Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Сучевенської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області про визнання права власності на самочинне будівництво, посилаючись на те, що в 1980 році він побудував гараж у своєму господарстві, що розташоване по [ADDRESS] , відміченого в плані будови літ. «Б», при цьому без належного дозволу та будівельно технічної документації. Згідно ч.1,2 ст.376 ЦК України таке нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, тому особа яка здійснила самочинне будівництво не набуває права власності на нього. У зв’язку з відсутністю правовстановлюючих документів на гараж, він не може розпорядитися цим майном. Згідно ч.З ст.376 ЦК Цкраїни , право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Згідно рішення Ш.Полянської сільської ради №6\2 від 28 червня 1985 року йому було виділено земельну ділянку для будівництва та продовжено строк для будівництва житлового будинку, вже після того, як ним без належного дозволу було побудовано гараж. Згідно витягу з погосподарської книги, в господарстві розташованому по [ADDRESS] , головою господарства є він - [PERSON] , крім нього більше ніхто в господарстві не зареєтрований. Згідно висновку №693.1 будівельно-технічного дослідження від 10 квітня 2008 року, будівництво гаража літ. «Б», що розташований в с. Петричанка по вул.Л.Українки №18, Глибоцького району Чернівецької області проведено із дотриманням державних будівельних, протипожежних, санітарним норм і подальша його експлуатація за призначенням можлива. Як вбачається із довідки відділу архітектури Глибоцької районної державної адміністрації план на будівництво гаража розташованого в с.Петричанка по вул, Л.Українки №18 не видавався. Рішенням Сучевенської сільської ради йому надано дозвіл на приватизацію земельної ділянки на якій розсташоване господарство в с. Петричанка по вул. Л.Українки№18. Тому, з урахуванням вищенаведеного вважає, що він має право на зазначене нерухоме майно, так як фактично володіє та користується ним і це не порушує право інших осіб. Просить суд визнати за ним право власності на самочинно побудований гараж літ.”Б”, що розташований по [ADDRESS] . На попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав і в своїх поясненнях підтвердив обставини, які викладені в позовній заяві. Просив суд визнати за ним право власності на самочинно побудований гараж літ.”Б”, що розташований по [ADDRESS] . Представник відповідача Сучевенської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області у попереднє судове засідання не з’явився, однак Сучевенська сільська рада надіслала суду заяву від 12 травня 2008 року №756, згідно якої сільська рада позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову і просить суд розглянути справу без участі їх представника. Вислухавши пояснення сторін та ознайомившись із матеріалами справи, суд дійшов висновку, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачами пред’явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження при розгляді справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved