Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно, а саме на незакінчений будівництвом житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS], відсоток готовності якого становить 9 %. В обгрунтування позову зазначила, що 10 березня 2008 року між нею та відповідачем в простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу спірного нерухомого майна. Згідно даного договору відповідач брав на себе зобов'язання в строк до 17.03.2008 року посвідчити вказаний договір купівлі-продажу нотаріально. Відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, пояснюючи це тим, що всі дії щодо купівлі-продажу, як то передача об'єкту покупцеві та отримання оплати за нього він виконав. Позивачка стверджує, що відповідач порушує її права щодо користування власним майном. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила визнати дійсним договір купівлі-продажу та визнати за [PERSON] право власності на незакінчений будівництвом житловий будинок, відсоток готовності якого становить 9%, з господарсько-побутовими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS]. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 10 березня 2008 року між позивачкою та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, відсоток готовності якого становить 9%, який знаходиться в [ADDRESS], згідно якого [PERSON]передав у власність, а [PERSON]прийняла і сплатила за вказане майно 95000 гривень ( а. с. 11). Відчужуване нерухоме майно належало відповідачеві на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 15 вересня 1992 року Третьою Кіровоградською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 2-2982 (а.с.6). [PERSON] сплатила відповідачу гроші за спірний недобудований житловий будинок сумі 95000 грн., а останній передав вказане майно, яким до цього часу фактично користується позивачка. Однак, в порушення п. 10 договору, відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, стверджуючи, що всі дії щодо укладення угоди, а саме передача об»єкта нерухомості покупцеві та отримання ним грошей, він виконав. Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ч. 3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за Договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Оскільки сторони фактично виконали умови договору, суд визнає договір купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, відсоток готовності якого становить 9%, який знаходиться в [ADDRESS] укладений між [PERSON]та [PERSON].03.2008 року, дійсним та визнає за [PERSON] право власності на зазначене нерухоме майно. Встановлені в суді обставини є доведеними, ґрунтуються на законі, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved