Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду с позовом до сільськовиробничого кооперативу „Восход” (далі СВГК „Восход”) про визнання права власності на квартиру [ADDRESS], та про визнання правочину купівлі - продажу дійсним , посилаючись на те, що вона проживає в цій квартирі з 1999 року. В липні 2004 року придбала в ВГК „Восход” вказану квартиру за 3546 грн. 47 коп. Оформити квартиру не може, тому як будинок не має статусу житлового будинку. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги, пояснила, що в кассу господарства внесла вартість квартири, але нотаріально оформити як свою власність не змогла, тому як будинок мав статус гуртожитку, а не житлового будинку. Просила позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги. Просила задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, пояснила, що позивачка дійсно сплатила вартість квартири, проживає в ній тривалий час. На данний момент будинок вже має статус житлового. Проти задоволення позову не заперечувала. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справ, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що згідно виписки з протоколу № 6 від 26 червня 2004 року загальних зборів членів сільськогосподарського виробничого кооперативу „Восход” [PERSON] продано квартиру [ADDRESS](а.с. 5-6), за яку вона сплатила вартість в повному обсязі у розмірі 3546 грн. 47 коп. (а.с. 4). З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.06.2007 року видно, що нежитлова будівля - гуртожиток - належить на праві приватної власності СГВК „Восход” (а.с. 9). Судом також встановлено, що рішенням виконкому Амурської сільської ради Красногвардійського району АР Крим № 63 від 10.07.2008 року змінено статус гуртожитку [ADDRESS] та надано йому статус житлового будинку (а.с. 30). Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК Украіни, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна, може пред&acute;явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що сторони домовились про всі суттєві умови купівлі - продажу квартири та здійснили усі необхідні дії щодо виконання данного правочину, що підтверджується письмовими доказами, але оформити нотаріально його не змогли, тому як будинок мав статус гуртожитку, а не житлового будинку. В данний час статус будинку змінено і він має статус житлового. Таким чином, визнання представником відповідача пред&acute;явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved