overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надання послуг газопостачання. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з [PERSON] було укладено договір [NUMBER] про надання послуг з газопостачання. Для розрахунків за споживання природного газу їй було відкрито особовий рахунок [NUMBER]. Таким чином, [PERSON] стала абонентом Солонянської служби по експлуатації газового господарства - структурного підрозділу ВАТ по газопостачанню і газифікації “Дніпропетровськгаз”. В порушення умов договору та Правил надання населенню послуг з газопостачання [PERSON] не вносила плату за використаний природний газ, внаслідок чого станом на 29.02.2008 року утворилась заборгованість в сумі 1091,50 гривень, яка [PERSON] в добровільному порядку не погашена. Оскільки [PERSON] 27 вересня 2007 року померла, то заборгованість за використаний природний газ прохають стягнути з її спадкоємців - [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і просив стягнути з відповідачів на користь позивача суму боргу, витрати по сплаті судового збору в сумі 51 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30 гривень в примусовому порядку. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про причину неявки суду не повідомили, про день слухання справи були повідомлені належним чином, в зв'язку з чим, за згодою позивача, суд вважає можливим розглядати справу заочно, відповідно до вимог ч.4 ст.169, ст.224 ЦПК України, на підставі наявних в справі даних чи доказів. Судом встановлено, що [PERSON] була абонентом Солонянської служби по експлуатації газового господарства - структурного підрозділу ВАТ по газопостачанню і газифікації “Дніпропетровськгаз” (а.с.7). В порушення умов договору про надання послуг з газопостачання, Правил надання населенню послуг по газопостачанню вона на протязі тривалого часу не вносила плату за використаний природний газ, в результаті чого станом на 29.02.2008 року її заборгованість, згідно доданих розрахунків (а.с.9,10), склала 1091,50 гривень. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 27 вересня 2007 року (а.с.26). З заявами про прийняття спадщини після померлої згідно матеріалів спадкової справи (а.с.23,24) звернулись її діти - [PERSON], [PERSON]. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, оскільки заборгованість за спожитий природний газ [PERSON] добровільно не сплачена, суд вважає необхідним, у відповідності зі ст.ст.526,611,623,1216,1218 ЦК України, задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідачів заборгованість за використаний природний газ у сумі 1091,50 гривень. Крім цього, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 51 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що більше 42 років він працює на Херсонському бавовняному комбінаті(надалі ВАТ «ХБК»), до звільнення 15.05.2008 року. Стверджує, що на комбінаті на протязі 2003-2008 років з виробничих причин в цеху мали місце простої не з його вини і йому та іншим працівникам оплата часу простою провадилася в значно менших розмірах ніж передбачено законодавством. Вважає, що з урахуванням вимог ст.113 КЗпП України, відповідачем не проведено йому оплату за період простою в 2003-2008 роках, на суму 5385,00грн. Просить суд стягнути з відповідача на його користь 5385,00грн. за час простою з виробничих причин за 2003-2008 роки. У судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги та просив суд позов задовольнити і стягнути з відповідача на його користь 9469,25грн. за час простою з виробничих причин за 2003-2008 роки згідно наданих розрахунків. Представник відповідача позов визнала частково, в межах позовної давності. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, враховуючи наступне. Відповідно до ст.12 ЗУ «Про оплату праці», норми оплати праці за час простою, який мав місце не з вини працівника встановлюються Кодексом законів про працю України та іншими актами законодавства України. Ці норми оплати праці є мінімальними державними гарантіями. На підставі ст.113 КЗпП України, час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третіх тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). Відповідно до ст.233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Судом встановлено, що [PERSON] надавалася відпустка з ініціативи адміністрації із частковим збереженням його заробітної плати. Суд вважає, що при врегулюванні цих відносин, повинен застосовуватись закон, що регулює саме такі відносини, а не який-небудь інший нормативний акт. Тому, якщо відповідач всупереч законодавству про працю і надав позивачеві на час призупинення робіт відпустку з ініціативи адміністрації, з частковим збереженням заробітної плати, частина перша ст.113 КЗпП України підлягає застосуванню до відносин, що виникають при цьому, за аналогією. На підставі викладеного, позивачу повинен оплачуватись час простою у повному обсязі. Крім цього, судом встановлено, що згідно копій розрахунків про оплату відпусток з ініціативи адміністрації ВАТ «ХБК», наданих суду, позивачу не виплачено 9469,25грн. за час вимушеного простою не з вини працівника, а саме: за 2003р. - 308,45грн., за 2004р. - 214,82грн., за 2005р. - 1052,34грн., за 2006р. - 2967,90грн., за 2007р. - 3834,07грн., за 2008р. - 1091,67грн. Таким чином, на підставі наданих розрахунків за час простою не з вини працівника за 2003 - 2008 роки з відповідача на користь [PERSON] суд вважає за необхідне стягнути суму, в розмірі 9469грн. 25коп. (308,45+214,82+1052,34+2967,90+3834,07+1091,67).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на той факт, що відповідач прописаний і фактично проживає у [ADDRESS]. Даний гуртожиток знаходиться на балансі та обслуговується житлово-комунальним відділом ВАТ «ХБК». На протязі тривалого часу відповідач не в повному обсязі проводить розрахунок за проживання у гуртожитку, у зв'язку з чим утворилася заборгованість у сумі 2903,93грн. у тому числі по квартплаті - 2866,70грн. та по електроенергії - 37,56грн., яку відповідач виплачувати відмовляється. Просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі, пояснивши, що додаткові затрати на утримання гуртожитку нараховуються кожному мешканцю гуртожитку в зв'язку з тим, що в даний час ВАТ «ХБК» не спроможне утримувати гуртожитки за власні кошти у повному об'ємі, та просила стягнути з відповідача заборгованість за проживання в гуртожитку у розмірі 2903,93грн. яка утворилася станом на 01.05.08р. Відповідач позовні вимоги не визнала, та пояснила що вона матеріально не в змозі оплачувати заборгованість. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено, що будинок гуртожитку № 3, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], знаходиться на балансі та обслуговується ЖКВ ВАТ «ХБК». Відповідач проживає в гуртожитку № 3 на підставі ордеру №190 від 05.10.1999р. відповідно до довідки ЖКВ ВАТ «ХБК» № 337. Згідно довідок-виписок про квартплату та користування електроенергією ЖКВ ВАТ «ХБК», сума заборгованості [PERSON] за проживання в гуртожитку № 3 станом на 01.05.08р. становить 2903,93грн. Позивачем неодноразово було запропоновано відповідачу виплатити заборгованість, але відповідач відмовився. Відповідно до ст.ст.66-68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на той факт, що відповідач прописана, але фактично не проживає у [ADDRESS], здаючи своє житлове приміщення у піднайом. Даний гуртожиток знаходиться на балансі та обслуговується житлово-комунальним відділом ВАТ «ХБК». На протязі тривалого часу відповідач не в повному обсязі проводить розрахунок за проживання у гуртожитку, у зв'язку з чим, станом на 01.06.2008р., утворилася заборгованість у сумі 555,54грн., яку відповідач виплачувати відмовляється. Просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та виселити [PERSON] з [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача частково змінила позовні вимоги, та просила стягнути з відповідача заборгованість за проживання в гуртожитку у розмірі 555,54грн. яка утворилася станом на 01.06.2008р. Відповідач позовні вимоги не визнала, та надала докази про часткову оплату заборгованості зазначивши, що на 10.07.2008р. її борг складає 400,55грн та просила суд врахувати ці обставини при ухваленні рішення. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено, що будинок гуртожитку Інв. № 700071, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], знаходиться на балансі та обслуговується ЖКВ ВАТ «ХБК». Відповідач проживає в гуртожитку Інв. № 700071 на підставі ордеру № 1326 від 02.03.1994р. та відповідно до довідки ЖКВ ВАТ «ХБК» № 132. Згідно розрахунку по нарахуванню та оплаті за проживання ЖКВ ВАТ «ХБК», сума заборгованості [PERSON] за проживання в гуртожитку Інв. № 700071 станом на 01.06.08р. становить 555,54грн. Позивачем неодноразово було запропоновано відповідачу виплатити заборгованість, але відповідач відмовився. Відповідно до розрахункової книжки по оплаті за проживання у гуртожитку борг [PERSON] станом на 10.07.2008р. складає 400,55грн. Відповідно до ст.ст.66-68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з урахуванням часткової оплати відповідачем заборгованості.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-15 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 1 червня 1998 року, від якого мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON] [INFO] народження,доньку [PERSON] [INFO], які проживають з позивачкою і знаходиться на її утриманні. В теперішній час сторони спільно не проживають, але відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON] [INFO] народження, доньки [PERSON] [INFO] та дружини не надає, у зв'язку з чим позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини щомісячно зі всіх видів заробітку (доходу) але не менше як 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дітей, а також на її утримання, оскільки вона не працює, зайнята доглядом за дітьми, а чоловік може надати їй матеріальну допомогу у розмірі 1/8 частини щомісячно. Позивач у судове засідання з'явився, позов підтримує, відповідач в судове засідання не з,явився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи, що відповідач є батьком дитини, про що свідчить запис в свідоцтві про народження в графі «батько» (а.с.5), добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей сина [PERSON] [INFO] народження,доньку [PERSON] [INFO], не надає, інших неповнолітніх дітей і непрацездатних батьків на утриманні не має, з нього слід стягнути аліменти на утримання дітей сина [PERSON] [INFO] народження, доньку [PERSON] [INFO], в розмірі 1/3 частини щомісячно зі всіх видів заробітку (доходу) але не менше як 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також відповідно до ст.84 СК України, має право на утримання дружина, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років. за умови, що чоловік може надавати їй матеріальну допомогу. З відповідача згідно до ч.3 ст.88 ЦПК України також підлягає стягненню судові витрати - судовий збір в сумі 51 гривня та сплату за інформаційно-технічне забезпечення. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сумми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-15 00:00:00

У червні 2008 року позивачка звернулася в суд з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 1996 року. Від цього шлюбу вони мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем у неї не склалося, а тому просила їх шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що сторони з 20 вересня 1996 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.105, 112 СК України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя і, оскільки відповідач позов визнав, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати. На підставі п.18 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито” сторони підлягають звільненню від сплати державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-15 00:00:00

Позивач в заяві посилається на те, що 29 липня 1998 року уклав з відповідачкою по справі [PERSON] шлюб, який зареєстрований відділом РАГС Рокитнянського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 84. Мають неповінолтіню дочку [PERSON], [INFO], яка після розвірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою. Позивач приймає участь у вихованні та утриманні дитини. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, не підтримують ніяких стосунків. Проживають окремо. Шлюб розпався через те, що відповідачка не дорожить сім”єю, декілька років тому назад вигнала позивача з будинку, з метою збереження сім”ї позивач зробив крок для примирення, але нетерпимість характеру відповідачки призвела до втрати взаємопорозуміння між ними. Вона не поважає позивача як свого чоловіка і як батька дитини. З ініціативи відповідачки у січні 2008 року позивач залишив сім”ю. Просить шлюб, який укладений між ним та [PERSON] розірвати. Позивачка в судове засідання не з”явилася, подала до суду заяву в якій позов підтримує, просить шлюб розірвати та справу розглянути у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з”явився, подав до суду заяву в якій позов визнає, просить шлюб розірвати та справу розглянути у його відсутності. Відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, так як визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд, вивчивши матеріали справи, ввважає що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 29 липня 1998 року позивач уклав з відповідачкою по справі [PERSON] шлюб, який зареєстрований відділом РАГС Рокитнянського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 84. Мають неповінолтіню дочку [PERSON], [INFO], яка після розвірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою. Позивач приймає участь у вихованні та утриманні дитини. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, не підтримують ніяких стосунків. Проживають окремо. Шлюб розпався через те, що відповідачка не дорожить сім”єю, декілька років тому назад вигнала позивача з будинку, з метою збереження сім”ї позивач зробив крок для примирення, але нетерпимість характеру відповідачки призвела до втрати взаємопорозуміння між ними. Вона не поважає позивача як свого чоловіка і як батька дитини. З ініціативи відповідачки у січні 2008 року позивач залишив сім”ю. Суд вважає, що за даних обставин збереження шлюбу неможливе. Сім”я фактично розпалась, шлюбні відносини припинились. У них склалися відносини, які виключають можливість спільного проживання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-15 00:00:00

Позивачка в заяві посилається на те, що 22.02.2003 року уклала з відповідачем по справі [PERSON] шлюб, який зареєстрований у райвідділі РАГС Рокитнянського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 05. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини у сторін не склалися. Разом не проживають понад 10 років. Причиною розпаду сім”ї явилось те, що вони різні люди, у них різні погляди на життя, не розуміють одне одного, через що в сім”ї виникали сварки, непорозуміння. Вважає, що шлюб існує формально. Примирення між ним не можливе. Просить шлюб, який укладений між нею та відповідачем по справі [PERSON] розірвати. У судове засідання позивачка з”явилася, позов підтримала, просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з”явився, хоча належним чином була повідомлений про день, час та місце слухання справи. Причина неявки не відома. У відповідності до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд ухвалює провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 22.02.2003 року позивачка уклала з відповідачем по справі [PERSON] шлюб, який зареєстрований у райвідділі РАГС Рокитнянського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 05. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини у сторін не склалися. Разом не проживають понад 10 років. Причиною розпаду сім”ї явилось те, що вони різні люди, у них різні погляди на життя, не розуміють одне одного, через що в сім”ї виникали сварки, непорозуміння. Вважає, що шлюб існує формально. Примирення між ним не можливе. На підставі закону шлюб розривається, якщо буде установлено, що дальніше спільне життя подружжя і збереження сім”ї стали неможливими. Суд вважає, що шлюб у сторін існує формально, шлюбні відносини припинились, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-15 00:00:00

07.05.2008 року позивачі звернулися з позовом про встановлення факту , що померлому [INFO] [PERSON] належала за життя &frac12; частина житлового будинку з допоміжними господарчими побудовами , які знаходяться в [ADDRESS] та визнання права власності по &frac12; частині , окремо , [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги . Відповідач в судове засідання не з'явився , проти задоволення позову не заперечує , прохає розглянути справу за його відсутності . Заслухавши пояснення позивачів , дослідивши матеріали справи , суд приходить до висновку , що позов підлягає задоволенню , з наступних підстав . Судом встановлено , що після померлого [INFO] [PERSON] залишилося спадкове майно , яке складається з &frac12; частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами , який знаходиться в [ADDRESS] . Згідно довідки Писарівської сільської ради від 04.02.2008 року [NUMBER] , зазначене домоволодіння відноситься до колгоспного двору , голова двору - [PERSON] , і член двору [PERSON] . Відповідно до технічного паспорту на садибний ( індивідуальний ) житловий будинок від 20.02.2008 року , зазначені особи є користувачами , право власності на домоволодіння не зареєстроване . Встановлено , що інших спадкоємців , крім позивачів , після померлого [PERSON] , немає . Позивач [PERSON] не заперечує , щоб розподіл спадкового майна провести саме належним чином .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON]. 6388,23грн, вказавши, що згідно Кредитного договору №Р1338/1 від 02.06.2006 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 5000грн., однак не сплачував його, в результаті чого утворилася заборгованість. Загальна сума заборгованості станом на 16.07.2008 рік складає 6383,59грн. Просив стягнути з відповідачів солідарно всю суму заборгованості в сумі 6383,59грн та судовий збір в сумі 4,64грн, а всього: 6388,23грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, надав суду пояснення, що відповідають позовним вимогам, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, згоден з розміром заборгованості, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з»явилися з невідомих причин, хоча повідомлялися в установленому законом порядку, про що свідчать поштові повідомлення. Заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи судом встановлено, що: Згідно розрахунку матеріальної шкоди згідно кредитного договору №Р1338/1 від 02.06.2006 року станом на 16.07.2008 рік сума основного боргу по кредиту складає 4341,06 грн, сума нарахованих відсотків за користування кредитом в сумі 2042,53грн, загальна сума складає 6383,59грн, а також витрати по сплаті позивачем судового збору в розмірі 4,64грн, всього: 6388,23грн. Відповідно до ст.1054 ЦК України по кредитному договору банк (кредитор) зобов'язується надати гроші (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсоток. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами договору. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, віключаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, судом встановлено факт наявності заборгованості відповідачів перед позивачем в сумі 6388,23грнгрн., які підлягають солідарному стягненню з них на користь позивача.

Outcome: approved