Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-30 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 29.05.08 р. звернулись до суду з позовом до відділу освіти Городянської районної державної адміністрації про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати за період з 1999 р. по 2002 р. Позивачі у позовній заяві зазначили, що вони як вчителі Володимирівської ЗОШ І-ІІІ ст., відповідно до вимог ст.57 Закону України „Про освіту”, на підставі рішення Городнянського районного суду Чернігівської області отримали заборгованість по заробітній платі у вигляді своєчасно не виплаченої надбавки за вислугу років, як педагогу та матеріальної допомоги на оздоровлення. Згідно ПКМУ №159 від 21.02.01 р. повинна нараховуватись та виплачуватись компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати. Просять стягнути з відділу освіти компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати. У судовому засіданні представник позивачів підтримала позовні вимоги, просить стягнути з відповідача компенсацію втрати частини заробітної плати на користь: [PERSON] 822.37 грн. за період з 01.12.99 р. по 31.08.02 р.; [PERSON] 1744.85 грн. за період з 01.07.99 р. по 31.08.02 р. та як спадкоємиці померлого чоловіка [PERSON] в сумі 511.46 грн. за період з 01.06.99 р. по 31.10.99 р.; [PERSON] 1177.74 грн. за період з 01.10.99 р. по 31.08.02 р.; [PERSON] 1307.07 грн. за період з 01.09.99 р. по 31.08.02 р.; [PERSON] 636.18 грн. за період з 01.11.99 р. по 31.08.02 р.; [PERSON] 424.20 грн. за період з 01.02.00 р. по 31.08.02 р.; [PERSON] 754.26 грн. за період з 01.09.99 р. по 31.08.02 р.; [PERSON] 213.65 грн. за період з 01.12.00 р. по 31.08.02 р. Представник відповідача по справі у судове засідання не з'явився, начальник відділу освіти подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника відділу совіти і надала письмові заперечення на позов, які зводяться до того, що відділ освіти позов не визнає і пояснює це тим, що у зв'язку з не фінансуванням з бюджету виплат передбачених ст.57 Закону України „Про освіту”, відсутністю відповідних бюджетних асигнувань протягом 1997-2000 років працівникам районного відділу освіти не проводилось нарахування надбавки за вислугу років та допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки педагогічним працівникам. Ці виплати не були нараховані, не вівся їх облік, вони не відносились до кредиторської заборгованості. Згідно Закону України „Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України "Про освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів” від 09.09.2004 року №1994-IV врегульовано правовідносини з цього питання і цим Законом не передбачено виплати компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати. Крім того, спільним листом Міністерства освіти і науки України, Мінфіну України за погодженням з Мінпраці та соціальної політики України, Державним казначейством України від 30.11.2005 року №1/9-681 роз'яснено, що виплата згідно Закону України „Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України "Про освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів” від 09.09.2004 року №1994-IV є разовою виплатою державного бюджету, яка здійснюватиметься протягом п'яти років. Таким чином, вимоги позивача є такими, що суперечать бюджетному законодавству і компенсація нарахуванню та виплаті не підлягає. /а.с.45/ Представник третьої особи на боці відповідача, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, у судове засідання не з'явився, начальник ГУ ДКУ в Чернігівській області надав письмові пояснення на позов та просить суд відмовити позивачеві у задоволенні позову. /а.с.43/ Суд заслухавши пояснення представника позивачів та перевіривши матеріали справи і дослідивши надані сторонами докази до і під час попереднього судового засідання, встановив наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. З довідок директора Володимирівської ЗОШ І-ІІІ ст. встановлено, що позивачі дійсно працюють та працювали в школі на посадах вчителів. /а.с.6, 7, 14, 16, 22, 26, 30, 33, 35/ Дослідженням довідок відділу освіти без номеру та дати встановлено, що компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати становить [PERSON] 822.37 грн. за період з 01.12.99 р. по 31.08.02 р. /а.с.15/; [PERSON] 1744.85 грн. за період з 01.07.99 р. по 31.08.02 р. /а.с.10/; померлому [PERSON] 511.46 грн. за період з 01.06.99 р. по 31.10.99 р. /а.с.11/; [PERSON] 1177.74 грн. за період з 01.10.99 р. по 31.08.02 р. /а.с.23/; [PERSON] 1307.07 грн. за період з 01.09.99 р. по 31.08.02 р. /а.с.19/;[PERSON] 636.18 грн. за період з 01.11.99 р. по 31.08.02 р. /а.с.27/; [PERSON] 424.20 грн. за період з 01.02.00 р. по 31.08.02 р. /а.с.38/; [PERSON] 754.26 грн. за період з 01.09.99 р. по 31.08.02 р. /а.с.28/; [PERSON] 213.65 грн. за період з 01.12.00 р. по 31.08.02 р. /а.с.34/ Відповідно положень ст. 233 КЗПП України в редакції статті до 11.07.2001 року, працівник мав право звернутися з заявою про вирішення трудового спору до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. 11.07.2001 року з прйняттям Закону України №2620-ІІІ, згідно якого ст.233 КЗПП доповнено частиною другою, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Суд, з'ясувавши причини пропущення позивачами тримісячного строку звернення до суду, що того вимагала стаття 233 КЗПП України в редакції до 11.07.2001 року, прийшов до висновку, що він не пропущений оскільки тільки у 2007 році позивачі отримали заборгованість по заробітній платі, і за таких обставин, суд вважає, що позивачами недопущено порушення строків зверення до суду за захистиом свого трудового права. Згідно приписів ст.1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Враховуючи викладене позивачка по справі [PERSON], має право отримати грошову компенсацію померлого 08.04.2000 р. її чоловіка [PERSON], що підтверджується її паспортом громадянки України /а.с.5/ та свідоцтвом про смерть [PERSON]./а.с.8/ Статтею 55 Конституції України зазначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Стаття 22 Конституції України наголошує, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Стаття 43 Конституції України проголошує, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. В статті 57 Закону України „Про освіту”, якою визначені гарантії держави педагогічним, науково-педагогічним працівникам та іншим категоріям працівників навчальних закладів, визначено, що держава забезпечує вказаній категорії працівників виплату надбавок за вислугу років щомісячно у відсотках до посадового окладу (ставки заробітної плати) залежно від стажу педагогічної роботи та виплату допомоги на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу (ставки заробітної плати ) при наданні щорічної відпустки. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачам неправомірно своєчасно не виплачувалась надбавка за вислугу років, яка є частиною їх заробітної плати, чим порушено їх конституційне право на своєчасне одержання винагороди за працю. Згідно положень ст. 34 Закону України „Про оплату праці”, компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Цей порядок врегульовано законодавством, зокрема Законом України „Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати” від 19 жовтня 2000 року N2050-III, Постановою КМУ від 20 грудня 1997 р. N1427 „Про затвердження Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати”, Постановою КМУ від 21 лютого 2001 р. N159 „Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати”. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню у повному обсязі та підлягає стягненню з відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації нарахована їм компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відділу освіти Городнянської райдержадміністрації слід стягнути судові витрати по справі. На підставі викладеного й у відповідності до положень ст.ст. 22, 43, 55, 58 Конституції України, ст.57 Закону України „Про освіту”, ст.2, ст.34 Закону України „Про оплату праці”, ст.233 КЗПП України, ст.1227 ЦК України, ЗУ „Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати” від 19 жовтня 2000 року N 2050-III, Постанови КМУ від 20 грудня 1997 р. N 1427 „Про затвердження Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати”, Постанови КМУ від 21 лютого 2001 р. N159 „Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати”,

Outcome: approved