Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду 23 липня 2008 року з позовом до відповідача про встановлення місця проживання дітей, посилаючись на те, що з [PERSON] вона знаходилась у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 17 січня 1997 року. Від вказаного шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] року народження, та [PERSON], [INFO]року народження. Відповідно до рішення Лозівського районного суду Харківської області місце проживання дітей було визнано з позивачкою. В 1999 році відповідач викрав у неї дітей та самовільно вивіз їх до себе. Незважаючи на те, що діти зареєстровані за місцем проживання в [ADDRESS], вони фактично мешкають з батьком в [ADDRESS]. Позивачка зазначає, що є рішення опікунської ради Яковлівської сільської ради про встановлення опіки над меншою донькою - [PERSON], але при цьом не вирішувалось питання про опіку над старшою дочкою - [PERSON], якій вже виповнилось 16 років та вона обрала місце проживання з батьком. В зв”язку з викладеним, позивачка звернулась до суду і просить встановити місце проживання дітей - [PERSON] та [PERSON], з нею, їхньою матір'ю. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила визначити місце проживання дітей з нею. Крім того, позивачка наполягала на розгляді справи по суті в попередньому судовому засіданні. Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог категорично заперечував, оскільки у нього створені всі умови для проживання та розвитку дітей. Його друга дружина ставиться до дівчат як до рідних дітей, піклується про них, займається їх вихованням. Тому вважає, що дітям буде краще проживати з ним та його дружиною. Відповідач не заперечував, щоб справа по суті була розглянута в данному судовому засіданні. Представник третьої особи - опікунської ради Яковлівської сільської ради Лозівського району Харківської області, також заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] та пояснив, що знає родину відповідача з гарної сторони. При обстеженні умов проживання дітей комісія не виявила ніяких недоліків, а зі слів дівчат їх мати зловживає алкогольними напоями і зовсім не турбується про їх фізичний та духовний розвиток, крім того вони самі не бажають проживати та спілкуватись зі своєю матір'ю. Проживання дітей у відповідача повністю відповідає інтересам неповнолітніх [PERSON] та [PERSON]. Представник третьої особи не заперечував, що справу було розглянуто в попередньому судовому засіданні. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши всі письмові докази у справі, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що позивачка знаходилась з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 17 січня 1997 року. Від вказаного шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] року народження, та [PERSON], [INFO]року народження, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу та копіями свідоцтв про народження дітей. В 1999 році відповідач самовільно вивіз їх до себе. Незважаючи на те, що діти зареєстровані за місцем проживання в [ADDRESS], вони фактично мешкають з батьком в [ADDRESS]. Позивачка звернулась до Яковлівської сільської ради із заявою про визначення місця проживання своєї дочки [PERSON] з нею, та рішенням опікунської ради від 19 червня 2008 року місце проживання неповнолітньої [PERSON] визначено разом з батьком, тобто відповідачем по справі. [PERSON] звернулась до сільської ради з заявою про визначення місця проживання тільки стосовно молодшої дочки [PERSON], про старшу дочку [PERSON] мова у заяві не йшла. В судовому засіданні були опитані діти: [PERSON], [INFO] року народження, та [PERSON], [INFO]року народження, які пояснили, що їх мати кілька разів зривала їх посеред учбового року та перевозила до іншого місця проживання, тобто в Московську область. Коли вони проживали з нею в м. Москва, їм було дуже тяжко, оскільки мати про них не піклувалась, зловживала алкогольними напоями, а [PERSON] вигнала з дому. На даний час дівчата бажають мешкати з батьком, оскільки там створені всі умови для проживання, вони забезпечені усім необхідним для життя та навчання. Мачуха дуже добре до них ставиться та піклується про них, вони називають її мамою. Старша дочка - [PERSON] висловила своє бажання про те, що мати від неї відмовилася, оскільки не бажає з нею спілкуватися і вважає її винною в усіх негараздах, які склалися в її житті. Відповідно до п. 3 ст.160 Сімейного кодексу України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дітей, які досягли чотирнадцяти років, визначається ними самими. Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог та визначити місцем проживання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] разом з батьком, тобто відповідачем по справі.

Outcome: dismissed