Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки суми боргу за кредитним договором в розмірі 1224,43 грн., а також нарахованих відсотків за користування кредитом в розмірі 70,45 грн., а всього 1294,88 грн., посилаючись на те, що в передбачений кредитним договором, від 25.08.2007 року, термін відповідачка суму кредиту не повернула, передбачені договором проценти не платила, незважаючи на неодноразові попередження позивача. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві, та просить стягнути з відповідача суму боргу за кредитним договором в розмірі 1224,43 грн., а також нарахованих відсотків за користування кредитом в розмірі 70,45 грн., а всього 1294,88 грн., а також судові витрати по оплаті держмита в сумі 51 грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. Відповідачка в судове засідання не з’явилася з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідно до умов кредитного договору [NUMBER] від 25.08.2007 року [PERSON] передала, а відповідачка одержала кредит в розмірі 2120 грн. за умовами п.2.2 кредитного договору позичальник брав на себе зобов’язання повертати щомісячно нараховані відсотки за кредит, та повернути до 25.02.2008 року суму основного боргу, проте свої зобов’язання відповідачка на виконала. Згідно із п. 3.1 договору, при порушенні строку сплати кредиту, позичальник зобов’язувався сплатити відсотки за весь термін фактичного користування кредитом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до закону або договору. Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЗУ “Про кредитні спілки” кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди. Статтею 21 ч. 1 зазначеного Закону передбачено право кредитної спілки надавати кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі, а відповідно до частини 2 зазначеної статті спілка має право самостійно встановлювати розмір плати (процентів) за користування кредитами, наданими кредитною спілкою. В зв’язку з тим, що відповідачка у встановлений договором термін суму кредиту не повернула, передбачені договором щомісячні проценти не сплачувала, то розмір одержаної нею позички з урахуванням процентів за договором підлягає стягненню з неї в повному обсязі в примусовому порядку в сумі 1294,88 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідачки також судові витрати по оплаті держмита в сумі 51 грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. Таким чином, позов підлягає задоволенню. У відповідності з ст. 526 ЦК України; ст. 3; ч. 1 п.2, ч.2 п. 2 ст. 21 ЗУ “Про кредитні спілки” від 20.12.2001 року № 2908-Ш, ст. 88 ЦПК України;

Outcome: approved