Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-05 00:00:00

Позивач 21.04.2008 року звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини посилаючись на те, що 8 грудня 1999 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та перебуває на повному її утриманні, навчається у загальноосвітній школі № 2 м. Монастирище. На даний час позивачка не працює, а займається вихованням сина. Відповідач є батьком дитини, але не надає матеріальної допомоги на її утримання, в зв'язку з чим вона змушена звертатися з позовом про стягнення аліментів до суду. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю, просить його задоволити та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі &frac14; частини з усіх його доходів. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позов визнав повністю, проти його задоволення та сплати аліментів в розмірі 1/4 частини на утримання дитини, не заперечує. У відповідності до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, ухваленню у попередньому судовому засіданні судового рішення є визнання відповідачем позову. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявних для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. [PERSON], відповідач у справі, є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 04.04.2008 року, актовий запис № 122 [NUMBER]( а.с. 3); У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України обов'язок утримувати своїх неповнолітніх та непрацездатних дітей лежить на їх батьках. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей (аліменти) стягуються в судовому порядку. Відповідач не надав суду доказів того, що немає можливості сплачувати кошти на утримання дитини, не надав документів, які підтверджують відсутність заробітку, а навпаки погодився сплачувати аліменти на утримання дитини, визнавши позов повністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо доказів для розгляду справи по суті та постановлення рішення, і вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. Суд з урахуванням матеріального становища дитини, яка проживає з позивачкою, матеріального становища платника аліментів, того, що він працює та має визначений заробіток, його згоди на сплату аліментів, інших обставин справи, визначає розмір стягуваних аліментів на дитину у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів, але у відповідності до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Судові витрати на підставі ст. 81, 88 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача. Суд вважає за необхідне на підставі ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного ст.ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved