overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-07 00:00:00

Позивачка просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] [INFO] народження в розмірі по 1/4 частині з усіх видів його заробітку , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те , що відповідач не надає коштів на утримання дитини. В попередньому судовому засіданні позивачка позов підтримала, просить задовольнити в повному обсязі, так як з відповідача на користь інших осіб аліменти не сплачуються, в добровільному порядку грошових коштів на утримання дитини не надає. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав, надав суду заяву, в якій просить прийняти визнання позову, проти розміру аліментів не заперечує. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов знайшов своє підтвердження в суді, а тому підлягає задоволенню по таким підставам. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач та позивачка від спільного проживання мають малолітню дитину - сина [PERSON] [INFO]народження, який проживає разом з позивачкою, знаходиться на повному її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає грошових коштів на утримання дитини, коштів на утримання інших осіб не сплачує, визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону та не порушує прав сторонніх осіб, підлягає прийняттю, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.130 ЦПК України суд ухвалює рішення у попередньому судовому засіданні у разі визнання позову відповідачем. Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що визнання позову відповідачем не порушує прав, інтересів, сторонніх осіб, так як на користь інших осіб з відповідача аліменти не стягуються, а тому підстав для відмови в прийнятті визнання позову судом не вбачається. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов”язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи визнання відповідачем розміру аліментів на утримання дітей, суд не досліджує доказів стосовно розміру аліментів, вважає що аліменти повинні стягуватись в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно на утримання дитини , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Сторони звільнені від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-07 00:00:00

Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON][INFO] народження в розмірі по 1/4 частині з усіх видів його заробітку , посилаючись на те , що відповідач добровільно не надає коштів на утримання дитини. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просить задовольнити в повному обсязі, так як відповідач на користь інших осіб аліменти не сплачує, в добровільному порядку грошових коштів на утримання дитини не надає. Вважає, що відповідач повинен сплачувати на утримання дочки грошові кошти в розмірі по &frac14; частині з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON], попереджений належним чином про час і місце розгляду справи, до суду не з"явився, причини неявки не повідомив, заперечень стосовно позову не надав, а тому суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів, заочно. Заслухавши позивачку, яка не заперечила проти розгляду справи у відсутність відповідача, оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований, підлягає до задоволення по таким підставам. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач та позивачка проживали в незареєстрованому шлюбі з 2003 року. Від спільного проживання у позивачки з відповідачем [INFO]народилась дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER]від 25.02.2004року, виданим виконкомом Терезинської селищної ради Білоцерківського району. Відповідач не надає в добровільному порядку коштів на утримання спільної дитини, яка перебуває на утриманні позивачки, на користь інших осіб аліменти не сплачує, а тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Аналізуючи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що з відповідача необхідно стягнути грошові кошти в розмірі 1/4 частини на утримання дитини з усіх видів заробітку але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому позов підлягає до задоволення . Позов підлягає до задоволення згідно вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов”язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.181СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від заробітку. Згідно Закону України „ Про внесення змін до Сімейного Кодексу України щодо збільшення розміру аліментів на дітей” від 22 вересня 2005 року, розмір аліментів не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З відповідача необхідно стягнути судові витрати на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-07 00:00:00

Надвірнянський ВЖРЕП звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 1012 грн.73 коп. Представник позивача Надвірнянського ВЖРЕП в судове засідання не прибула, однак в судове засідання поступила заява в якій просить справу слухати в їх відсутності, позов підтримує повністю і просить стягнути з [PERSON] заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 1012 грн.73 коп. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, однак про місце та час слухання справи був повідомлений заказною кореспонденцією, але суд про причини неявки не повідомив. А тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України /постановляє заочне рішення/. Суд, перевіривши матеріали справи прийшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав: Згідно ст. 67 ЖК України комунальні послуги користувач зобов'язаний сплачувати у встановленому порядку. В силу ст. 68 ЖК України така оплата проводитися щомісячно. Матеріальне становище користувачів не звільняє їх від виконання зобов'язань. В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Між сторонами по справі не укладено договір на утримання будинку та прибудинкової території, хоча згідно ст. 21 Закону України " Про приватизацію державного житлового фонду" чітко визначено обов'язок споживача послуг укласти із виконавцем послуг договір на надання житлово-комунальних послуг. У відповідності з ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона зобов'язується за завданням другої сторони надати послуги, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Однак, відповідач по справі в добровільному порядку кошти за квартирну плату та комунальні послуги відмовляється сплатити або укласти договір на реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги, незважаючи на неодноразові попередження( а.с.3). Даний факт підтверджується випискою з особового рахунку відповідачки № 4448, з якої вбачається, що станом на 01.05.2008року за відповідачем утворилася заборгованість в сумі 1012 грн. 73 коп. ( а.с. 4). У зв'язку з цим дану суму заборгованості слід стягнути з відповідача по справі. А тому суд прийшов до висновку про задоволення позову. 2 На підставі ст. ст. 67,68,162 ЖК України, ст. 20 п. 3 Закону України " Про житлово-комунальні послуги", ст. ст. 11,15,16,509,526 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-07 00:00:00

до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно, що розташоване в [ADDRESS] до Білейківської сільської ради звернувся [PERSON], мотивуючи тим, що [INFO] помер його брат [PERSON] , [INFO] помер його батько [PERSON] , а [INFO] померла його мати [PERSON]. Після їх смерті відкрилась спадщина, яка складається із &frac34; частин житлового будинку, що розташований за адресою : [ADDRESS]. В шестимісячний термін він вступив в управління спадковим майном, так як постійно проживає в даному домоволодінні, але не може отримати свідоцтво про право власності, так як за померлими братом батьком та матір'ю не було зареєстровано право власності на &frac34; частини житлового будинку. Тому просить, так як він являється єдиним спадкоємцем на дане майно, визнати за ним право власності на &frac34; частину домоволодіння розміщеного в [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з'явився, при цьому подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги повністю підтримує. Представник відповідача Білейківської сільської ради в судове засідання не з'явився, але подав письмову заяву про визнання позову та розгляду справи у їх відсутністі. Як встановлено у судовому засіданні в бюро технічної інвентарізації житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], вартість якого з надвірними будівлями, складає 83 044 грн., на право власності на &frac34; частини не зареєстрований. Інша &frac14; частина зареєстрована на позивача [PERSON].. Дане господарство відноситься до категорії колгоспного двору і станом на 1.07.1990 року до його складу входили [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. та [PERSON]., а тому тільки вони мали право на даний житловий будинок кожен по &frac14; частині. [PERSON]., [PERSON]. та [PERSON]. померли не встигнувши оформити на себе право власності на належні їм частини житлового будинку. Дослідивши усі докази, суд вважає що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що [PERSON]., як єдиний спадкоємець, що прийняв спадщину і фактично вступив в управління спадковим майном, оскільки постійно прожаває у спірному будинку, має право у набуття у власність спадкового майна після смерті брата [PERSON]., батька [PERSON]. та матері [PERSON]., що складається з &frac34; частин домоволодіння, що розташоване в [ADDRESS] Суд відповідно до ст.130 ЦПК України з'ясував можливість врегулювання спору до судового розгляду,так як відповідач визнав позов, і вважає за необхідне його задовольнити відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання позову відповідачем суд,за наявності для того підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-07 00:00:00

до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно, що розташоване в [ADDRESS] до Білейківської сільської ради звернувся [PERSON] , мотивуючи тим, що [INFO] помер його брат [PERSON] , [INFO] помер його батько [PERSON] , а [INFO] померла його мати [PERSON] . Після їх смерті відкрилась спадщина, яка складається із &frac34; частин житлового будинку, що розташований за адресою : [ADDRESS]. В шестимісячний термін він вступив в управління спадковим майном, так як постійно проживає в даному домоволодінні, але не може отримати свідоцтво про право власності, так як за померлими братом батьком та матір'ю не було зареєстровано право власності на &frac34; частини житлового будинку. Тому просить, так як він являється єдиним спадкоємцем на дане майно, визнати за ним право власності на &frac34; частину домоволодіння розміщеного в [ADDRESS] В судове засідання позивач не з'явився, при цьому подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги повністю підтримує. Представник відповідача Білейківської сільської ради в судове засідання не з'явився, але подав письмову заяву про визнання позову та розгляду справи у їх відсутністі. Як встановлено у судовому засіданні в бюро технічної інвентарізації житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], вартість якого з надвірними будівлями, складає 83 044 грн., на право власності на &frac34; частини не зареєстрований. Інша &frac14; частина зареєстрована на позивача [PERSON].. Дане господарство відноситься до категорії колгоспного двору і станом на 1.07.1990 року до його складу входили [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. та [PERSON]., а тому тільки вони мали право на даний житловий будинок кожен по &frac14; частині. [PERSON]., [PERSON]. та [PERSON]. померли не встигнувши оформити на себе право власності на належні їм частини житлового будинку. Дослідивши усі докази, суд вважає що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що [PERSON]., як єдиний спадкоємець, що прийняв спадщину і фактично вступив в управління спадковим майном, оскільки постійно прожаває у спірному будинку, має право у набуття у власність спадкового майна після смерті брата [PERSON] ., батька [PERSON]. та матері [PERSON]., що складається з &frac34; частин домоволодіння, що розташоване в [ADDRESS] Суд відповідно до ст.130 ЦПК України з'ясував можливість врегулювання спору до судового розгляду,так як відповідач визнав позов, і вважає за необхідне його задовольнити відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання позову відповідачем суд,за наявності для того підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень щомісячно, до досягнення їх дитиною повноліття, мотивуючи вимоги тим, що відповідач по справі є батьком її сина - [PERSON], [INFO] народження, тривалий час не надає коштів на утримання їх дитини, а оскільки позивачка знаходиться в відпустці по догляду за дитиною, сім'я знаходиться в скрутному матеріальному становищі, вона змушена була звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, аргументуючи його мотивами викладеними в позовній заяві просила позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином про, що свідчать оголошення в газеті «Вінниччина» №93 (22194) від 20.06.2008 року та № 98 (22199) від 02.07.2008 року. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який розірвано [INFO], про що в книзі реєстрації актів громадського стану зроблено запис [NUMBER](а.с.3), від спільного проживання в якому народився син - [PERSON],[INFO] народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] (а.с. 6), який знаходиться на утриманні [PERSON], що підтверджується довідкою Парпурівецької сільської ради[NUMBER] від [INFO] (а.с.2). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховуються такі обставини, що відповідач фізично здоровий, в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, інших утриманців у нього немає. В зв'язку з тим, що відповідач має мінливий дохід відповідно до ст. 184 СК України суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів суд враховує ті обставини, що відповідач фізично здоровий, працює та в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, інших утриманців у нього немає. У відповідності зі ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивачки суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-07 00:00:00

24 вересня 2002 року між сторонами було зареєстровано шлюб, від якого вони мають доньку, [PERSON], [INFO]. Згодом, 29 лютого 2008 року, шлюб між ними було розірвано. Позивачка 05 червня 2008 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на дитину, зазначивши, що після розірвання шлюбу вона з дитиною проживає окремо від відповідача, донька перебуває на її утриманні, відповідач будь-якої матеріальної допомоги не надає. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила стягувати аліменти з відповідача на утримання доньки. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, проте зазначив, що в даний час не працює і утримувати дитину не зможе. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Стаття 180 СК України передбачає обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, беручи до уваги, що рішення у справі не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-07 00:00:00

