Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-19 00:00:00

09.01.2008 року до суду звернувся Маріупольський міжрайонний природоохоронний прокурор в інтересах держави в особі Приморської сільської ради Новоазовського району Донецької області з позовом до відповідача [PERSON] про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки із земель житлової та громадської забудови Приморської сільської ради Новоазовського району Донецької області, розміром 4 х 7 м. площею 0,0028 га., на якій він розташував торговий кіоск. В судовому засіданні Маріупольський міжрайонний природоохоронний прокурор Корсун О.І. на позові наполягав та пояснив, що самовільне зайняття земельної ділянки встановлено актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства управління з контролю за використанням та охороною земель у Донецькій області від 01 листопада 2007 року. Також, згідно зі ст. 33 ЦПК України просить залучити до участі у справі іншу особу як співвідповідача - [PERSON]. Представник позивача Приморської сільської ради - сільський голова Ванярха В.М., пояснив, що [PERSON] зайняв земельну ділянку[ADDRESS], де встановив вагон для розміщення торгового кіоску, з його згоди, без належного оформлення документів. Рішенням сільської ради від 22.01.2008 року, згідно заяви [PERSON] від 24.12.2007 року, йому дана згода на збір матеріалів для попереднього узгодження проекту відводу земельної ділянки для розташування торгівельного павільйону. Відповідач [PERSON] з позовом не згоден і пояснив, що вагон для торгівельного кіоску він встановив для свого сина підприємця [PERSON] за згодою голови Приморської сільради Ново азовського району Донецької області в листопаді 2007 року. На той час документів на зайняття земельної ділянки не було. Співвідповідач [PERSON] з позовом прокурора не згоден і пояснив, що він є підприємцем і для цього батько [PERSON] поставив вагон під торгівельний кіоск в селі Приморське в листопаді 2007 року. На той час була усна згода голови сільради. До теперішнього часу документи на зайняття земельної ділянки, не оформлені. Представник співвідповідача [PERSON] його мати [PERSON] з позовом прокурора не згодна і пояснила, що вагон для торгівельного кіоску поставлено за згодою голови сільради в листопаді 2007 року. Належних документів на зайняття земельної ділянки на той час не було. Вислухавши пояснення сторін, вивчівши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими підставами. Згідно ст. 116 ч.1 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених Земельним Кодексом України. Судом встановлено і це підтвердили сторони, що відповідач встановив вагон для торговельного кіоску на вул. Садовій с. Приморське Новоазовського району Донецької області в листопаді 2007 року за усною згодою голови сільради. Це також підтверджується актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства управління з контролю за використанням та охороною земель від 01 листопада 2007 року. Рішення сільрадою з цього питання не приймалось, що передбачено ст. 116 ч.1 Земельного Кодексу України. Після виявлення факту самовільного зайняття земельної ділянки, 27.12.2007 року відповідач [PERSON] звернувся до сільради з заявою з проханням надати дозвіл на розроблення проекту відведення земельної ділянки. Тільки 23 січня 2008 року сільрада дала згоду на збір матеріалів для попереднього погодження проекту відводу земельної ділянки для розташування торгівельного павільйону. Таким чином, відповідач заволодів земельною ділянкою з порушенням визначеного порядку надання земельних ділянок, без відведення землі в натурі й одержання документа, що засвідчує право на землю. Згідно ст. 212 Земельного Кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Також підлягає стягненню на користь держави з відповідача 51 гривень судового збору у вигляді державного мита та 30 гривень витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved