overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-03 00:00:00

20.05.2008 року до Слов'янського міськрайонного суду звернулася [PERSON]. з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26.09.1992 року. Реєстрація шлюбу відбулася в Слов'янському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецької області. Від шлюбу в них є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем. З березня 2008 року шлюбні відносини фактично припинені у зв'язку з тим, що відповідач поводиться агресивно, принижує позивача, порушує подружню вірність. Вважає, що подальше спільне проживання приведе лише до погіршення ситуації, що сім'ю зберегти неможливо, а подальше сумісне проживання може негативно вплинути на їх неповнолітню дитину. Спір про розподіл майна будуть вирішувати в судовому порядку окремо. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги. Пояснила, що з березня 2008 року не проживає з відповідачем. Вважає, що зберегти сім'ю неможливо, просила шлюб розірвати, оскільки на протязі останніх п'яти років між нею та відповідачем лише негативні відношення. Відповідач позов визнав не заперечував проти розірвання шлюбу. Пояснив, що шлюбні відносини фактично припинені з березня 2008 року, вважає, що зберегти сім'ю неможливо. Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. Так у ході судового засідання з вірогідністю було встановлено, що сторони одружені з 26.09.1992 р. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON],[INFO], фактичні шлюбні відносини між ними припинені, просили шлюб розірвати. Для [PERSON]. та [PERSON]. цей шлюб є першим. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно та її збереження не є можливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-03 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 липня 1988 року , від шлюбу мають повнолітню дочку - [PERSON] ,1988 року народження. [PERSON] заявлено позов до [PERSON]про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що подружнє життя не склалось, з 2002 року подружні стосунки припинені, проживають із окремо. Вважає , що надії на збереження сім'ї немає , просить шлюб розірвати . В попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, з підстав , викладених у позовній заяві , просить шлюб розірвати . Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні заявлений позов визнала , погодилась на розірвання шлюбу . Виходячи з наведеного , суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Вимогами ч.4 ст.130 ЦПК України встановлено, що при визнання позову ухвалюється судове рішення в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України . Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини . [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 липня 1988 року , від шлюбу мають повнолітню дочку - [PERSON] ,1988 року народження, що підтверджується відповідно свідоцтвом про укладення шлюбу , виданим відділом ЗАГСу м.Ковеля та свідоцтвом про народження від 19.10.1988 року , виданим відділом ЗАГСу м.Ковеля . Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України підставою для розірвання шлюбу є встановлення того, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них , інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В попередньому судовому засіданні встановлено , що подружні стосунки між сторонами припинені тривалий час , надії на збереження сім'ї немає , подальше збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя , крім того , відповідач в попередньому судовому засіданні заявлений позов визнав та не заперечив щодо задоволення позовних вимог позивачки , тому враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у справі наявні законні підстави для задоволення вимог позивача у стадії попереднього судового розгляду, виходячи з визнання відповідачкою позовної вимоги про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-03 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 2002 року , від шлюбу мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] народження та [PERSON] , [INFO] народження . Від попереднього шлюбу позивачка має дитину , [PERSON] , [INFO] народження . [PERSON] заявлено позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що через конфлікти та сварки подружнє життя не склалось, подружні стосунки припинені. Вважає , що надії на збереження сім'ї немає , просить шлюб розірвати . В попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, з підстав , викладених у позовній заяві , просить шлюб розірвати . Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні заявлений позов визнав , погодився на розірвання шлюбу . Виходячи з наведеного , суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Вимогами ч.4 ст.130 ЦПК України встановлено, що при визнання позову ухвалюється судове рішення в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України . Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини . [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 2002 року , від шлюбу мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] народження та [PERSON] , [INFO] народження, що підтверджується відповідно свідоцтвом про укладення шлюбу від 10.09.2002 року , виданим Відділом РАГСу м.Ковеля , свідоцтвом про народження від 03.12.2003 року , виданим відділом РАГСу м.Ковеля та свідоцтвом про народження від 11.05.2007 року , виданим відділом РАЦСу по місту Ковелю та Ковельському району . Від попереднього шлюбу позивачка має дитину , [PERSON] , [INFO] народження. Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України підставою для розірвання шлюбу є встановлення того, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них , інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В попередньому судовому засіданні встановлено , що подружні стосунки між сторонами припинені , надії на збереження сім'ї немає , подальше збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя та їхніх дітей , крім того , відповідач в попередньому судовому засіданні заявлений позов визнав та не заперечив щодо задоволення позовних вимог позивачки , тому враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у справі наявні законні підстави для задоволення вимог позивача у стадії попереднього судового розгляду, виходячи з визнання відповідачкою позовної вимоги про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-03 00:00:00

Ремонтне житлово-комунальне підприємство № 2 м. Ковеля (далі - РЖКП № 2) звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг , мотивуючи свої позовні вимоги тим, що останній користується послугами, які надає РЖКП №2 міста Ковеля , в добровільному порядку їх не оплачує, на неодноразові нагадування про необхідність оплатити борг не реагує, внаслідок чого заборгованість відповідача перед позивачем становить 861,44 грн. Просить стягнути з відповідача на користь підприємства вказану суму боргу та судові витрати у справі. В попередньому судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю, просить його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, та стягнути з відповідача борг та судові витрати по справі . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов визнав , пояснивши , що заборгованість виникла у зв'язку із тяжким матеріальним становищем, зобов'язався оплатити заборгованість . Виходячи з наведеного , суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Вимогами ч.4 ст.130 ЦПК України встановлено, що при визнання позову ухвалюється судове рішення в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України . Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини . Згідно ст.ст. 66, 67, 68 ЖК України, п. 17 “Правил утримання будинків та прибудинкової території”, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 року, наймач житлового приміщення повинен вносити плату за комунальні послуги (обслуговування та ремонт будинку, водопостачання, теплову енергію) згідно встановлених тарифів щомісячно. Як вбачається з довідки про склад сім'ї від 01.04.2008 року [PERSON] проживає по [ADDRESS]. Відповідно до розрахунку боргу, відповідачі не проводили оплату за отримані послуги, а тому, станом на 01.04.2008 року, утворилась заборгованість в сумі 861,44 грн, що стверджується розрахунком суми боргу РЖКП №2 м.Ковеля . Комунальні платежі, квартирна плата нараховані за діючими тарифами . Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні заявлений позов визнав та не заперечив щодо задоволення позовних вимог позивача , визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб , тому суд вважає , що заявлений позов слід задовольнити Крім цього, з [PERSON] слід стягнути на користь РЖКП № 2 міста Ковеля судові витрати у справі в рівних долях з кожного відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-03 00:00:00

Ремонтне житлово-комунальне підприємство № 2 м. Ковеля (далі - РЖКП № 2) звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг , мотивуючи свої позовні вимоги тим, що останній користується послугами, які надає РЖКП №2 міста Ковеля , в добровільному порядку їх не оплачує, на неодноразові нагадування про необхідність оплатити борг не реагує, внаслідок чого заборгованість відповідача перед позивачем становить 705,86 грн. Просить стягнути з відповідача на користь підприємства вказану суму боргу та судові витрати у справі. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю, просить його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, та стягнути з відповідача борг в сумі 705, 86 грн., який виник станом на 01.04.2008 року, та судові витрати по справі в сумі 81 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов визнав, пояснивши, що заборгованість виникла у зв'язку із тяжким матеріальним становищем сім'ї , зобов'язався оплатити заборгованість . Виходячи з наведеного , суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Вимогами ч.4 ст.130 ЦПК України встановлено, що при визнання позову ухвалюється судове рішення в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України . Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини . Згідно ст.ст. 66, 67, 68 ЖК України, п. 17 “Правил утримання будинків та прибудинкової території”, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 року, власник житлового приміщення повинен вносити плату за комунальні послуги (обслуговування та ремонт будинку, водопостачання, теплову енергію) згідно встановлених тарифів щомісячно. Як вбачається з довідки виданої Ремонтним житлово-комунальним підприємством №2 [PERSON] проживає по [ADDRESS]. Відповідно до розрахунку боргу, відповідач не проводив оплату за отримані послуги, а тому, станом на 01.04.2008 року, утворилась заборгованість в сумі 705,86 грн, що стверджується розрахунком суми боргу РЖКП №2 м.Ковеля . Комунальні платежі, квартирна плата нараховані за діючими тарифами . Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні заявлений позов визнав та не заперечив щодо задоволення позовних вимог позивача , визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб , тому суд вважає , що заявлений позов слід задовольнити. Крім цього, з [PERSON] слід стягнути на користь РЖКП № 2 міста Ковеля судові витрати у справі відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-03 00:00:00

26.05.2008 року до Шосткинського міськрайсуду звернулось КП «Енергія» до [PERSON], [PERSON], [PERSON]про стягнення боргу в сумі 1792 грн. 18 коп. Свої позовні вимоги мотивують тим, що КП «Енергія» надає послуги з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій, в тому числі й мешканців будинку [ADDRESS]проживають відповідачі, які в повному обсязі користувались наданими послугами. Однак відповідачі не вносили плату за надані послуги, тому у них виникла заборгованість в сумі 1792 грн. 18 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить стягнути з відповідачів всю суму заборгованості та сплачені при подачі позову судові витрати. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про слухання справи повідомлені належним чином, заперечень та клопотань про перенесення справи не надали, а тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймачі квартир зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги. При подачі позову позивачем було сплачено державне мито в сумі 5 грн. 10 коп., Також підлягають стягненню з відповідачів на користь КП «Енергія» витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., сплачені при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-03 00:00:00

Позивач в квітні 2008 року подав до суду позовну заяву про визнання договору купівлі-продажу дійсним, посилаючись в заяві, що на підставі рішення виконкому Ізюмської міської ради від 06.12.1978 року надано дозвіл на будівництво гаражів, для зберігання індивідуального автотранспорту розміром 3,5х6,0 м по в[ADDRESS] - [PERSON]. Згідно рішення виконкому Ізюмської міської ради №709 від 21.07.1992 року, забудовникові, [PERSON]., було дозволено переоформити на дружину,[PERSON], вказаний гараж. Рішенням виконавчого комітету Ізюмської міської ради №396 від 16.06.1994 року, [PERSON] дозволено було продаж гаража[PERSON]. В червні 1994 року гр.[PERSON]. було придбано гараж, розташований за адресою: [ADDRESS], сплачено вартість гаража в сумі еквівалентній 500 у.о. При укладенні договору-купівлі продажу між[PERSON]. та [PERSON]., не була дотримана форма договору. Так договір купівлі-продажу не був нотаріально засвідчений. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням справу слухати у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, заслухавши показання сторони, вивчивши матеріали справи, вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини: - Згідно висновку Технічного бюро Ізюмської міської ради народних депутатів, заяву [PERSON], про купівлю-продаж гаражу, розташованого за адресою: [ADDRESS], задоволено, та надано дозвіл на продажу гаража [PERSON] - договір між сторонами укладено фактично, про що свідчить те, що кожна з сторін виконала всі умови, необхідні для укладення договору. Позивачем оплачена вартість гаража, прийнята у власність та користування, а гр.[PERSON] передала гараж у власність та тримала кошти від продажу гаража. - договір купівлі-продажу не було зареєстровано в державній нотаріальній конторі. - Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, суд вправі на вимогу цієї сторони визнати угоду дійсною. . Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. ч.1 ст.334 ЦК України вказує, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-03 00:00:00

[PERSON]. звернувся в суд з позовною заявою до ВАТ Копичинецьке автотранспортне підприємство № 16143 про стягнення заборгованості по заробітній платі, посилаючись на те, що він працював у вказаному підприємстві водієм та був звільнений в лютому 2008 року. На протязі тривалого часу йому затримували виплату заробітної плати, у зв'язку з чим утворилася заборгованість на суму 2513 грн. 93 коп., тому просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану суму заборгованості по зарплаті. Представник позивача[PERSON] подав суду письмову заяву, позовні вимоги підтримує, просить справу розглянути за його відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із довідки Копичинецького ВАТ АТП виданої [PERSON], заборгованість із виплати йому заробітної плати станом на 01.04.2008р. становить 2513 грн. 93 коп. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільнені працівника , виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації проводиться в день звільнення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 2513 грн. 93 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-03 00:00:00

[PERSON]. звернулася в суд з позовною заявою до ВАТ Копичинецьке автотранспортне підприємство № 16143 про стягнення заборгованості по заробітній платі, посилаючись на те, що вона працює у вказаному підприємстві білетним касиром. На протязі тривалого часу їй затримували виплату заробітної плати, у зв'язку з чим утворилася заборгованість на суму 2971 грн. 30 коп., тому просить суд стягнути з відповідача на її користь вказану суму заборгованості по зарплаті. Позивач подала суду письмову заяву, позовні вимоги підтримує, просить справу розглянути за її відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із довідки Копичинецького ВАТ АТП виданої [PERSON]., заборгованість із виплати їй заробітної плати станом на 01.04.2008р. становить 2971 грн. 30 коп. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 2971 грн. 30 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-03 00:00:00

До суду звернулась позивачка [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON]про зміну розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що рішенням Тельманівського районного суду Донецької області від 20.09.2005 року з відповідача на утримання дочок [PERSON]та [PERSON], на її користь позивачки було стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини з всіх видів його заробітку. В теперішній час старшій дочці [PERSON]виповнилось вісімнадцять років і аліменти на її утримання не виплачуються. Тому позивачка звернулась до суду з даним позовом і просить змінити розмір стягуваних аліментів на утримання дитини. В судовому засіданні позивачка на позовних вимогах наполягала і пояснила, що на її утриманні знаходиться неповнолітня донька - [PERSON][INFO] Позивач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи доходить висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що рішенням Тельманівського районного суду Донецької області від 20.09.2005 року з відповідача на утримання дочок [PERSON]та [PERSON], на користь позивачки було стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини з всіх видів його заробітку. В теперішній час старшій дочці [PERSON]виповнилось вісімнадцять років і відповідно до діючого законодавства аліменти на її утримання не виплачуються. Статтею 192 Сімейного Кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи, що відповідач припинив виплату аліментів на користь позивачки на утримання доньки [PERSON]у зв'язку з досягненням дитиною повноліття, матеріальний стан позивача змінився і суд вважає можливим збільшити розмір аліментів стягуваних на користь [PERSON] . на утримання доньки [PERSON]. Суд, вважає необхідним покласти на відповідача оплату судового збору на користь держави та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи, звільнивши від її уплати позивачку.

Outcome: approved