] від 10.12.2004 року (а.с. 35) виконано з порушенням порядку, встановленого законом, а тому не може бути прийнятий судом до уваги як доказ. Згідно ч. 5 ст. 7 Закону України «Про захист прав споживачів», стосовно продукції, на яку гарантійні строки або строк придатності не встановлено, споживач має право пред'явити продавцю (виробнику, виконавцю) відповідні вимоги, якщо недоліки було виявлено протягом двох років, а стосовно об'єкта будівництва - не пізніше десяти років від дня передачі їх споживачеві. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право вимагати безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк. 24.02.2005 року позивачка - [PERSON] звернулася до відповідача - ТОВ «Клініка естетичної та реконструктивної стоматології» зі скаргами на дискомфорт при жуванні і незадоволеністю зовнішнім виглядом зубів. Лікування: виконана чергова корекція прикусу і форми зубів шляхом пришліфування металокерамічних конструкцій з подальшою поліровкою алмазною пастою. Проведеними заходами пацієнтка задоволена. 16.05.2005 року скарги на відкол шин. Лікування: шинування зубів на верхній та нижній щелепі. 16.05.2005 року пацієнтка [PERSON] з'явилася в клініку зі скаргами на те, що її не так пролікували ортодонтично, не так протезували. Лікування: у зв'язку з тим, що пацієнтка заявляє про неможливість жити з мостовидними протезами такої форми на нижній щелепі, прийнято рішення про їх зняття. 18.05.2005 року відповідачем виконано лікування позивачки, а саме: виготовлено та встановлено тимчасові пластмасові мостовидні протези на нижню щелепу. Робота зафіксована на тимчасовий цемент. Зняті відтиснення та регистрати оклюзії з метою всестороннього вивчення ситуації, що склалася. Дано направлення на додаткове рентген-дослідження. Зазначені обставини підтверджені медичною картою стоматологічного хворого - позивачки [PERSON] (а.с. 35, 36), в якій після кожного етапу лікування стоїть підпис лікаря, який безпосередньо лікував позивачку. За вказані стоматологічні послуги позивачка сплатила відповідачу суми 450 грн., 70 грн., 200 грн., а всього 720 грн., що підтверджено чеками терміналу ТОВ «Клініка естетичної та реконструктивної стоматології». (а.с. 11). Розміри сум та мету оплати не заперечував у судовому засіданні представник відповідача. Таким чином, загальна сума сплачена позивачкою відповідачу за надання медичних - стоматологічних послуг, з урахуванням усунення відповідачем недоліків у виконаній роботі (наданій послузі), складає 7 590 грн. З матеріалів справи вбачається, що 16.01.2006 року конфліктною комісією зі стоматології м. Дніпропетровська було складено протокол № 1 засідання комісії. Члени комісії: Чернікова Н.К. - голова, позаштатний міський стоматолог, головний лікар стоматологічної поліклініки № 3; Шарипов В.І. - доцент кафедри дитячої стоматології ДМА; Герасимчук П.Г. - доцент кафедри ортопедичної стоматології ДМА; Комський М.П. - зав. відділення центру «Голова-шія», кандидат меднаук; Мироненко І.Б. - начмед стоматології поліклініки № 2; Єрьоменко Л.В. - зав. відділення ортопедичної стоматології стоматологічної поліклініки № 1. Під час засідання відсутні: представники клініки естетичної та реконструктивної стоматології. Члени комісії заслухали пацієнтку [PERSON], яка надала скаргу на неякісно виконану роботу в клініці естетичної та реконструктивної стоматології. Висновок протоколу: на 16.01.2006 року місто видні протези (тимчасові та постійні), і частковий знімний протез виготовлені з порушенням критеріїв якості виготовлення зубних протезів (окклюзіонні взаємовідношення). За наданими прокуратурою м. Дніпропетровська ксерокопіями амбулаторної карти комісія прийшла до висновку, що амбулаторна карта пацієнтки [PERSON] велася з порушенням встановлених вимог, стандартів ведення затвердженої медичної документації. (а.с. 7). Згідно п.п. а), б), в) п. 12 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», істотний недолік це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з таких ознак: він взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Отже, суд вважає, що медична - стоматологічна послуга, яка надана позивачці відповідачем, має істотний недолік, оскільки в період з 24.02.2005 року по 18.05.2005 року відповідачем були виконані стоматологічні роботи по усуненню недоліків, який робить неможливим та недопустимим використання медичного товару (протезів та ін.) відповідно до його цільового призначення, що складає понад чотирнадцять календарних днів. На час винесення рішення недоліки товару не усунені. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування шкоди (збитків), завданих дефектною чи фальсифікованою продукцією або продукцією неналежної якості, а також майнової та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Згідно ч. 1 ст. 1209 ЦК України продавець, виготовлювач товару, виконавець робіт (послуг) зобов'язаний відшкодувати шкоду, завдану фізичній або юридичній особі внаслідок конструктивних, технологічних, рецептурних та інших недоліків товарів, робіт (послуг), а також недостовірної або недостатньої інформації про них. Відшкодування шкоди не залежить від їхньої вини, а також від того, чи перебував потерпілий з ними у договірних відносинах. Оскільки в медичній - стоматологічній послузі, яка надана відповідачем позивачці, були виявлені істотні недоліки робіт (послуг), то суд вважає, що необхідно стягнути з відповідача - ТОВ «Клініка естетичної та реконструктивної стоматології» на користь позивачки - [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 7 590 грн. Що стосується посилань представника відповідача на те, що висновок судово-медичної експертизи по факту надання стоматологічної допомоги позивачці - [PERSON] № 301 підтверджує відсутність будь-яких недоліків в медичній - стоматологічній послузі, то дані посилання являються безпідставними та необґрунтованими по наступним підставам. З матеріалів справи вбачається, що 08.08.2006 року в приміщенні ОКЗ «Бюро судово-медичної експертизи» судово-медична комісія провела експертизу по факту надання стоматологічної допомоги позивачці - [PERSON], 1950 року народження. Склад комісії: голова Войченко В.В. - начальник ОКЗ «Бюро судово-медичної експертизи», кандидат медичних наук, вищої кв. категорії, вищого класу, 5 рангу, стаж роботи біля 30 років; члени: Савченко С.В. - заступник начальника ОКЗ «Бюро судово-медичної експертизи», 2 класу, 7 рангу, вищої кв. категорії, стаж роботи 21 рік; Максудова Я.І. - завідуючого ортопедичним стоматологічним відділенням обласної стоматологічної поліклініки, вищої кваліфікаційної категорії; Золотарьова О.С. - лікар стоматолог-ортопед обласної стоматологічної поліклініки вищої кваліфікаційної категорії, стаж роботи 19 років; доповідач: Бонадига В.В. - судмедексперт відділу комісійних експертиз. Висновок експерта № 301: 1) Проведене лікування не дає можливості назвати його неправильним та неефективним, тому що достатньо грамотно була проведена санація порожнини роту (виделення зубного каменю, лікування і видалення хворих зубів, зупинка запального процесу на яснах), і досягнутий добрий косметичний результат після ортодонтичного лікування (про що наглядно свідчить надана з матеріалами справи фотографія до та після переміщення зубів). Комісія відзначила, що лікування пацієнтки [PERSON] не закінчено. 2) В зв'язку з тим, що на час огляду в порожнині рота присутні і постійні і тимчасові конструкції зубних протезів, немає можливості дати об'єктивну оцінку досягнутим результатам лікування, тобто лікування не закінчено. Виявлені дані можуть бути розглянуті як проміжний результат, що потребує перегляду конструкції протезів на верхній щелепі та корекції тимчасових конструкцій протезів. 3) В зв'язку з тим, що лікування не закінчено, воно не може бути повноцінним, а його результат кінцевим. 4) Обстеження пацієнтки проведено в достатньому об'ємі, з огляду для отримання даних щодо встановлення діагнозу. Вибір знімної конструкції протезу на верхній щелепі привів до посилення негативного впливу самого протезу (негативною дією на організм в тій чи іншій мірі володіють усі види протезів) на органи порожнини роту, що за даними огляду, не привело стійкого погіршення стану здоров'я, і яке мало тимчасовий характер, а після зняття протезів було усунено. (а.