Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом та вказує, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, яке видане окремою військово-будівельною дільницею №181, згідно з розпорядженням №4 від 04.12.2000 року. Між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] в першій половині 1997 року фактично було укладено угоду купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Позивач [PERSON] передав [PERSON] за спірну квартиру грошову суму в розмірі 6500, 00 дол. США. Через деякий час позивачем було додатково в рахунок оплати за квартиру передано [PERSON] гроші в сумі 700 дол. США. Всього [PERSON] отримав від позивача 7200,00 дол. США, що на сьогоднішній день, згідно курсу НБУ складає 36000 грн. Письмовий, нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу спірної квартири, як того вимагає цивільне законодавство укласти на момент передачі коштів відповідачу [PERSON] не було можливості так, як квартира [ADDRESS], як і самий житловий будинок в якому вона розташована не були завершені будівництвом та здані в експлуатацію. В період січень-вересень 1997 року в момент передачі коштів за спірну квартиру відповідачу [PERSON] житловий будинок [ADDRESS]і знаходився в стані незавершеного будівництва. Спірна квартира [ADDRESS] в зазначеному будинку не була придатна для проживання в ній та не відповідала вимогам, що ставляться до жилих приміщень так, як не була облаштована вікнами, дверми, електропроводкою, водопостачанням, газопостачанням. В квартирі були відсутні внутрішня штукатурка стін, підлоги в житлових приміщеннях кімнат, коридорі, а також інженерні мережі: електропроводка, водопостачання, газопостачання, тепломережа. Позивачем [PERSON] після передачі коштів за спірну квартиру [PERSON] було розпочато роботи по завершенню будівництва спірної квартири і підготовки житлового приміщення для здачі в експлуатацію. За період з 1997 по 1999 роки, позивачем за особисті кошти було проведені будівельні роботи. В зв'язку з відмовою відповідачів вчинити дії, щодо укладання нотаріально посвідченої угоди договору купівлі-продажу спірної квартири позивачу, [PERSON] завдано матеріальних збитків, які складаються з суми 7200,00 дол. США, які були одержані [PERSON] в рахунок майбутньої угоди купівлі-продажу та затрат в сумі 30000,00 грн., що були понесені позивачем на підготовку квартири до здачі в експлуатацію. Відповідно до положень ст.22 ЦК України, позивач [PERSON] вважає, що витрати, які понесені ним на спірну квартиру є реальними збитками, а тому він має право на їх відшкодування за рахунок відповідачів. Відмовою відповідачів укласти договір купівлі-продажу спірної квартири та в зв'язку з постановленим рішенням про виселення його та членів його сім'ї зі спірної квартирі, позивачу [PERSON] завдано моральної шкоди. Вказує, що йому багато разів приходилось пояснювати знайомим і друзям причину роздратованості та нестійкого психологічного стану. Його душевні переживання особливо посилились в зв'язку з тим, що відповідачі відмовляються повернути кошти, які були сплачені за спірну квартиру [PERSON] та кошти пов'язані з проведенням будівельних, оздоблювальних, сантехнічних та інших робіт. Направлених на приведення квартири [ADDRESS] в будинку [ADDRESS] до стану житлового приміщення. Протягом двох років під час яких позивачем проводились будівельні роботи, він був позбавлений можливості спілкування з друзями, знайомими, так як увесь свій вільний час витрачав на пошуки будівельних матеріалів, обладнання та найманих працівників, а також виконував зазначені роботи з надією про те, що квартира є його власністю. В зв'язку з відмовою відповідачів в добровільному порядку вирішити спірні питання відносно зазначеної квартири його душевні страждання тривають і досі, бо він не має можливості повернути кошти вкладені в спірну квартиру та відповідачі не бажають їх відшкодувати. Моральну шкоду, заподіяну відповідачами, він оцінює в сумі 30000.00 грн. Просить суд стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на його користь завдані збитки в сумі 66000 грн. Стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на його користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 30000 грн. Відповідачі за основним позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із зустрічним позовом посилаються на те, що дійсно 1999 році [PERSON]позичив в борг у [PERSON] 6500 доларів США без визначення конкретного строку