Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

Позивач[PERSON]. звернувся до суду з вищезазначеним позовом до [PERSON]., посилаючись на те, що згідно договору купівлі-продажу від 9 квітня 2008 року ним була придбана у власність у [PERSON]. земельна ділянка площею 2,65 га, розташована на території [ADDRESS] для ведення особистого підсобного господарства. Незважаючи, що між ним та відповідачем була досягнута домовленість щодо усіх істотних умов договору і відбулось повне виконання договору, відповідач ухиляється від його нотаріального посвідчення. Враховуючи зазначене, просив визнати дійсним вказаний договір купівлі-продажу земельної ділянки та визнати за ним право власності на зазначену земельну ділянку. В судовому засіданні представник позивача за дорученням [PERSON]. позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні викладеному в позовній заяві та просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов повністю визнав та не заперечував проти його задоволення, обставини викладені позивачем повністю підтримав. Представник третьої особи - Полтавської районної державної адміністрації Маслівець С.Г. в судове засідання не з'явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, не заперечив проти задоволення позову. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, виданому 22 березня 2007 року, [PERSON]. на підставі договору купівлі-продажу [NUMBER]від 29 грудня 2006 року №4918 належить на праві власності земельна ділянка площею 2,65 га, яка розташована на території [ADDRESS] і призначена для ведення особистого селянського господарства (а.с.6). Дев'ятого квітня 2008 року сторони уклали договір купівлі-продажу, відповідно до якого [PERSON] продав, а[PERSON]. прийняв у власність вищевказану земельну ділянку (а.с.3). В той же день сторони склали акт передачі земельної ділянки, а [PERSON] відповідно до договору отримав грошові кошти (а.с.5). Відповідно до ст.220 ЦК України якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Таким чином, в судовому засіданні доведено, що договір про продаж земельної ділянки укладено, сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, однак, відповідач [PERSON] ухиляється від його нотаріального посвідчення. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, оскільки вказана земельна ділянка не була виділена йому в натурі як власнику земельної частки, а придбана ним відповідно до договору купівлі-продажу, не порушує права, інтереси інших осіб. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.220, 655 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 130, 174, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України суд, -

Outcome: approved