overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, мотивуючи свій позов тим, що відповідач проживає за адресою: [ADDRESS] та отримує теплову енергію у гарячій воді, виробленої позивачем. Відповідно до п. 17 „Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій”, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року за № 572 платежі за комунальні послугами власниками квартир, наймачами і орендарями вносяться щомісяця, не пізніше 10 числа наступного дня. Однак, відповідач даний обов'язок не виконав і сума заборгованості на 1 травня 2008 року склала 1157 грн. 30 коп. Відповідно до діючого законодавства боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. В добровільному порядку сплатити борг відповідач відмовляється. Учасники процесу до судового засідання не з'явилися, але надали суду заяв, згідно яких підтверджують суму боргу та не заперечують щодо розгляду справи у їх відсутність. Враховуючи наведене та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову, оскільки відповідно до закону боржники зобов'язані сплатити суму заборгованості за надані послуги згідно договору, що всього складає на 1 травня 2008 року склала 1157 грн. 30 коп.. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ст. 88 ЦПК його слід стягнути з відповідача, а також стягнути на користь позивача витрати понесені ним на сплату збору на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, мотивуючи свій позов тим, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS] та отримує теплову енергію у гарячій воді, виробленої позивачем. Відповідно до п. 17 „Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій”, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року за № 572 платежі за комунальні послугами власниками квартир, наймачами і орендарями вносяться щомісяця, не пізніше 10 числа наступного дня. Однак, відповідачі даний обов'язок не виконали і сума заборгованості на 1 травня 2008 року склала 1116 грн. 53 коп. Відповідно до діючого законодавства боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. В добровільному порядку сплатити борг відповідачі відмовляються. Учасники процесу до судового засідання не з'явилися, але надали суду заяв, згідно яких підтверджують суму боргу та не заперечують щодо розгляду справи у їх відсутність. Враховуючи наведене та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову, оскільки відповідно до закону боржники зобов'язані сплатити суму заборгованості за надані послуги згідно договору, що всього складає на 1 травня 2008 року склала 1116 грн. 53 коп. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ст. 88 ЦПК його слід стягнути з відповідачів, а також стягнути на користь позивача витрати понесені ним на сплату збору на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, мотивуючи свій позов тим, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS] та отримує теплову енергію у гарячій воді, виробленої позивачем. Відповідно до п. 17 „Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій”, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року за № 572 платежі за комунальні послугами власниками квартир, наймачами і орендарями вносяться щомісяця, не пізніше 10 числа наступного дня. Однак, відповідачі даний обов'язок не виконали і сума заборгованості на 1 травня 2008 року склала 3003 грн. 08 коп. Відповідно до діючого законодавства боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. В добровільному порядку сплатити борг відповідачі відмовляються. Учасники процесу до судового засідання не з'явилися, але надали суду заяв, згідно яких підтверджують суму боргу та не заперечують щодо розгляду справи у їх відсутність. Враховуючи наведене та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову, оскільки відповідно до закону боржники зобов'язані сплатити суму заборгованості за надані послуги згідно договору, що всього складає на 1 травня 2008 року склала 3003 грн. 08 коп. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ст. 88 ЦПК його слід стягнути з відповідачів, а також стягнути на користь позивача витрати понесені ним на сплату збору на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, мотивуючи свій позов тим, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS] та отримує теплову енергію у гарячій воді, виробленої позивачем. Відповідно до п. 17 „Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій”, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року за № 572 платежі за комунальні послугами власниками квартир, наймачами і орендарями вносяться щомісяця, не пізніше 10 числа наступного дня. Однак, відповідачі даний обов'язок не виконали і сума заборгованості на 1 травня 2008 року склала 2304 грн. 17 коп. Відповідно до діючого законодавства боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. В добровільному порядку сплатити борг відповідачі відмовляються. Учасники процесу до судового засідання не з'явилися, але надали суду заяв, згідно яких підтверджують суму боргу та не заперечують щодо розгляду справи у їх відсутність. Враховуючи наведене та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову, оскільки відповідно до закону боржники зобов'язані сплатити суму заборгованості за надані послуги згідно договору, що всього складає на 1 травня 2008 року склала 2304 грн. 17 коп. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ст. 88 ЦПК його слід стягнути з відповідачів, а також стягнути на користь позивача витрати понесені ним на сплату збору на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до Литвинівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно , вказуючи , що після смерті її матері [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді земельної частки (пай) розміром 1,60 в умовних кадастрових гектарах - згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0147054. В судове засідання позивач не з'явилась ,хоча належним чином була повідомлена про день та час розгляду справи. Крім цього ,нею представлено заяву в якій вона просить справу розглядати у її відсутність ,свої позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник відповідача Литвинівської сільської ради - Кунька Г.М. в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та не заперечує щодо їх задоволення. Суд , заслухавши пояснення представника відповідача , дослідивши матеріали справи ,прийшов до переконання ,що позов підлягає до задоволення , виходячи із наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України ,право власності набувається на підставах ,що не заборонені законом ,зокрема із правочинів. У відповідності із ст.1261 ЦК України , у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця , у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті , той з подружжя , який його пережив , та батьки. Судом встановлено , що [PERSON] належала земельна частка (пай) розміром 1,60 в умовних кадастрових гектарах - згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0147054. Позивачка [PERSON] 11 серпня 1985 року одружилась із [PERSON] в зв'язку з чим змінила прізвище із дошлюбного [INFO] на прізвище чоловіка [INFO]. [INFO] [PERSON] померла. За таких обставин , суд прийшов до висновку , що позов [PERSON] підставний , а тому підлягає до задоволення. На підставі наведеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом , в якому зазначив, що перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем в якому мають дочку [PERSON] 1997 р.н. Просить стягнути аліменти на утримання дочки в розмірі ? частини всіх видів заробітку. Позивач в судовому засіданні підтвердив обставини, викладені в позові і просить задовольнити вимоги. Відповідач вимоги визнав і не заперечив проти ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні.. Вивчивши матеріали справи , заслухавши пояснення сторін суд вважає, що позовна заява може бути задоволена. На підставі матеріалів справи встановлено, що шлюб між [PERSON] . та [PERSON] . розірвано 07.04.2005 р. Від шлюбі мають дочку [PERSON] [INFO] р.н. Відповідно до рішення Суворовського райсуду м. Херсона від 15.05.2008 р. місце проживання дочки [PERSON] визначено з їх батьком [PERSON] . – позивачем у справі. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу батьки зобов’язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення повноліття. Розмір аліментів, що підлягає стягненню визначається за ст. 183 СК України. Зважаючи на обов’язок відповідача утримувати неповнолітніх дітей, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] , яка проживає з позивачем, у визначеному позивачем розмірі, а саме в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-07 00:00:00

В своїй заяві позивач вказує на те, що відповідно до договору, укладеного сторонами № [NUMBER] від 13 грудня 2007 року центр зобов’язався направити відповідача на професійну підготовку за професією кухаря 2 розряду в ПТІ № 8 оплатити витрати на навчання та виплатити матеріальну допомогу в період проходження підготовки. Відповідно до п.п.2.1.1., 2.1.2 договору відповідач зобов’язувалась пройти повний курс навчання, оволодіти професійними знаннями та навичками, що передбачені кваліфікаційними характеристиками , скласти кваліфікаційні іспити чи інші форми контролю знань, виконувати правила внутрішнього трудового розпорядку організації. Однак внаслідок постійних прогулів занять без поважних причин, втратою зв’язку з навчальним закладом та центром зайнятості [PERSON] .було відраховано з учбової групи та припинено виплату матеріальної допомоги відповідно до п.3.1.1 договору. Відповідно до п.3.1.2 договору відповідач повинна відшкодувати всі витрати пов’язані з її навчанням в сумі 2112 грн 83 коп., з яких вартість навчання складає 1184-83 грн., а вартість проживання 928 грн. Пославшись на наведене в судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати служби зайнятості на її професійне навчання в сумі 2112 грн 83 коп та 30 грн відшкодування витрат на інформаційно – технічне забезпечення розгляду справи. Відповідач в судовому засіданні позов визнала. Таким чином визнання відповідачем пред’явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-07 00:00:00

У березні 2008 р. у Новомиргородський районний суд надійшла заява [PERSON], заінтересована особа: Управління праці та соціального захисту населення Новомиргородської райдержадміністрації, [PERSON] про визнання [PERSON] безвісті відсутнім. Заявниця вказала, що із [INFO] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], внаслідок якого мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO] У червні 2003 р. він поїхав на заробітки у м. Москву, обіцяючи повернутися на Новий 2004 р. Проте додому не прибув і ніхто з його друзів не міг повідомити де він перебуває. Із січня 2004 р. місце знаходження [PERSON] заявниці невідоме. Посилаючись на ст. 43 ЦК України, ст. ст. 3, 15, 234, 246-247 ЦПК України, просить суд постановити рішення про визнання [PERSON] безвісно відсутнім із січня 2004 р. У судовому засіданні [PERSON] підтримала власні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Представник заінтересованої особи НЕДОПАС О.Д. та заінтересована особа [PERSON] проти задоволення заяви не заперечували. Наслідки такої процесуальної дії, передбачені ст. ст. 130, 174 ЦПК України, тобто ухвалення рішення про задоволення заяви, їм роз'яснені. Заслухавши зазначені пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: показання свідка, ознайомившись з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити заяву із таких міркувань. У даному випадку, ураховуючи положення ст. 130, ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд вважає, що визнання представником заінтересованої особи НЕДОПАСОМ О.Д. та заінтересованою особою [PERSON] вимог заявниці не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно вимогам ч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. В судовому засіданні безспірно з'ясовано, що із [INFO] [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], внаслідок якого мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO] У червні 2003 р. він взяв із собою речі першої необхідності, поїхав на заробітки у м. Москву, обіцяючи повернутися на Новий 2004 р. Проте у подальшому додому не з'явився і ніхто з його друзів не міг повідомити де він перебуває. Із січня 2004 р. місце знаходження [PERSON] заявниці невідоме. Вказані обставини підтвердили усі учасники судового розгляду. До того ж ці факти стверджуються показаннями свідка [PERSON], а також письмовими доказами: листами Новомиргородського РВ УМВС, Листопадівського сільського голови, адресною довідкою. Тому суд вважає вище викладені обставини справи дійсними. Ураховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що заява підлягає незаперечному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернулась в суд із позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що подружнє життя у неї з відповідачем не склалося, між ними часто виникають сварки і непорозуміння ,що також негативно впливає на виховання дітей. Створились умови , що унеможливлюють їх подальше спільне проживання та перебування в шлюбі, а тому просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] Відповідач в попереднє судове засідання не з'явився , хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. Крім цього визнання ним позову викладено в адресованій суду письмовій заяві ,що приєднана до матеріалів справи. Суд, заслухавши пояснення позивача , дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав. У відповідності до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них , інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 9 листопада 1991 року в Сільцівській сільській раді Бережанського (в даний час Підгаєцького) району Тернопільської області було укладено шлюб, актовий запис №12. Від даного шлюбу в них народилось троє дітей : 1 дочка - [PERSON] -[INFO] народження; 2 дочка -[PERSON]- [INFO] 3 народження; -[PERSON] - [INFO] народження. Діти проживають разом із позивачкою. За час спільного проживання подружнє життя між позивачкою та відповідачем не склалося, між ними часто виникали сварки, непорозуміння та конфліктні ситуації, крім цього позивачка миритись не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин, суд прийшов до переконання , що позов [PERSON] підставний, а тому підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-07 00:00:00

[PERSON] подав позов про розірвання шлюбу, вказавши, що у нього з відповідачкою перший шлюб. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] . Спільне подружнє життя з дружиною не склалося по причині різних характерів. Більше року вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження сім»ї неможливе. В судовому засіданні позивач позов підтримав і пояснив, що останні роки вони з дружиною мали часті суперечки. Більше року тому він купив будинок у іншому селі, однак дружина відмовилася проживати там разом з ним, хоча він неодноразово просив її про це. В даний час у нього немає подружніх почуттів до відповідачки і тому просить шлюб розірвати. Відповідачка в суд не з»явилася лея. про день слухання справи повідомлена належним чином. Заслухавши сторону, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов задоволити по таких підставах: сторони перебувають у вперше зареєстрованому шлюбі з [INFO] від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] Оскільки сторони тривалий час не проживають разом, не підтримують подружніх стосунків, відповідачка, зі слів позивача не спілкується із ним як з чоловіком, позивач категорично не згоден на примирення, настояв на розірванні шлюбу, то суд вважає, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу, за таких обставин, суперечило б інтересам сторони, а тому позов слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить розірвати укладений нею 24 квітня 2004 року шлюб з [PERSON]., посилаючись на те, що від шлюбу дітей вони не мають, а спільне життя з відповідачем не склалось, так як він зловживає спиртними напоями, ніде не працює. На протязі 4-х років вони разом не проживають, вона проживає з іншим чоловіком, з яким має намір створити сім*ю. В попередньому судовому засіданні позивач підтримала позов за вищевикладених обставин. Відповідач в судовому засіданні визнав позов і заперечував проти надання їм строку для примирення. Заслухавши сторони та дослідивши усі докази по справі, суд відповідно до ст.130 ЦПК УкраЇни з*ясував можливість врегулювання спору до судового розгляду, так як відповідач визнав позов, і вважає за необхідне задовольнити його відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Законними підставами для розірвання шлюбу є ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України. Суд з*ясував фактичні взаємини подружжя та дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому їх формально існуючий шлюб необхідно розірвати. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-08 00:00:00

Позивачі звернулись\~до суду\~з позовом,\~яким просять\~визнати дійсним\~договір купівлі\~-\~продажу квартири\~[ADDRESS],\~зареєстрований Одеською\~товарною біржею\~4\~вересня 1998\~року за\~№ 24225,\~укладений між\~[PERSON],\~яка діяла\~від свого\~імені та\~на підставі\~доручення в\~інтересах [PERSON],\~[PERSON],\~та [PERSON],\~[PERSON],\~стверджуючи,\~що свої\~зобов'язання\~по угоді\~[PERSON],\~[PERSON],\~як «покупці»,\~виконали у\~повному обсязі,\~крім того,\~у зв"язку\~з тим,\~що угода\~не посвідчена\~нотаріально та\~не зареєстрована\~в КП\~"ОМБТІ\~та РОН",\~просять визнати\~за ними\~в рівних\~частках за\~кожним право\~власності на\~квартиру [ADDRESS]. Відповідачі до судового засідання не зявились, за останнім відомим місцем проживання не мешкають. Представник третьої особи - Одеська товарна біржа у судове засідання не зявився, належним чином повідомлявся, причини неявки суду невідомі. Суд вважає наявні документи достатніми для розгляду справи за відсутності відповідачів та представника 3-ої особи. У судовому засіданні встановлено, що 4 вересня 1998 року між [PERSON], яка діяла від свого імені та на підставі доручення від імені [PERSON], [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], [PERSON], з іншої сторони, на Одеській товарній біржі було укладено договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS]. /а.с. 4-5/. Умови угоди сторони виконали в повному обсязі. Суд, вислухавши позивачів, дослідивши матеріали справи, вважає що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню, тому що у 1998 році сторони уклали договір купівлі - продажу, що відповідає вимогам закону та не порушує будь-які інтереси й охоронювані законом права. За договором сторони виконали свої зобов'язання в повному обсязі, угода оформлена в письмовому вигляді, але не посвідчена нотаріально, як того вимагала ст. 227 ЦК України /ред. 1963 року/ та не зареєстрована в КП "ОМБТІ та РОН", тому сторони змушені були звернутись з даним позовом до суду. Правовідносини з приводу користування, володіння і розпорядження майном виникли між сторонами з моменту укладання договору купівлі - продажу у 1998 році і відповідно до вимоги ст. ст. 47, 227 ЦК України /ред. 1963 року/ даний договір може бути визнаний судом дійсним. Відповідно ст. 12 Закону України "Про власність" громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок укладення угод, не заборонених законом, тобто позивачі внаслідок купівлі-продажу квартири набули право власності на вказану квартиру. На підставі вищевикладеного, суд вважає вимоги позивачів обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку, мотивуючи, що батько не надає допомоги на утримання свого сина [PERSON] [INFO] . В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги повністю, відповідач проти позову не заперечує. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, так як батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Outcome: approved