Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду і просить стягнути з відповідача ПП «Видавничий дім «Україна» заборгованість по заробітній платі, в тому числі грошову компенсацію за невикористану відпустку загальною сумою 2 389,97гр., внести до трудової книжки відомості про її роботу на підприємстві. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач працювала у відповідача на посаді менеджера з реклами. Відповідач під час її роботи порушив строки виплати заробітної плати, не виплатив належних суми при звільненні, та не оформив належним чином трудову книжку. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду свого представника до суду не направив, письмових заперечень по суті спору не подав. За згодою позивача, відповідно до поданої нею заяви, судом проведено заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст.47 Кзпп України власник або уповноважений ним орган зобов»язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статі 116 цього Кодексу. Відповідно до ст.94 Кзпп України заробітна плата -це винагорода , обчислена , як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємств, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Відповідно до ст. 115 цього ж кодексу заробітна плата працівникові за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Відповідно до ст.233 Кзпп України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутись до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відповідно до ст.24 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам які мають дітей. Відповідно до ст.48 Кзпп України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації. Під час судового розгляду встановлено, що позивач з серпня 2004 р. по 12.02.2008р. працювала менеджером з реклами в Приватному підприємстві «Видавничий дім «Україна» . Позивач неодноразово надсилала відповідачу заяви про виплату заборгованості по заробітній платі за період з жовтня 2007 року по лютий 2008 року та внесення до трудової книжки відомостей за час роботи на підприємстві. Відповідач заборгованість по заробітній платі та всіх належних виплат при звільненні не провів, відомості про роботу до трудової книжки не вніс. До такого висновку суд прийшов з огляду на те, що відповідач не надав переконливих доводів на їх спростування. З розрахунку позивача вбачається, що сума заборгованості по заробітній платі за вказаний нею період складає 1 355,69гр., компенсація за невикористану відпустку за період 2005-2007рр. -1 034,28гр. Оцінивши в сукупності встановлені обставини , надані розрахунки та відповідні норми закони, що регулюють питання що виникли між сторонами, суд прийшов до переконання про обґрунтованість вимог. Отже з відповідача підлягає стягненню сума 2 389,97гр. та обов'язок внести в трудову книжку позивача відомості про його роботу. Судові витрати у вигляді судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення необхідно покласти на відповідачів відповідно то розміру задоволених вимог позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved