Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-22 00:00:00

Позивачка[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 28 квітня 1993 року. Від спільного життя мають трьох неповнолітніх дітей - дочку[PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між нею та відповідачем були припинені з травня 2007 року з тієї причини , що між ними було відсутнє взаєморозуміння , відповідач зловживав спиртними напоями, порушив подружню вірність, що призвело до втрати взаємної поваги та почуття любові. Вважає , що сім”я розпалася остаточно і в подальшому не можу бути збережена , а тому прийшла до переконання про необхідність розірвати шлюб. В попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила їх задовольнити . Суду пояснила, що вважає, що їх сім”я при вказаних обставинах не може бути збережена . На протязі року вони проживають окремо , спільне господарство не ведуть. Спору з приводу утримання дітей і місця їх проживання , а також спору про поділ майна немає. Просить розірвати шлюб з відповідачем , оскільки його збереження є неможливим. Відповідач [PERSON]у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав і суду пояснив, що згодний на розірвання шлюбу, оскільки також вважає подальше спільне життя неможливим , сім”я розпалася остаточно і не може бути збережена. На утримання дітей він надає матеріальну допомогу. Спору про поділ майна не має. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову в попередньому судовому засіданні ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтву про укладення шлюбу[NUMBER], сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 1993 року. З свідоцтв про народження [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER]вбачається, що сторони мають малолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]та[PERSON], [INFO]/а.с.4,5/. У попередньому судовому засіданні достовірно встановлені фактичні взаємовідносини подружжя і причини розірвання шлюбу - це фактичне припинення шлюбних відносин сторонами. Таким чином, суд приходить до переконання, що сім”я розпалася остаточно і подальше спільне життя подружжя є неможливим, оскільки сторони тривалий час спільно не проживають , спільне господарство не ведуть , шлюбних стосунків не підтримують. Позивачка втратила до відповідача почуття любові та поваги, що перешкоджає збереженню шлюбу і суперечить інтересам сторін. Суд враховує , що спору про поділ майна , міста проживання та утримання малолітніх дітей між сторонами на теперішній час немає. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, визнання відповідачем у попередньому судовому засіданні пред”явленного позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Витрати по розірванню шлюбу суд вважає за необхідне покласти на відповідача , а позивачку від сплати держмита слід звільнити з урахуванням інтересів малолітніх дітей .

Outcome: approved