повернення. Причому факт позики не був зафіксований ні письмовою угодою, ні навіть розпискою. Про домовленість між [PERSON] та [PERSON] про купівлю-продаж цієї квартири іншим повнолітнім співвласникам квартири не було відомо, ніхто з ними з цього приводу не говорив і не домовлявся про продаж квартири. [PERSON] також заперечує факт укладення договору купівлі-продажу даної квартири чи будь-яку домовленість про це з [PERSON] Доводи [PERSON] про те, що у другій половині 1997 року між ним та [PERSON] був фактично укладений договір купівлі-продажу квартири є безпідставним і не засновуються на доказах, оскільки у 1997 році ніхто з них, в тому числі і [PERSON]не був власником квартири. Як видно із письмових доказів, долучених [PERSON] до позовної заяви, будинок, у якому знаходиться квартира, був зданий в експлуатацію у жовтні 1997 року. Їх квартира була також здана в експлуатацію разом з іншими квартирами у цьому будинку у стані, придатному для проживання, про що засвідчує акт вводу в експлуатацію, копія якого долучена до матеріалів справи [PERSON] У п.п.12 та 14 зазначеного акту зазначено, що на об'єкті встановлено передбачене проектом устаткування в кількості згідно з актами прийняття після індивідуального та комплексного випробування. Зовнішні надвірні комунікації холодного та гарячого водопостачання, теплопостачання, газопостачання, енергопостачання та зв'язку забезпечують нормальну експлуатацію об»акта, прийняті міськими експлуатаційними організаціями. Із п.3 даного акту вбачається, що субпідрядними організаціями СУ-535 виконувались сантехнічні роботи, ПСУ-472 « Електромонтаж»- радіофікація, СМУ зв'язку-телефонізація будинку. Отже, доводи позивача про те, що на час його поселення квартира не мала інженерних мереж, перебувала у стані, непридатному для проживання, не засновані на доказах, оскільки приймальна комісія просто не прийняла б цей будинок в експлуатацію. Двері, вікна, мийки, крани, змішувачі, ванна, газова плита були у наявності. Зауважу, що сантехнічне обладнання для квартири, а також газова плита були відпущені зі складу військової частини, де служив мій чоловік, та були встановлені у цій квартирі. Оскільки поліпшення у квартирі (ремонт) проведений без їх на те згоди, то на них не може бути покладено обов'язок з відшкодування вартості цього ремонту, тим більше, що з часу його проведення минуло більше 6 років і квартира знову потребує ремонту, про що засвідчують фото, які представлені суду. Окрім того, [PERSON] провів самовільне перепланування квартири, знісши перегородки у кімнаті пл..9.6 кв.м, зробивши її з ізольованої прохідною, зніс перегородку між туалетом та ванною кімнатою, самовільно вставив віконні рами та засклив лоджії біля кухні та у кімнати пл..11.5 кв.м. Для демонтажу віконних рам на лоджіях та відновлення знесених перегородок вони змушені будуть нести додаткові витрати, які теж є їх збитками. Враховуючи ту обставину, що поточний ремонт у квартирах будинків такого типу повинен проводитись принаймні один раз на три роки, вважають, що вартість матеріалів та робіт, які відносяться до поточного ремонту квартири, має повний знос, а отже, вони не повинні їх відшкодовувати за будь-яких обставин. Не підлягає відшкодуванню і вартість матеріалів і робіт, затрачених і проведених на ремонт квартири з метою її поліпшення, і які за своїм характером є невід'ємними, оскільки вони проведені без їх на те згоди і відома. Просить суд у позові [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди відмовити за безпідставністю. Стягнути на їх користь солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] витрати, пов'язані з утриманням квартири у сумі 3215 грн. 17 коп. та на компенсацію моральної шкоди по 5 тисяч грн., а всього 30000 грн. Стягнути на їх користь витрати, пов'язані з веденням цієї справи, які складаються із державного мита, витрат на інформаційне-технічне забезпечення судового процесу та оплати за юридичну допомогу, згідно квитанцій. В судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] дав пояснення аналогічні позовній заяві та збільшив свої позовні вимоги, а саме: просив стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на його користь завдані збитки в сумі 133187 грн. матеріальних збитків, які складаються з 97187 грн. матеріальних збитків за облаштування квартири та 36000 грн. за укладення договору купівлі-продажу спірної квартири, та матеріальну шкоду в сумі 30000 грн. Зустрічний позов не визнав. В судовому засіданні позивач за зустрічним позовом [PERSON] яка діє в своїх та інтересах неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], а також за дорученням [PERSON], [PERSON], [PERSON] позовні вимоги збільшила та просила стягнути з вартість будівельних матеріалів та робіт, необхідних для відновлення попереднього стану квартири 3070 грн. та 1028 грн. - вартість будівельних робіт, які необхідно провести для проведення квартири у стан придатний для проживання, збитки в сумі 3215 грн.15 коп., а також моральну шкоду в сумі 30000 грн. Позовні вимоги позивача [PERSON] не визнала. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що ремонтні роботи в квартирі [ADDRESS] проводив [PERSON], та він готував документи для вводу будинку в експлуатацію. Суд заслухавши думку сторін, свідків та вивчивши матеріали справи вважає, що в задоволенні первісного позову [PERSON] слід відмовити, а зустрічний позов [PERSON] в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] її дітям [PERSON] та [PERSON], [PERSON], її чоловікові [PERSON], та матері [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про право власності на майно від 4 грудня 2000 року(а.с.54). З дозволу одного із співвласників квартири -[PERSON] [PERSON] тимчасово вселився та проживав у квартирі [ADDRESS], а також самовільно вселив у квартиру відповідачів за зустрічним позовом [PERSON] та [PERSON], що підтверджується рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці від 9 серпня 2006 року та ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 8 листопада 2006 року. Починаючи з 1997 року позивач за первісним позовом [PERSON] проводив в квартирі ремонтні роботи по облаштуванню вказаної квартири, однак як вбачається з пояснень відповідача за первісним позовом, так і з пояснень позивача [PERSON] згоди на проведення ремонтних робіт власники квартири йому не надавали. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Посилання позивача за первісним позовом [PERSON] на вказану ст.22 ЦПК України як на підставу для задоволення позову є безпідставним, оскільки для настання цього обов'язку необхідна наявність винної поведінки відповідачів за первісним позовом, або прямо передбачене законом, право на відшкодування завданих збитків незалежно від поведінки особи. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] без дозволу власників квартири [ADDRESS] почав проводити ремонтні роботи по облаштуванню квартири, а власники квартири не знали про проведення такого ремонту, а тому і винна поведінка в них відсутня. Посилання позивача [PERSON] про те, що в нього була домовленість з [PERSON] про укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири є безпідставними, оскільки [PERSON] ніяких доказів на підтвердження зазначених обставин не надав, також вказаний факт встановлений рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 9 серпня 2006 року та ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 8 листопада 2006 року. Відповідач за первісним позовом [PERSON] в своїх поясненнях не заперечувала те, що [PERSON] було передано її чоловіку [PERSON] як позику грошові кошти в сумі 6500 доларів США, однак вказує, що ці кошти були передані саме як позика, а не за купівлю квартири. Підставою для задоволення позовних вимог в частині стягнення грошових коштів в сумі 7200 доларів США позивач за первісним позовом [PERSON] вказує те, що відповідач відмовляється від виконання зобов'язання щодо укладення нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу. Так як позивач [PERSON] не надав суду будь-яких доказів про укладення договору купівлі-продажу, а відповідач [PERSON] вказує, що гроші в сумі 6500 її чоловік отримав як позику, суд вважає, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] наявні договірні відносини, які випливають з договору позики. Так як позивач за первісним позовом [PERSON] в позовних вимогах просить суд стягнути суму 7200 доларів США, як кошти за невиконання договірних зобов'язань щодо укладення договору купівлі-продажу, а між сторонами було фактично укладено договір позики, а позивач [PERSON] не вказує, як підставу для задоволення позовних вимог укладення договору позики, суд вважає що в цій частині позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язання довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої позовних вимог і заперечень. В судовому засіданні позивач за первісним позов [PERSON] не довів суду що діями відповідачів за первісним позовом було порушено будь-яке його право, а також не доведено, що була вчинена протиправна поведінка, яка порушила його право чи інтерес, а тому суд вважає, що в задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди слід відмовити. Також суд, вважає, що позовні вимоги позивачів за зустрічним позовом підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що з дозволу одного із співвласників квартири -[PERSON] [PERSON] тимчасово вселився та проживав у квартирі [ADDRESS], а також самовільно вселив у квартиру відповідачів за зустрічним позовом [PERSON] та [PERSON] Відповідачі за зустрічним позовом [PERSON], [PERSON] та [PERSON] користувалися комунальними послугами, однак за їх використання не сплачували, що підтверджується довідками ОСББ «Заводська 56а» (а.с.45) та ОТСББ «Світлина» (а.с.46), про те, що за вказаною адресою наявна заборгованість за комунальні послуги та квартплаті. Згідно квитанцій про сплату заборгованості по квартплаті та комунальні послуги (а.с.46-47) [PERSON] було сплачено 3102, 53 грн., а тому суд вважає, що позовні вимоги, щодо сплати витрат, на утримання квартири підлягають частковому задоволенню на суму 3102,53 грн. Також, згідно висновку експерта від 23 липня 2007 року вартість будівельних матеріалів та робіт, які необхідні для відновлення попереднього стану квартири становить 3070 грн. та 1928 грн. вартість будівельних робіт, які необхідно провести для приведення квартири у стан придатний для проживання. Однак, як вбачається з вказаного вище висновку експерта встановлення перегородок між ванною кімнатою та туалетом, встановленням віконних рам у лоджії, панелів із вагонки у кухні та коридорі є покращенням, а не погіршенням стану квартири, а тому суд вважає, що в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Також, суд вважає, що слід відмовити в частині позовних вимог, щодо стягнення грошових коштів на виконання робіт, по приведенню квартири в стан придатний для проживання, оскільки позивач за зустрічним позовом [PERSON] не заперечувала той факт, що вона особисто розбивала штукатурку в деяких місцях, та знімала частину панелів із вагонки, для того щоб перевірити наявність чи відсутність проведених робіт, на які посилається відповідач за зустрічним позовом [PERSON] Також суд вважає, що в задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди слід відмовити, оскільки як вбачається з пояснень позивача за зустрічним позовом [PERSON] її чоловік [PERSON] добровільно надав [PERSON] дозвіл на тимчасове проживання в квартирі [ADDRESS], а тому посилання [PERSON] на те, що [PERSON] самовільно проживав у вказаній квартирі є безпідставними. Відповідно до ч.2 ст. 80 ЦПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну не можливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням передплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні спору. Як вбачається з квитанцій позивачем [PERSON] було сплачено державне мито в сумі 30 грн., але вказану суму було сплачено не на той рахунок. Також згідно висновку експерта від 23 листопада 2007 року в загальній кількості будівельних робіт питома вага ремонтно-будівельних та оздоблювальних робіт проведених в квартирі [ADDRESS] складають 33,4 %. В зв'язку з цим [PERSON] було збільшено розмір позовних вимог до 97187 грн. Також [PERSON] просив суд стягнути 36000 грн. матеріальних збитків та 30000 моральної шкоди. Тобто загальна сума матеріальних збитків становить 133187 грн., сума держмита з якої становить 1331, 87 грн. Сума недоплаченого державного мита за позовні вимоги про стягнення моральної шкоди становить 1500 грн. Також, по справі була проведена експертиза вартість якої становить 2400 грн. Ухвалою суду від 12 березня 2007 року оплату за проведення вказаної експертизи було покладено солідарно на [PERSON] та [PERSON]. Згідно квитанції №1311 від 23.07.2007 року [PERSON] сплатила 400 грн., однак не доплатила 800 грн. У відповідності до ст. 88 ч.1 ЦПК України, суд вважає, що суму 800 грн. слід стягнути з позивача за первісним позов [PERSON] на користь СП «Західно-Український Експертно-Консультативний центр». Також суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь позивачів за зустрічним позовом 51 грн. сплаченого державного мита та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та витрати на правову допомогу у розмірі 1000 грн.

Outcome: partial