с. 61-67). Отже, викладені обставини у зазначеному вище висновку вказують на якість лікування позивачки в період усунення відповідачем недоліків у наданій медичній-стоматологічній послузі в період з 24.02.2005 року по 18.05.2005 року, а тому не можуть підтверджувати відсутність недоліків в послузі в період з 15.12.2003 року (день звернення позивачки про надання стоматологічного лікування) по 12.11.2004 року (день закінчення стоматологічного лікування). Крім того, з пояснень представника відповідача у судовому засіданні вбачається, що після надання позивачці лікування, тобто після 12.11.2004 року, лікарі клініки знімали позивачці постійні протези для доопрацьовування та ставили їй пластмасові - тимчасові протези. Що стосується п. 5 висновку експерта № 301, складеного комісією ОКЗ «Бюро судово-медичної експертизи» (а.с. 66-67), то суд не може прийняти його до уваги виходячи з наступного. В даному пункті висновку зазначено, що порушень у веденні наданої на експертизу оригіналу амбулаторної карти не виявлено, так як маються записи усіх фахівців, що приймають участь у лікуванні пацієнтки. Записи відповідають державній формі медичної документації № 043/0, хронологічно відображають усі етапи обстеження, встановлення діагнозу і лікування пацієнтки. Мають місце недоліки: недостатньо повний зміст записів лікуючих стоматологів фахівців. Однак, в судовому засіданні встановлено, що запис в медичній карті стоматологічного хворого - позивачки [PERSON] від 10.12.2004 року (а.с. 35) виконано з порушенням порядку, встановленого законом, а саме: немає запису в щоденнику лікаря про звернення позивачки 10.12.2004 року з приводу недостатньої на її погляд естетичності виконаної протезної роботи і надання з цього приводу лікування, а запис в самій медичній карті про звернення позивачки 10.12.2004 року з вказаною скаргою і проведення лікування не містить підпису лікаря, який виконав запис і провів лікування позивачки. Що стосується вимог позивачки про стягнення з відповідача матеріальної шкоди з урахуванням індексу інфляції, то дані позовні вимоги являються безпідставними та необґрунтованими, оскільки не відповідають вимогам діючого законодавства. Так, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З даної норми Закону слідує, що вона визначає відповідальність за порушення грошового зобов'язання. В судовому засіданні встановлено, що 15.12.2003 року між позивачкою та відповідачем був укладений усний договір про надання медичних - стоматологічних послуг, за яким відповідач 12.11.2004 року надав позивачці медичну - стоматологічну послугу, а остання сплатила йому вартість даної послуги. Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Главою 63 ЦК України, що регулює правовідносини між виконавцем та замовником, не передбачено сплатити виконавцем суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Згідно ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. В судовому засіданні встановлена вина відповідача - ТОВ «Клініка естетичної та реконструктивної стоматології» у наданні позивачці медичної - стоматологічної послуги, яка мала недоліки товарів та робіт (послуг), у зв'язку з чим позивачці було завдано фізичного болю та страждань, у неї порушився сон. Тому, з урахуванням вимог розумності та справедливості, враховуючи характер порушення прав позивачки та глибину її душевних страждань, суд приходить до висновку, що необхідно частково задовольнити вимоги позивачки щодо відшкодування моральної шкоди та стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди - 1 000 грн. Що стосується вимог позивача щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 2000 грн., то вони задоволенню не підлягають по наступним підставам. Відповідно до ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи належать витрати на правову допомогу. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Але, наданий позивачем до матеріалів справи Договір про надання юридичної допомоги від 15.06.2006 року та довідки про сплату позивачем 2000 грн., не є документальним підтвердженням сплати витрат на правову допомогу, оскільки з них не вбачається коли була проведена сплата витрат на правову допомогу та взагалі чи була здійснена оплата, а тому в задоволені позову в даній частині необхідно відмовити. Відповідно до вимог ст. 81, ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути сплачені витрати на інформаційно-технічних забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути в дохід держави судовий збір по справі в сумі 75 грн. 90 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial