overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 9 березня 2002 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, з яким спільно проживала до листопада 2007 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], 2002 року народження, відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає, інших утриманців не має, прохає стягувати з нього аліменти у розмірі ј частини усіх видів його доходів. Під час судового розгляду позивачка змінила свої позовні вимоги , оскільки відповідач має мінливий заробіток, тому вважає , що аліменти на утримання дитини повинні бути у твердій грошовій сумі у розмірі 200 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю і дала аналогічні пояснення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча від нього надійшла письмова заява, в якій зазначено, що з позовом згодний та прохає розглядати справу без його участі. Заслухавши думку позивачки, яка не заперечує, щоб справа розглядалась без участі відповідача, суд вважає, що можливо розглянути справу у відсутність відповідача. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані і підлягають повному задоволенню. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони 9 березня 2002 року зареєстрували шлюб у виконкомі Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області, актовий запис № 4 / а.с.4/. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON],[INFO], походження дитини від [PERSON] підтверджено відомостями про батька в свідоцтві про народження дитини, виданого Чупахівською селищною радою Охтирського району Сумської області 03. 09. 2002 року, актовий запис № 19 / а.с.3/. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується відповідною довідкою / а.с.5/. Оскільки відповідач офіційно не працює, отримує нестабільний заробіток, тому доцільно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі, як передбачено ст. 184 СК України. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач інших дітей не має, утримань за виконавчими документами з нього не провадиться, стан його здоров'я задовільний. Як вбачається з заяви відповідача, він має можливість сплачувати аліменти у розмірі 200 грн. щомісячно на утримання неповнолітнього сина. Сторонам роз'яснено положення ч.1 ст. 192 СК України, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 51 гривна та витрати на інформаційно-технічне забеспечення у розмірі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, посилаючись на те, що до 17.09.2004р. вона проживала в зареєстованому шлюбі з відповідачем. Від спільного шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. Відповідач життям дитини не цікавиться. Рішенням Вільшанського районного суду від 23.11.2004 року з відповідача на її користь було стягнуто щомісячно аліменти на утримання дочки в розмірі 1\4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Позивачка вказує, що кошти на утримання дитини (аліменти), розмір яких на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, присуджуються у частці від доходу її батька, або у твердій грошовій сумі. Дочка проживає з позивачкою. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю, просила змінити рішення Вільшанського районного суду від 23.11.2004 року, стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дочки. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечує проти зміни рішення Вільшанського районного суду від 23.11.2004 року. Сторони розірвали шлюб 17.09.2004р., що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого відділом РАЦС Вільшанського РУЮ від 17.09.2004р. [NUMBER] (а.с. 5). В судовому засіданні встановлено, що від спільного шлюбу у сторін є дочка - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4), а тому відповідач зобов”язаний її утримувати. Згідно довідки виданої Вільшанською селищною радою № 814 від 07.03.2008р. (а.с. 6), дочка проживає разом з позивачкою. Рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 23.11.2004 року з відповідача було стягнуто на користь позивачки щомісячно аліменти на утримання дочки в розмірі 1\4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходу громадян починаючи з 16.11.2004 року і до повноліття [PERSON], що підтверджується копією рішення від 23.11.2004 року (а.с. 11). Стягнута судом сума є меншою ніж передбачено мінімальний розмір аліментів на дитину ст. 182 Сімейного кодексу України - не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дані правовідносини сторін регулюються ст. ст. 180-183, 192 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів, посилаючись на те, що її шлюб з відповідачем розірвано 21 листопада 2001 року. Від спільного життя у них мається донька [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею. Постановою Дніпропетровського районного суду від 05.05.2000 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дитини у розмірі &frac14; частини з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше &frac12; частини неподаткового мінімуму доходів громадян. Вона ніде не працює, дитина перебуває на диспансерному обліку у лікаря- гастроентеролога та кардіолога, потребує дієтичного харчування. З 01.01.06 року внесені зміни до Сімейному кодексу України. Відповідно ст. 182 ч.2 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі &frac14; частини з усіх видів доходу щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про місце та час судового засідання, про що свідчить його підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштової кореспонденції. Суд, вислухавши у судовому засіданні пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного . Встановлено, що шлюб сторін розірвано 21 листопада 2001 року. Від спільного життя у них мається донька [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачкою, відповідач мешкає за іншою адресою. Постановою Дніпропетровського районного суду від 05.05.2000 року з відповідача на користь позивачки на утримання дитини стягуються аліменти у розмірі &frac14; частини з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше &frac12; частини неподаткового мінімуму доходів громадян. Відповідач працездатний, перебуває у трудових правовідносинах з ТОВ СП “Геологсервіс” с ИИ та отримує стабільний заробіток. З 01.01.06 року внесені зміни до Сімейному кодексу України. Відповідно ст. 182 ч.2 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-21 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], про розірвання шлюбу, посилаючись не те, що з відповідачкою по справі знаходяться у шлюбі який зареєстровано Дубовогрядською сільською радою Сахновщинського району Харківської області з 11 листопада 1995 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина: [PERSON], [INFO] року народження, доньку [PERSON], [INFO] року народження. Близько місяця припинили спільне проживання, у зв'язку не сумісністю характерів тому просить суд розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, доповнив, що з відповідачкою по справі близько трьох місяців не ведуть спільне господарство, проживають окремо. Відповідачка про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, про причину неявки в суд не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає за потрібне позов задовольнити. Сторони відчувають один до одного неприязнь, разом не проживають примирення не прагнуть. Ці обставини об'єктивно засвідчують про те, що подальше спільне життя та збереження сім'ї стали неможливими. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-21 00:00:00

[PERSON] . у березні 2008 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] . про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] ., яка проживає разом з нею, та перебуває на повному утриманні матері. У зв’язку з тим, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, просила стягнути з нього аліменти

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-21 00:00:00

08 квітня 2008 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалася на те, що вони з відповідачем 28 жовтня 2006 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину-донька [PERSON], [INFO]. З відповідачем протягом останнього року склалися неприємні відносини, причиною розпаду родини є те, що вони з відповідачем перестали розуміти один одного, між ними виникло відчуження. Вважає, що їх шлюб розпався остаточно., спору про місце проживання дитини нема. Просила суд розірвати шлюб, та покласти на відповідача пов'язані з цим витрати. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені нею вимоги та дала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, заперечень не має. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 жовтня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу, яке видано у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, 28 жовтня 2006 року, актовий запис № 945. Шлюб перший. У відповідності до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Витрати по розірванню шлюбу, з урахування матеріального становища сторін, суд покладає на відповідача. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-21 00:00:00

05.03.2008 року [PERSON]. звернувся до суду з позовною заявою про продовження строку на прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що[INFO] померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина. Вказує, що є спадкоємцем за заповітом, в спадщину вступив шляхом володіння правовстановлюючими документами, але отримати свідоцтво про право на спадщину не має можливості, тому що ним пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Вважає, що ним даний строк пропущений з поважних причин, а тому просив позов задовольнити На судове засідання позивач прибув і позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач позов визнав, про що зазначив у своєму відгуку, на судове засідання не прибув, у листі просив розглянути справу без участі його представника (а. с. 15). Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані суду докази та перевіривши наведені у позовній заяві доводи прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] померла його мати [PERSON], яка до дня смерті мешкала в [ADDRESS]разом з невісткою та онуком ( а.с.5, 6, 8). Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема у вигляді грошового збереження, які знаходяться в філії 3239/012 Краснопільського відділення Ощадбанку України Сумської області в с. Чернеччина, частки в квартирі м. Новоград Волинський та іншого спадкового майна ( а.с.9, 10). Позивач є спадкоємцем на вказане майно померлої за заповітом, посвідченим 09 серпня 2006 року секретарем виконкому Чернеччинської сільської ради Краснопільського району Сумської області, реєстровий номер 74 ( а.с.7), але отримати свідоцтво про право на спадщину позивач не має можливості , оскільки ним пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Згідно довідки Краснопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області, до нотаріальної контори подала заяву [PERSON]про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO] ( а. с.20). Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, з”ясувавши фактичні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що причини , на які посилається [PERSON]., що завадили йому вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, є поважними, у зв”язку з чим позов підлягає задоволенню Судові витрати залишити за позивачем. На підставі ст. ст. 1220, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-21 00:00:00

