overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-05 00:00:00

Позивачка перебувала в трудових відносинах з відповідачем з 02.09.2002 року. У зв'язку з діючим законодавством відповідач зобов'язаний виплачувати позивачки своєчасно заробітну плату, але не виплачував, що стало підставою для звільнення з підприємства, посилаючись на відсутність грошових коштів. Тому позивачка змушена звернутися до суду з дійсним позовом та просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість з заробітної плати у сумі 3367 грн. 17 коп. У відкритому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило. Тому, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встанолено, що сторони перебували у трудових відносинах та відповідач своєчасно не сплачував позивачки заробітну плату, тому на день звільнення у неї утворилась заборгованість у сумі 3367 грн. 17 коп., що підтверджується матеріалами справи. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість з заробітної плати у розмірі 3367 грн. 17 коп. на користь позивачки. Оскільки позовні вимоги позивачки судом задоволені у повному обсязі, то з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. Відповідно до ч.2 ст. 367 ЦПК України, суд може допустити негайне виконання рішення в частині стягнення заробітної плати за заявою позивачки. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-05 00:00:00

Позивачка звернулася з дійсною позовною заявою в суд про те, що 29 липня 1989 року між сторонами був зареєстрований шлюб у Крестищенській сільській раді народних депутатів Донецької області, а/з № 6. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON],[INFO], яка проживає з позивачкою та отримує від позивача аліменти. Шлюб у позивачки з відповідачем перший. Позивачка просить розірвати шлюб, оскільки одруження з відповідачем виявилось невдалим, шлюбні відносини не підтримуються протягом десяти років, спільне господарство не ведеться, подальше проживання разом та збереження шлюбу не можливі, строк на примирення не потрібен, спору про поділ майна, що є спільною власністю та про місце проживання дитини немає. Позивачка у відкритому судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі. Допитаний в порядку судового доручення, відповідач позов визнав, згоден на розірвання шлюбу та на розгляд справи за його відсутності. Суд, вислухавши позивачку, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами виникли неприязні стосунки, шлюбні відносини не підтримуються, спору про розділ майна та місце проживання дитини сторони не мають. Тому з урахуванням вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги позивачки обгрунтованими та підлягаючими задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-05 00:00:00

В квітні 2008 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Котелівської сільської ради Новоселицького району, про визнання права власності на домоволодіння, яке розташоване в [ADDRESS], в склад якого входить: житловий будинок літ. А, ,літня кухня літ.Б, гараж літ.В, сарай літ.Г,, сарай літ.Д., навіс літ.Е,, вбиральня літ.З., колодязь №1, огорожа №2-5 посилаючись на те, що після смерті його матері [PERSON] відкрилася спадщина на вищевказаного домоволодіння. Він як спадкоємець першої черги за законом своєчасно прийняв спадщину. Просив визнати за ним права власності на дане домоволодіння. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. В матеріалах справи є лист Котелівської сільської ради Новоселицького району ,з якого видно,що вона просить розглянути справу провести без участі її представника, позов визнає. Виходячи з наведеного суд, вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд, вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] [INFO] року в [ADDRESS] залишилось спадкове майно, на яке позивач має право, як спадкоємець першої черги за законом. Він своєчасно прийняв спадщину. Інших спадкоємців, які мають право на спадкове майно немає. На підставі ст.ст. 328, 1268, 1270 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-05 00:00:00

21 березня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей вказаного віку, яку в судовому засіданні підтримала повністю і просила задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано виконкомом Новоселівською селищної ради м. Красний Лиман Донецької області 05 травня 2007 року (актовий запис № 1) - а.с.4. Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO] народження, яка проживає з позивачем та перебуває на його утриманні( а.с.3,5). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. В судовому засідання з пояснень сторін встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини більше чотирьох місяців. Позивач не хворіє, не працює, постійного заробітку не має, отримує матеріальну допомогу у зв»язку з народженням дитини. (а.с.21-22). Діти не хворіють (а.с.6). Відповідач має постійне місце роботи та середньомісячний дохід в сумі 1593,67 грн., нікому не виплачує, інших утриманців не має(а.с.14). При визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини. При цьому розмір аліментів на одну дитину відповідно до Закону України № 2901-ІV від 22 вересня 2005 року, який набрав чинності 15 жовтня 2005 року, не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який згідно ст.. 58 Закону України “Про Державний бюджет України на 2008 рік” від 28.12.2007 року встановлено з 1.04.2008 року в сумі 538 грн. Тому, враховуючи матеріальне становище відповідача та його неповнолітньої дочки, а також те, що відповідач працездатний, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню повністю - відповідач має можливість виплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно. Крім того в порядку ст.ст.81, 83,87 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн., а також на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за 1 місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обгрунтування позову посилається на те, що за час перебування у шлюбі із відповідачем [INFO] у них родився син [PERSON], який перебуває в даний час на утриманні позивачки. Відповідач із сім”єю не проживає, добровільно допомоги на утримання дитини не надає, тому позивачка змушена звернутися до суду для вирішення питанння про примусове стягнення аліментів. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала. Відповідач у судовому засіданні проти позову не заперечив. Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов”язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Дитина в даний час перебуває на утриманні позивачки, тому відповідач зобов”язаний сплачувати на її утримання аліменти. Відповідно до ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-05 00:00:00

З позовної заяви вбачається наступне. Позивачка перебувала в шлюбі з відповідачем, від якого мають дитину [PERSON] [INFO] народження, який є інвалідом першої групи і потребує постійного догляду. Відповідач працює, отримує пенсію, але позивачці, яка доглядає за сином, матеріально не допомагає. Оскільки вона проживає з дитиною-інвалідом і опікується нею, то вважає, що на підставі ст. 88 СК України, має право на утримання, яке відповідач може надавати, тому просить суд стягувати з відповідача на своє утримання ј частину доходу. В судовому засіданні позивачка підтвердила свої вимоги. Відповідач позов не визнав, пояснив, що він не працює, а з отримуваної ним пенсії з нього вже стягуються аліменти на утримання сина. Крім того, він хворіє і також потребує витрат на своє лікування. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково на підставі наступного. Судом встановлено, що син подружжя - [PERSON][INFO] народження, є інвалідом І групи безстроково, що підтверджується відповідним посвідченням та актом огляду МСЕК від 31.12.04. Потребує стороннього догляду. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 15.11.2007 року з відповідача стягуються аліменти на утримання сина в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян, починаючи з 05.11.2007 року. Згідно пояснень позивачки та відповідної довідки позивачка знаходиться на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення, отримує допомогу по догляду за інвалідом І групи в розмірі 9 грн. 69 коп. Проте, як пояснила позивачка, отримуваних нею коштів, в тому числі аліментів на утримання сина не вистачає для його належного лікування та інших необхідних витрат. Із довідки управління Пенсійного фонду України в м. Олександрії від 22.04.08 убачається, що відповідач отримує пенсію за віком в розмірі 1155 грн. 39 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що позивачка має право утримання, а відповідач може надавати матеріальну допомогу позивачці. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд на підставі ч. 2 ст. 88 та ст. 80 СК України враховує всі обставини, що мають істотне значення - розмір пенсії відповідача та його стан здоров'я, який теж потребує лікування і не працює, незначний розмір соціальної допомоги позивачки і визнає необхідним визначити розмір аліментів позивачці у частці від доходу відповідача, але меншій, ніж просить позивачка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-05 00:00:00

З позовної заяви вбачається наступне. Позивачка перебувала в шлюбі з відповідачем, від якого мають дитину [PERSON],[INFO]народження, який є інвалідом першої групи і потребує постійного догляду. Відповідач працює, отримує пенсію, але позивачці, яка доглядає за сином, матеріально не допомагає. Оскільки вона проживає з дитиною-інвалідом і опікується нею, то вважає, що на підставі ст. 88 СК України, має право на утримання, яке відповідач може надавати, тому просить суд стягувати з відповідача на своє утримання ј частину доходу. В судовому засіданні позивачка підтвердила свої вимоги. Відповідач позов не визнав, пояснив, що він не працює, а з отримуваної ним пенсії з нього вже стягуються аліменти на утримання сина. Крім того, він хворіє і також потребує витрат на своє лікування. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково на підставі наступного. Судом встановлено, що син подружжя - [PERSON],[INFO]народження, є інвалідом І групи безстроково, що підтверджується відповідним посвідченням та актом огляду МСЕК від 31.12.04. Потребує стороннього догляду. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 15.11.2007 року з відповідача стягуються аліменти на утримання сина в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян, починаючи з 05.11.2007 року. Згідно пояснень позивачки та відповідної довідки позивачка знаходиться на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення, отримує допомогу по догляду за інвалідом І групи в розмірі 9 грн. 69 коп. Проте, як пояснила позивачка, отримуваних нею коштів, в тому числі аліментів на утримання сина не вистачає для його належного лікування та інших необхідних витрат. Із довідки управління Пенсійного фонду України в м. Олександрії від 22.04.08 убачається, що відповідач отримує пенсію за віком в розмірі 1155 грн. 39 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що позивачка має право утримання, а відповідач може надавати матеріальну допомогу позивачці. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд на підставі ч. 2 ст. 88 та ст. 80 СК України враховує всі обставини, що мають істотне значення - розмір пенсії відповідача та його стан здоров'я, який теж потребує лікування і не працює, незначний розмір соціальної допомоги позивачки і визнає необхідним визначити розмір аліментів позивачці у частці від доходу відповідача, але меншій, ніж просить позивачка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-05 00:00:00

З позовної заяви вбачається наступне. Позивачка перебувала в шлюбі з відповідачем, від якого мають дитину [PERSON], [INFO] народження, який є інвалідом першої групи і потребує постійного догляду. Відповідач працює, отримує пенсію, але позивачці, яка доглядає за сином, матеріально не допомагає. Оскільки вона проживає з дитиною-інвалідом і опікується нею, то вважає, що на підставі ст. 88 СК України, має право на утримання, яке відповідач може надавати, тому просить суд стягувати з відповідача на своє утримання ј частину доходу. В судовому засіданні позивачка підтвердила свої вимоги. Відповідач позов не визнав, пояснив, що він не працює, а з отримуваної ним пенсії з нього вже стягуються аліменти на утримання сина. Крім того, він хворіє і також потребує витрат на своє лікування. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково на підставі наступного. Судом встановлено, що син подружжя - [PERSON] [INFO] народження, є інвалідом І групи безстроково, що підтверджується відповідним посвідченням та актом огляду МСЕК від 31.12.04. Потребує стороннього догляду. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 15.11.2007 року з відповідача стягуються аліменти на утримання сина в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян, починаючи з 05.11.2007 року. Згідно пояснень позивачки та відповідної довідки позивачка знаходиться на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення, отримує допомогу по догляду за інвалідом І групи в розмірі 9 грн. 69 коп. Проте, як пояснила позивачка, отримуваних нею коштів, в тому числі аліментів на утримання сина не вистачає для його належного лікування та інших необхідних витрат. Із довідки управління Пенсійного фонду України в м. Олександрії від 22.04.08 убачається, що відповідач отримує пенсію за віком в розмірі 1155 грн. 39 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що позивачка має право утримання, а відповідач може надавати матеріальну допомогу позивачці. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд на підставі ч. 2 ст. 88 та ст. 80 СК України враховує всі обставини, що мають істотне значення - розмір пенсії відповідача та його стан здоров'я, який теж потребує лікування і не працює, незначний розмір соціальної допомоги позивачки і визнає необхідним визначити розмір аліментів позивачці у частці від доходу відповідача, але меншій, ніж просить позивачка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-05 00:00:00

У суд з позовною заявою звернулася [PERSON], яка просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на спадкове нерухоме майно: житловий будинок та надвірні споруди, які знаходиться в [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтувала тим, що після смерті [INFO]року її чоловіка [PERSON]залишилось спадкове нерухоме майно, спадкоємцем якого згідно закону є позивачка. Позивачка в установлений законом строк звернулася до нотаріуса щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак отримала відмову з тих підстав, що відсутня державна реєстрація вказаного спадкового нерухомого майна, оскільки самочинно було збудовано житловий будинок загальною площею 112,2 кв.м та житловою площею 74,6 кв.м і вказану площу було самовільно введено в експлуатацію, тому спадкоємиця вимушена звернутися до суду. Позивачка в судове засідання не з”явилася, однак від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з”явився, проте від голови Любомльської міської Ради надійшла заява в якій він просить справу розглянути у відсутності їх представника, позовні вимоги міська рада визнає повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведені попереднього судового засідання. Відповідно до вимог ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що свідоцтвам № 30 серії [NUMBER]від Код суду 0310 1 інстанція 2 04 вересня 2006 року стверджено факт смерті [INFO]року в с. Коцюри Любомльського району Волинської області [PERSON]. Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 14.01.1997 року виданого Гущанською сільською Радою Любомльського району Волинської області вбачається, що [PERSON]та [PERSON]одружились 02.08.1975 року. З рішення Любомльської міської ради №14/14 від 28 грудня 2000 року вбачається, що [PERSON]в постійне користування надано земельну ділянку згідно проекту кварталу житлової забудови для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку по [ADDRESS]. Згідно з п.11 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов, підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло йому та [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить будинок розташований за адресою: [ADDRESS], крім них в будинку прописаний, але не проживає з 2001 року [PERSON] що перешкоджає у повній мірі здійснювати право власності на житло. В судовому засіданні позивач свій позов підтримав із зазначених підстав, та просив суд зобов'язати відповідача усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням. А саме знятись з реєстраційного обліку. Відповідачта представник третьої особи у судове засідання не з'явилися, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, статтями 319 ЦК України, 4 Закону України “Про власність” передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 9.03.2000 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS].. Згідно довідки наданої Виконавчим комітетом Новокаховської міської ради народних депутатів КП «Наше місто» вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], та прописаний але не проживає [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона проживає по сусідству разом з позивачем, та з 2001 року не бачила відповідача за спірною адресою. За таких обставин, суд вважає за необхідне позов задовольнити та усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням. На підставі ст.ст. 317, 319, 321, 328, 391 ЦК України,

Outcome: approved