Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, вимоги якої уточнила в судовому засіданні (в порядку ст.[NUMBER] ЦПК України) вказуючи на те, що із 12 грудня 1991 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON]., від якого [INFO] народила сина [PERSON]. У [PERSON]. була прабабуся [PERSON]. , яка отримала на підставі рішення виконкому 16 лютого 1984 року квартиру [ADDRESS] та проживала в ній до своєї смерті [INFO], після чого вона разом із чоловіком та неповнолітнім сином почали проживати у даній квартирі, куди прописався сам чоловік, а вона із сином залишилися прописаними у її батьків. [INFO] її чоловік [PERSON]. загинув у дорожньо-транспортній пригоді, після його смерті залишилася квартира [ADDRESS], де позивачка проживає із сином до даного часу, підтримує квартиру за власні кошти та сплачує комунальні послуги, що змусило її звернутися до Прилуцького МБТІ для вирішення питання із приватизацією. Однак їй повідомили про неможливість оформлення права власності на дане нерухоме майно, оскільки право власності на нього не зареєстроване, тобто воно є безхазяйним. Посилаючись на ст. 47 Конституції України і те, що вона ([PERSON].) не знала про відсутність приватизації даної квартири чоловіком, просила суд визнати за нею право на проживання у даній квартирі, як дружини померлого квартиронаймача, зазначаючи, що до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припиняються внаслідок смерті. А оскільки вона разом із сином користується усіма правами та обов»язками щодо даної квартири, вважає, що договір найму з її чоловіком не був розірваний чи припинений, а вона як член сім»ї наймача користується усіма правами та обов»язками щодо спірної квартири, ордер на яку Виконкомом було видано [PERSON]. як працівнику Прилуцької міжрайпрокуратури, а квартирі надано статус службової, що є порушенням її конституційних прав, а тому просила суд визнати недійсним ордер на вселення у житлове приміщення - квартиру [ADDRESS] [PERSON].. (а.с.3-4; 58-60). [PERSON], в ході судового розгляду даної справи також звернувся до суду аналогічного змісту позовною заявою до виконавчого комітету Прилуцької міської ради Чернігівської області, [PERSON], треті особи Комунальне підприємство «Прилукижитлобуд», прокуратура Чернігівської області - про визнання недійсним ордера на житлове приміщення та визнання права на користування жилим приміщенням, обгрунтовуючи свої вимоги тими-ж обставинами, що викладені вище за позовом первісного позивача (його матері) [PERSON]. (а.с.196-198). Виконавчий комітет Прилуцької міської ради звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] та [PERSON], треті особи Комунальне підприємство «Прилукижитлобуд», прокуратура Чернігівської області, [PERSON] - про виселення, посилаючись на ті обставини, що [ADDRESS] був переданий до комунальної власності територіальної громади міста у зв»язку із банкрутством ВАТ«Прилуцький м»ясокобінат», на балансі якого раніше даний будинок перебував, та з»ясувавши що квартира [NUMBER] є вільною, оскільки вона не була приватизована, а квартиронаймач помер і інших громадян там не прописано, було вирішено змінити її статус та надано Прилуцькій міжрайонній прокуратурі, як службову і видано ордер на вселення до неї [PERSON]. із її неповнолітньоюй донькою. Вказує, що [PERSON]. не змогла вселитися до даної квартири, оскільки почали чинитися перешкоди для вселення зі сторони [PERSON]., яка не має права на дану квартиру, а тому, виконком просить суд виселити [PERSON]. та її сина [PERSON]. із квартири [NUMBER] у [ADDRESS], як таких, що самоправно та безпідставно зайняли жиле приміщення. (а.с.27-30). В судовому засіданні сторони дали такі пояснення : - [PERSON], [PERSON] та їх представник адвокат [PERSON]. підтримали свої позовні вимоги, не визнали зустрічних вимог про виселення і суду надали відповідні пояснення, зокрема те, що із часу одруження [PERSON]. проживала разом із чоловіком у належній йому квартирі №[NUMBER], хоча у зв»язку із хворобою батьків вимушена була разом із сином тимчасово жити разом із ними. Останнім часом у квартирі №[NUMBER] покійного [PERSON]. вони (позивачі [PERSON]) проживають, займаються її доглядом та проводить оплату за комунальні послуги, однак більшість часу проводять у квартирі батьків, яка належить їй ([PERSON].) на праві спільної сумісної власності, оскільки така була нею приватизована відразу після вступу в дію Закону «Про приватизацію …», а квартира №[NUMBER] у будинку [ADDRESS] не була приватизована. - Представник Виконкому Прилуцької міської ради підтримав зустрічний позов про виселення [PERSON] та не визнав первинних позовних вимог обох позивачів. На обгрунтування своєї позиції суду пояснив, що рішення про надання квартири Прилуцькій міжрайпрокуратурі та зміни її статусу вважає правомірним, оскільки на час його прийняття будинок [ADDRESS] перебував у комунальній власності територіальної громади, а тому виконком має законне право на розпорядження ним. Що стосується вимог позивачів [PERSON]х про визнання за ними права на користування квартирою вважає, що такі вимлги є безпідставними і не підлягають до задоволення, оскільки вони ([PERSON]) не проживали у вказаній квартирі та самоправно, без передбачених законом підстав після смерті квартиронаймача [PERSON]. (чоловіка і батька для первісних позивачів) зайняли дане житло, а тому підлягають виселенню без надання іншого житла, тим більше мають власне житло, в якому до цього часу проживали. - [PERSON]. в судове засідання не з”явилася, але будучи належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду, подала письмову заяву про розгляд справи без її участі згідно вимог чинного законодавства. (а.с. 210). - Представник КП «Прилукижитлобуд» в судовому засіданні надав аналогічні пояснення, що вищевикладені представником Виконкому. - Представник прокуратури Чернігівскьої області у судовому засіданні висловив думку про безпідставність вимог [PERSON] та [PERSON] яким просив відмовити у задоволенні позову, та повністю підтримав вимоги Виконкому вказуючи на те, що [PERSON]. Та її син [PERSON]. не мають законних прав на користування квартирою, оскільки у вказаній не проживали, а лише самоправно зайняли її після смерті чоловіка та батька. Вислухавши пояснення сторін, представників третіх осіб та свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд вважає необхідним відхилити позовні вимоги [PERSON],[PERSON] та задовольнити зустрічний позов виконкому Прилуцької міської ради з таких підстав : Копією свідоцтва про укладення шлюбу підтверджується, що 12 грудня 1981 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], де після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON]. та [PERSON]. є батьками [PERSON], який народився [INFO]. (а.с.6). Копією свідоцтва про смерть [PERSON] підтверджується настання такої - [INFO]. ( а.с.7). Згідно архівного витягу з рішення №96 від 10.02.1984 року вбачається, що виконком міської ради прийняв рішення про надання двокімнатної квартири №[NUMBER] по [ADDRESS] на сім»ю із 2 чоловік та зобов»язано дирекцію м»ясокомбінату оплатити [PERSON]. вартість будинковолодіння [ADDRESS], що підлягає знесенню у зв»язку з будівництвом 5-ти поверхового будинку м»ясокомбінату, та в місячний строк розібрати будинок. (а.с.26). Згідно копії ордеру №3792 від 16.02.1984 року, що виданий [PERSON] на квартиру [NUMBER] у [ADDRESS] на сім»ю в складі 2 осіб: її та сина [PERSON]. (а.с.8). Відповідними копіями свідоцтв про смерть підтверджується, що [INFO] помер [PERSON], а [INFO] померла [PERSON]. ( а.с. 9-10). Згідно витягу з рішення №40 від 27.02.1987 року про обмін квартир вбачається, що задоволено заяву [PERSON]., наймача двокімнатної квартири [ADDRESS] про обмін частини житлової площі із [PERSON], що мешкає у кв.[NUMBER] будинку [ADDRESS], сім»я із 1 особи. [PERSON]. вселяється у квартиру [ADDRESS], як член сім»ї. (а.с.61). Копією свідоцтва про смерть [PERSON]. Підтверджується настання такої - [INFO]. ( а.с.11). Із поквартирної картки та картки прописки вбачається, що до квартири №[NUMBER] будинку [ADDRESS] 03.04.1985 року була прописана [PERSON], яка виписалася 26.03.1987 року, а 19.03.1987 року згідно прийнятого рішення про обмін прописався [PERSON]., який прибув до даного житла із [ADDRESS] та був прописаний за даною адресою до 11.05.2007 року, коли був виписаний у зв»язку зі смертю. Окрім нього у даній квартири за час його життя інші громадяни, члени сім»ї не були прописані. [PERSON]. же в сою чергу із заявою про поселення та прописку на дане житло дружини та сина не звертався, що підтверджується довідкою паспортного відділення Прилуцького МРВ УМВС. ( а.с. 39, 87). Технічний паспорт будинок 104 по вулиці Жовтневій в м.Прилуках підтверджує перебування даного будинку на балансі ВАТ «Прилуцький м»ясокомбінат», а відповідно до Акту приймання-передачі відомчого житлового фонду у комунальну власність (а.с.[NUMBER]-34), комісія, створена відповідно до розпорядження міського голови, 16 травня 2007 року провела обстеження житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS], що перебуває на балансі ВАТ «Прилуцький м»ясо комбінат», де ВАТ «Прилуцький м»ясокомбінат» передав, а виконком Прилуцької міської ради прийняв документацію на даний будинок. Рішенням №389 від 25.06.2007 року виконкомом Прилуцької міської ради, відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування», рішення «Про прийняття житлового фонду у комунальну власність територіальної громади м.Прилуки» та інших нормативних актів затверджено акти приймання-передачі у комунальну власність територіальної громади [ADDRESS] та передано його на баланс та обслуговування комунальному підприємству «Прилукижитлобуд». Згідно рішення виконкому від 24.07.2007 року № 435 квартирі [NUMBER] у будинку [ADDRESS] надано статус службової квартири Прилуцької міжрайонної прокуратури та видано службовий ордер [PERSON]. (помічнику міжрайонного прокурора), на склад сім»ї із 2 осіб: [PERSON]. та її неповнолітня донька [PERSON]. ( а.с.41-43). Рішенням виконавчого комітету Прилуцької міської ради від 03.08.2007 року №475 оформлено право власності за територіальною громадою м.Прилуки на житловий будинок по [ADDRESS]. (а.с.36). Згідно розпорядження №289 від 09 серпня 2007 року міською радою було утворено відповідну комісію по зверненню [PERSON]. щодо усунення перешкод по вселенню у службову квартиру. Актом даної комісії від 09.08.2007 року було встановлено, що [PERSON]., яка є дружиною померлого, мешкає не на постійній основі, періодично з»являється у даній квартирі. Останній раз сусіди її бачили 3-4 дні до проведення обстеження житла. ( а.с.46-49). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON]. пояснила, що її син та невістка ([PERSON]. та [PERSON].) постійно проживали разом, як сім»я, хоча невістка іноді проживала у своїх батьків, оскільки вони мали хворобливий стан здоров»я. Однак, суд зважує на те, що цей свідок є заціпленою особою по справі, а тому необхідно критично оцінювати її покази. Суд не може прийняти до уваги як достовірними пояснення в судовому засіданні [PERSON]. та її представника адвоката [PERSON]. в тій частині, що виконавчий комітет Прилуцької міської ради не мав права розпоряджатися квартирами у будинку [ADDRESS], а саме, змінювати статус квартир та приймати рішення про надання їх іншим особам, так як його власником став лише у серпні 2007року, оскільки відповідно до Закону України «Про передачу об»єктів державної та комунальної власності» передача об'єктів з державної у комунальну власність здійснюється за рішенням у тому числі і органів, уповноважених управляти державним майном, самоврядних організацій - щодо об'єктів, визначених цим законом. Передача об'єктів з державної у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах здійснюється за наявності згоди відповідних сільських, селищних, міських, районних у містах рад, якщо інше не передбачено законом, а у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст - за наявності згоди районних або обласних рад, якщо інше не передбачено законом. Передача об'єктів з комунальної у державну власність здійснюється за рішенням сільських, селищних, міських, районних у містах рад - щодо об'єктів права комунальної власності відповідних територіальних громад; районних, обласних рад - щодо об'єктів права спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, що перебувають в управлінні районних, обласних рад. Як було встановлено у судовому засіданні, 19 грудня 2002 року було прийнято рішення про прийняття житлового фонду у комунальну власність, а 29 грудня 2006 року та 28 квітня 2007 року було прийнято рішення про надання згоди на передачу майна у комунальну власність територіальної громади міста. Передача об'єктів здійснюється комісією з питань передачі об'єктів, до складу якої входять представники виконавчих органів відповідних рад, місцевих органів виконавчої влади, органів, уповноважених управляти державним майном, самоврядних організацій, фінансових органів, підприємств, трудових колективів підприємств, майно яких підлягає передачі. Відповідно до ст.7 даного Закону з державної у комунальну власність передаються безоплатно в тому числі і житлові будинки (разом із вбудованими та прибудованими нежилими приміщеннями). Передача оформляється актом приймання-передачі, який підписується головою і членами комісії. Право власності на об'єкт передачі виникає з дати підписання акта приймання-передачі. Зважаючи на ті обставини, що акт приймання-передачі відомчого житлового фонду у комунальну власність ( а.с.[NUMBER]-34), комісія підписала 16 травня 2006 року, а 25.06.2007 року виконкомом Прилуцької міської ради затвердив дані акти, суд вважає правомірними дії виконкому по зміні статусу квартир у цьому будинку та видачі ордерів на вселення до неї громадянам. Суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні не довели факт постійного проживання у спірній квартирі, бо і сам квартиронаймач [PERSON]. як на момент поселення до квартири №[NUMBER] так і в наступний час, хоча і перебував у шлюбі із [PERSON]. та маючи сина - не ставив питання про вселення їх до квартири разом із собою як членів сім»ї, як і не звертався з цього приводу до самої смерті. Тому, подані [PERSON]. квитанцій про оплату вартості комунальних послуг також не можуть бути прийняті судом як доказ їх постійного проживання, оскільки: із квитанцій не вбачається, що їх оплату проводила саме вона, а згідно повідомлення КП «Прилукитепловодопостачання» особовий рахунок по даній квартирі відкрито на [PERSON] і нарахування за надані послуги проводилися лише на одну особу; по сплаті даних послуг із квітня 2007 року мається заборгованість. (а.с.82). Фактичне-ж не проживання позивачів [PERSON]. та [PERSON]. у спірній квартирі №[NUMBER] підтверджує також і той доказ, що із червня 2007 року спірна квартира взагалі відключена від електропостачання за борги (а.с.77), унаслідок чого суд вважає ці обставини спростовують їх ([PERSON]. та [PERSON].) покази про вільне проживання у даній квартирі, користування холодильником та іншими електроприладами. Суд також вважає, що [PERSON]. та [PERSON]. не довели факт спільного проживання та ведення спільного господарства, оскільки, окрім наявних у матеріалах справи копій свідоцтва про реєстрацію шлюбу та про народження сина, інших доказів не було надано на підтвердження їх постійного проживання у спірній квартирі. Крім того суд враховує, що сама [PERSON]. не заперечувала про основне місце проживання разом із батьками, оскільки вони мали хворобливий стан здоров»я, а незнання нею у якому статусі знаходиться спірна квартира - в черговий раз підтверджує ті обставини, що вона не проживала разом із своїм чоловіком та не вела спільне господарство. Квартиру ж, у якій вона проживала разом із батьками та сином було приватизовано відразу після прийняття відповідного закону, хоча [PERSON]. не змогла пояснити чому таким правом не скористався її чоловік. Суд також не може прийняти до уваги пояснення [PERSON]. про те, що у даному будинку взагалі не приватизовувались квартири і нібито цей будинок не мав власника чи балансоутримувача, оскільки такі пояснення спростовуються наведеними вище доказами про належність даного будинку Прилуцькому м»ясокомбінату і довідкою Прилуцького МБТІ підтверджується, що з моменту прийняття Закону України «Про приватизацію…» у даному будинку було приватизовано понад 100 квартир. (а.с.92). Наведені вище обставини свідчать про те, що [PERSON]. та її син [PERSON]. не проживали разом із [PERSON]. як сім»я, не вели спільне господарство, не зазначили та не довели в судовому засіданні час і умови вселення до спірної квартири, оскільки, як установлено судом першочергово до квартири вселився сам [PERSON]., а сам по собі факт перебування у шлюбу не може бути визнаний судом як підставою для визнання права на користування житлом, квартиронаймачем якого був померлий чоловік. права та обов»язки по договору найму житлового приміщення (квартири №[NUMBER] буд.№[ADDRESS] в м.Прилуки) припинилися у зв»язку зі смертю квартиронаймача - [PERSON], яка наступила [INFO]. Суд не може прийняти як доказ набуття права на користування житлом лише періодичне перебування позивачів І у даній квартирі, а також їх посилання на ст. 1218 ЦК України, яка визначає склад спадщини усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, оскільки в даному випадку спірна квартира №[NUMBER] не належала померлому на праві приватної власності, а він був лише її наймачем. Наведені вище обставини дають суду всі підстави вважати, що [PERSON]. та [PERSON]. не набули права на користування даною квартирою, а оскільки в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] має ключі від квартири та після смерті квартиронаймача [PERSON]. періодично там проживає, хоча має у власності інше житло суд вважає, що вона та її син [PERSON]. підлягають до виселення, без надання іншого жилого приміщення. Вирішуючи-ж питання в частині позовних вимог [PERSON]х про визнання недійсним ордеру на вселення [PERSON]. та її неповнолітньої доньки, суд керується положеннями ст. 58 ЖК України відповідно з цією нормою закону - ордер є єдиною підставою для вселення у надане жиле приміщення та видається виконавчим комітетом відповідної ради на підставі рішення. Ордер може бути виданий лише на вільне жиле приміщення. Як було встановлено в судовому засіданні, приймаючи рішення про видачу ордера помічнику прокурора [PERSON]. Із малолітньою дочкою, виконкомом Прилуцької міськради не допустив жодних порушень закону, оскільки, як доведено вище [PERSON]. та [PERSON]. не були зареєстровані у спірній квартирі №[NUMBER], не проживали в ній, і відповідно не набули права на користування даною квартирою. Крім того, як установлено в судовому засіданні, [PERSON].разом із малолітньою дочкою отримавши ордер на квартиру №[NUMBER] - не змогла поселитися через перешкоди, які чинилися невідомими особами у квартирі, і лише по збігу певного часу після видачі ордеру було встановлено, що у квартиру самовільно поселилися та періодично мешкають гр.[PERSON]. разом із сином, що і змусило виконком звертатися до суду із позовом про їх виселення. Однак, як пояснила в судовому засіданні представник третьої особи: КП “Прилукижитлобуд” на обслуговування якого був переданий даний будинок, що дане жило отримало статус службового Прилуцької міжрайпрокуратури та надано [PERSON]. у зв»язку з виконанням нею трудових відносин. За таких обставин суд приходить до висновку, що при прийнятті рішення про надання ордеру [PERSON]., виконком Прилуцької міськради не допустив порушень порядку і умов надання жилих приміщень, унаслідок чого [PERSON]. та [PERSON]. необхідно відмовити у задоволенні і цієї частини вимог - про визнання ордеру недійсним. На підставі наведеного та ст. ст.58,109 ЖК України,

Outcome: dismissed