[PERSON]. звернулась до Свердловського міського суду з дійсною позовною заявою, в обґрунтування якої вказує, що вона з грудня 2003 року по 20 лютого 2008 рік працювала в ДП СРСУ «Свердловськліфт» в якості бухгалтера, але підприємство не в повному обсязі виплачувало заробітну плату, у зв'язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 5902,87 грн., в тому числі за грудень 2007 рік - 493,98 грн., січень 2008 р. - 1129,49 грн., лютий 2008 р. - 710,13 грн., компенсація при звільненні - 2808,22 грн., підзвіт - 761,05 грн. У зв'язку з чим позивачка просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 5902,87 грн. У судовому засіданні позивачка зменшила позовні вимоги на 1015,74 грн., оскільки зазначена сума заборгованості була сплачена відповідачем, наполягає на стягненні з нього залишеної суми заборгованості по заробітній платі у розмірі - 4887,13 грн. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день слухання справи був належним чином повідомлений, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки, про причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим суд визнає неявку відповідача по неповажним причинам, та можливим розглянути справу без урахування його інтересів. У відповідності зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи та додані докази, суд вважає позовну заяву слід задовольнити, по наступним підставам. Згідно з ст. 43 Конституції Украйни кожний має право на заробітну платню, своєчасне отримання якої захищається законом. Стаття 24 Закону України « Про оплату праці», ст.115 КЗпП України передбачає, що виплата заробітної плати проводиться не рідше двох разів у місяць. У судовому засіданні встановлено, що позивачка дійсно працювала в ДП СРСУ «Свердловськліфт» в якості бухгалтера по 20.02.2008 рік та має заборгованість по заробітній платі в розмірі - 5902,87 грн, про що свідчить довідка ДП СРСУ «Свердловськліфт» № 28 від 14.05.2008 р. (а.с.7), згідно копії наказу №7-к від 20.02.2008 р. позивачка звільнена з вказаної посади ( а.с.6), та їй частково сплачена заборгованість по заробітній платі в сумі 1015,74 грн. - згідно копії ощадної книжки ( а.с.12), викладене також підтверджується іншими матеріалами справи. В зв'язку з викладеним, суд вважає що зменшену позовну заяву [PERSON]. слід задовольнити, та стягнути з ДП СРСУ «Свердловськліфт» заборгованість по заробітній платі. На підставі ст. 43 Конституції України, ст.ст.115, КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці», ст.1166 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, де в обгрунтування своїх вимог вказує, що [INFO] померла її сестра [PERSON]., після смерті якої відкрилась спадщина на належну їй на праві особистої власності на підставі договору купівлі-продажу Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] [INFO] померла її рідна мати [PERSON]. Вона є спадкоємицею 1 черги за законом на майно померлої матері, однак вчасно не звернулась до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, оскільки знаходилась в важкому матеріальному становищі. Вважає, що строк пропустила з поважної причини. У зв'язку з чим просить суд постановити рішення, яким надати їй додатковий строк - 2 місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечує. Вислухавши сторони, свідків [PERSON]. та [PERSON]., які підтвердили доводи позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Свідоцтвами про смерть, виданими виконкомом Комсомольської селищної ради підтверджується, що [INFO] померла [PERSON] а [INFO] померла [PERSON], про що зроблені актові записи відповідно №37 та №1. В свідоцтві про народження [PERSON]., виданому 13.05.1969 року Комсомольською селищною радою, в графі „мати” вказана [PERSON]. Згідно довідки віділу РАЦС Свердловського міського управління юстиції, 10.02.2006 року розірвано шлюб між [PERSON]. (дошлюбне прізвище [PERSON]та [PERSON]., та останній присвоєно прізвище [PERSON] Згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 21.02.2002 року, [PERSON]. купила Ѕ частину житлового [INFO] Відповідно до повідомлення 3-ї Свердловської держнотконтори, спадкова справа щодо майна померлої [INFO] [PERSON] не формувалась. Як встановлено у судовому засіданні, позивачка пропустила 6-місячний строк для звернення до нотаріальної контори з поважної причини, тому її вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved