Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду 09 червня 2008 року з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 жовтня 2005 року Смирнівською сільською радою Лозівського району Харківської області, актовий запис № 02, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося, тому що подружжя має різні погляди на життя, що викликає постійні сварки та суперечки, які зробили спільне життя неможливим. Позивач зазначає що з відповідачкою проживають окремо, тому за цих умов збереження шлюбу неможливе. Після розірвання шлюбу діти залишаться проживати з матір'ю, тому що через малий вік потребують постійної материнської турботи та уваги. Згідно з рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 29 травня 2008 року з позивача стягують аліменти на утримання дітей. Між сторонами вирішено питання про реалізацію права батька на участь у вихованні дітей. Спорів про спільно нажите майно не мають, мають намір це питання вирішити у добровільному порядку. У зв'язку з викладеним позивач звернувся до суду та просить розірвати шлюб між ним та [PERSON]. У судовому засіданні позивач прохав задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та розірвати шлюб, укладений 23 жовтня 2005 року між ним та відповідачкою. Пояснив, що після розірвання шлюб між ним та [PERSON], діти залишаться проживати з матір'ю, а він буде сплачувати на їх утримання аліменти, які стягнуті відповідно до рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 29 травня 2008 року. Відповідачка проти задоволення позову не заперечувала і погодилася з думкою позивача. Зазначила, що примирення між нею та [PERSON] неможливе, оскільки вона проживає сім'єю з іншим чоловіком, який, на відміну від позивача, допомагає їй по господарству, шанобливо відноситься до неї. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 5), дійсно встановлено, що позивачка та відповідач перебувають у шлюбі, який зареєстровано 23 жовтня 2005 року Смирнівською сільською радою Лозівського району Харківської області, актовий запис № 02. Від даного шлюбу вони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 10,11) які в даний час проживають з матір'ю. Згідно з рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 29 травня 2008 року з позивача стягують аліменти на утримання дітей. Між сторонами вирішено питання про реалізацію права батька на участь у вихованні дітей. Спору про розподіл сумісної власності між сторонами немає. Позивач та відповідачка проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється у наслідок його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Враховуючи той факт, що малолітні діти: [PERSON] та [PERSON], залишаються проживати з матір'ю, суд вважає доцільним витрати, пов'язані з отриманням в органах РАЦС свідоцтва про розірвання шлюбу, покласти на позивача, а відповідачку - звільнити. Враховуючи викладене,

Outcome: approved