20 березня 2008 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 10 грудня 1997 року, між ним та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу жилого будинку [ADDRESS]. За умовами укладеної угоди [PERSON] отримав гроші, а він правоустановчі документи на будинок, і до цього часу ніхто не ставив під сумнів його право власності на вказаний будинок. Оскільки договір був укладений на товарній біржі без нотаріального посвідчення, а сторони фактично виконали умови договору, просив визнати договір купівлі-продажу дійсним. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та дав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить судова розписка. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 10 грудня 1997 року на Маріупольській Універсальній товарній біржі був укладений біржовий контракт № 18654 (договір купівлі-продажу) будинку [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з реєстраційного посвідчення № 20558 від 03 червня 2002 року, будинок [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON]. Правовідносини, що склалися між сторонами мали місце до набрання чинності ЦК України в редакції 2003 року, тому відповідно до п. 4 Прикінцевих положень підлягають застосуванню положення ЦК України в редакції 1963 року. Договір купівлі-продажу жилого приміщення (будинку), сторонами по якому є громадяни, укладений у порушення вимог ст. 227 ЦК України, якою передбачене обов'язкове нотаріальне посвідчення угод цього виду. Відповідно до ч.2 ст. 47 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. За таких певних обставин досліджених у судовому засіданні, суд вважає встановленим, що між [PERSON] та [PERSON] мав місце договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS] тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 47, 227 ЦК України (в редакції 1963 року),

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-21 00:00:00

18 березня 2008 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалася на те, що вони з відповідачем 20 червня 2000 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON],[INFO], сина [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач. Зараз у них з відповідачем склались важкі стосунки. Розлад сімейного життя стався через неприязні стосунки, що склалися між ними. Шлюбні відносини припинені з листопада 2007 року. Вважає, що їх шлюб розпався остаточно. Діти залишаються проживати разом з нею і спору про їх місце проживання немає. Спору про розподіл майна також немає. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені нею вимоги та дала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, заперечень проти розірвання шлюбу не має. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 червня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданим Жовтневим відділом РАГС міста Маріуполя Донецької області 20 червня 2000 року, актовий запис № 251. Шлюб повторний. Відповідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого відділом РАГС Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області 21 жовтня 1991 року, актовий запис № 104, [PERSON] народилась [INFO], в графі батьки зазначені: батько - [PERSON] та мати - [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], повторно виданого Орджонікідзевським відділом РАЦС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 22 січня 2008 року, актовий запис № 705, [PERSON] народилась [INFO], в графі батьки зазначені: батько - [PERSON] та мати - [PERSON]. Як вбачається зі свідоцтва про народження [NUMBER], виданого відділом РАГС Орпджонікідзевського районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області 30 листопада 2001 року, актовий запис № 739, [PERSON] народився [INFO], в графі батьки зазначені: батько - [PERSON] та мати - [PERSON]. У відповідності до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Таким чином, визнання відповідачем пред′явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Витрати по розірванню шлюбу, з урахуванням позовних вимог, суд покладає на відповідача. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що вона із відповідачем знаходилась з 1999 року у фактичних шлюбних відносинах, мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], батьком в свідоцтві про народження якої записан відповідач, у 2001 році фактичні шлюбні стосунки з відповідачем припинені, відповідач надає щомісячно матеріальну допомогу на утримання доньки у розмірі 150 гривень, але ж даної суми їй не вистачає на утримання дитини. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У попереднє судове засідання позивачка з'явилась, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у попереднє судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданим 08.07.02 відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Донецької області, актовий запис № 177, [PERSON] народилася [INFO], в графі «батьки» зазначені: батько - [PERSON] та мати - [PERSON]. Згідно довідки № 13, виданої 12.02.08 об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Надежда» дитина [PERSON], [INFO], мешкає разом із своєю матір'ю. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням наведеного, а також обставин, передбачених ст. 182 СК України, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судові витрати по оплаті судового збору в сумі 51 грн. 00 коп. та інформаційно-технічного забезпечення розгляду справі в суді в розмірі 30 грн.00 коп. На підставі ст. ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] «Про розірвання шлюбу». В позові вказував, що 27 жовтня 2001 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований виконкомом Долішньошепітської сільської ради Вижницького району, актовий запис № 24. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Посилався на те, що спільне життя з відповідачем не склалося по тій причині, що у них різні і несумісні характери, між ними не було взаєморозуміння, часто виникали сварки, скандали, що призвело до припинення сімейно-шлюбних відносин. Відповідачка в даний час проживає у фактичному шлюбі з іншим чоловіком. В судовому засіданні позивач заявлений позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з»явилася, в адресованій суду телефонограмі позов визнала, просила справу розглянути у її відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивача, вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають з травня 2007 року, на примирення не згідні. Відповідачка з сином проживає в Іспанії. Позивач має намір створити нову сім»ю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі ст.ст.105, 110, 112,114 СК України,

Outcome: approved