Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON], який постійно проживав у квартирі [ADDRESS] та який є його сином. Факт смерті спадкодавця підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим [INFO] відділом реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції Луганської області. Місце відкриття спадщини підтверджується записом у домовій книзі про постійне проживання спадкодавця у квартирі [ADDRESS] у період з 14.07.1994 року по день смерті (виписаний з домової книги 06. 10.2005 року). На випадок своєї смерті [PERSON] заповіт не залишив. Єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] є він, [PERSON]. Факт родинних відносин підтверджується довідкою, виданою відділом реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції 30.10.2007 року № 133X02-354, у якій зазначено про те, що він, [PERSON], є батьком [PERSON]. З інформації завідуючого Первомайською державною нотаріальною конторою від 27.11.2007 року № 1101 видно, що після смерті [INFO] [PERSON] заява про прийняття спадщини не надходила, спадкова справа не заводилася, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Ним пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Спадкове майно, яке належало [PERSON], складається з: грошових заощаджень з відсотками та компенсаційними рахунками, які зберігаються у філії - Первомайське відділення № 7855 ВАТ „Державний Ощадний Банк України" у місті Первомайську на трьох рахунках та двох компенсаційних рахунках, а саме: [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] на його ім"я, що підтверджується чотирма ощадними книжками на його ім"я, які знаходяться у нього, [PERSON], виданими філією № 7855 відділення Ощадного банку у місті Первомайську, на рахунки [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] та компенсаційний рахунок [NUMBER], та повідомленням філії-Первомайське відділення №--7855- ВАТ «Державний ощадний банк України" № 2458 від 08.08.2007 року на запит Первомайської державної нотаріальної контори про наявність у спадкодавця трьох рахунків та двох компенсаційних рахунків. Статтею 1268 Цивільного кодексу України передбачено прийняття спадщини: спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1269 ЦК України передбачено подання заяви про прийняття спадщини, а саме: спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. На момент відкриття спадщини він не проживав постійно зі спадкодавцем, тому повинен був подати у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦКУ передбачені строки для прийняття спадщини, а саме: для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У встановлений статтею 1270 ЦКУ 6-місячний строк після смерті сина [PERSON] він не подав у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Така заява не надійшла ні від кого, про що свідчить вищезгаданий лист завідуючого нотаріальною конторою. Статтею 1272 ЦК України передбачені наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, а саме: якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Статтею 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Він бажав прийняти спадщину після смерті свого сина - [PERSON], померлого [INFO], він не відмовився від прийняття спадщини, але з поважної причини пропустив встановлений законом строк для подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Цією причиною є його тяжка хвороба, а саме: те, що він 15.11.2005 р. був визнаний інвалідом другої групи від трудового каліцтва, за станом здоров'я він постійно потребує стороннього догляду і як літня людина, яка вже досягла віку 93 років, і як інвалід другої групи, у якого ушкоджена нижня кінцівка - не мав можливості самостійно займатися питаннями оформлення спадщини. Він має проблеми з опорно - руховим апаратом, тому у період з 25.10.2005 року по 22.03.2005 р. він потребував додаткових видів допомоги - протезування культі протезом і у цей період він не міг рухатися без протезу. Строк для подачі заяви про прийняття спадщини почався з [INFO] та закінчився 22.03.2006 року, тобто, у той період, коли він не мав змоги самостійна пресуватися. У теперішній час він також не має можливості самостійно пересуватися за станом здоров'я , тому він доручив цю справу своєму представнику. Ці обставини підтверджуються довідкою Первомайської міжрайонної МСЕК серії 2-20 АБ № 0002776, виданою 15.11.2005 року, з якої видно, що 15.11.2005 року позивач був повторно оглянутий МСЕК, йому встановлена друга група інвалідності та 60% втрати професійної працездатності на період з 25.10.2005 року безстроково за наслідками трудового каліцтва. У цій же довідці зазначено про те, що він потребував протезування культі. Із висновку ВКК № 646 від 25.07.2007 року видно, що він постійно потребує стороннього догляду у зв'язку з захворюванням ампутаційної культі у середній третині правої гомілки, ішемічної хвороби серця, гіпертонічної хвороби та інших захворювань. Як зазначено вище - шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини почався [INFO] і сплив 22.03.2006 року, тобто, саме у цей період він за своїм незадовільним станом здоров"я не мав можливості прийняти спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. Вважає, що для нього буде достатнім додатковий строк 1 місяць після набрання чинності рішенням суду. Він визнаний інвалідом другої групи, який має пільгу зі сплати судового збору на підставі пункту 19 статті 4 Декрету КМУ „Про державне мито", тобто, звільняється від сплати усіх видів державного мита. Просить суд визнати поважною причину пропуску ним строку для прийняття спадщини після смерті сина -[PERSON], який помер [INFO]. Встановити йому додатковий строк - 1 місяць - після набрання чинності рішенням суду для подачі ним заяви до Первомайської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті сина - [PERSON] Васильовича, який помер [INFO]. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] в суді пояснила, що [PERSON] - її рідний батько, [PERSON] - її брат. Брат жив з дружиною [PERSON], вона померла [INFO]. Дітей у брата зовсім не було. Залишились родичі - вона і батько. Успадкувати вини хочуть тільки гроші на рахунок в колишньому ощадбанку СРСР. Брат помер [INFO]. Вона звернулась трошки пізніше, ніж через півроку, поки збирала документи, пройшов час. Позивачу - її батьку 95 років, вона не може його покидати, тому і пропустили строк для прийняття спадщини. Мати [PERSON] померла в 1975 році. Батько став інвалідом в 1960 році. Представник Первомайської міської Ради проти задоволення позову заперечувала, тому що у померлого є мати та дружина. Відповідно до ухвали від 23.03.2008 р. по справі №2-813/2008 суддею було призначено попереднє слухання по справі на 14.04.2008 р. і до цього строку міській раді, як відповідачу було надано право подати заперечення проти позову [PERSON] про визнання поважною причини пропущення строку для прийняття спадщини, про визнання таким, що фактично вступив в управління спадковим майном, про визнання права власності у порядку спадкування за законом. Проте відповідач не мав можливості взяти участь у попередньому засіданні і своєчасно виконати ухвалу суду через те, що ухвала була отримана із запізненням лише 15.04.2008 р., про що свідчить вхідний реєстраційний номер. Заперечує проти задоволення заявлених [PERSON] позовних вимог за таких підстав. Спадкодавець [PERSON] помер [INFO]. В позові зазначається, що єдиним спадкоємцем за законом є лише позивач, який доводиться померлому батьком. При цьому з довідки РАЦСу від 30.10.2007р. № 133/02-354, яку додано до матеріалів справи, видно, що у померлого була мати [PERSON], яка згідно ст.1261 ЦК України також є спадкоємицею першої черги. Проте в позові нічого не зазначено, чи жива мати померлого, якщо так, то де вона, чи бажає приймати спадщину, якщо ж мати померла, то необхідно надати свідоцтво про її смерть, для того, щоб підтвердити цей факт. Крім того, у статті 1261 ЦК України зазначено, що також у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, хто його пережив. Із запису у домовій книзі видно, що померлий [PERSON] мав дружину [PERSON], у них напевно були діти. Але про це зовсім нічого не зазначено в позові. На сьогодні не ясно, чи бажають інші спадкоємці першої черги прийняти спадщину, чи взагалі відомо їм про смерть [PERSON] Зазначені спадкоємці першої черги не залучені до участі у справі у якості третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, оскільки рішення суду вплине на їх права та обов»язки. Відповідно до ч.3 ст.27 ЦПК України особи, що беруть участь у справі, зобов»язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов»язки. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених законом. Ст.131 ЦПК України встановлено, що сторони зобов»язані представити свої докази або повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання по справі. Зазначені вимоги представником позивача [PERSON] виконані не були, що свідчить про неналежне виконання нею процесуальних обов»язків. На арк.2, арк.3 позову зазначено, що позивач, розпорядився спадкоємним майном померлого (автомобілем ЗАЗ - 96) шляхом продажу його на запасні частини, оскільки кошти йому були потрібні для поховання сина. Знов і ця обставина не доведена жодним доказом. Статтею 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В позові у якості поважної причини зазначається, що позивач з 15.11.2005 р. був визнаний інвалідом 2 групи і через це не міг звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Проте спадщина відкрилась [INFO] і до визнання позивача інвалідом пройшло 2 місяці. Цей строк був достатній для того, щоб подати заяву про прийняття спадщини. До того ж твердження про те, що позивач є інвалідом 2 групи, нічим не підтверджено, до позову не додано копії посвідчення інваліда або будь-якого іншого документа, який би підтверджував цей факт. Якщо копії посвідчення інваліда немає, то представник позивача зобов»язаний сплатити судовий збір в порядку і на умовах, передбачених чинним законодавством. На підставі викладеного, прошу відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог. Дослідивши надані докази, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. У суді установлено: Згідно копії свідоцтва про смерть (с. 11) [PERSON] помер [INFO] в м.Первомайську Луганської обл. Згідно довідки відділу РАЦС Первомайського управління юстиції (с.12) [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], таким чином позивач дійсно є спадкоємцем за законом першої черги. Згідно з довідкою Первомайської державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] [INFO] заява про прийняття спадщини не надходила, спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. /л.с.22/. Спадкодавець [PERSON] дійсно мав внески в установах колишнього Ощадного Банку СРСР та установах Ощадного банку України, що підтверджено копіями ощадних книжок та довідки філії Первомайського відділення №7855 ВАТ «Державний ощадний банк України». / с. 14-19,20/. За законодавством України, що діяло до набрання чинності 01.01.2004 р. новим Цивільним Кодексом України, для спадкоємців, що прийняли спадщину фактично, термін для одержання свідоцтва про право на спадщину не обмежувався. Оскільки зміст нового ЦК України не одержав широкого розголосу, посилання позивача на незнання Закону визнаються судом достовірними, такими що відповідають фактичним обставинам справи, а причина пропуску строку для прийняття спадщини визнається поважною. Додатковий місячний термін для прийняття спадщини, про надання якого просить позивач, суд вважає достатнім для звертання в нотаріальну контору з відповідною заявою. На підставі викладеного і

Outcome: approved