Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

26 грудня 2007 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON][INFO]народження, щомісячно по &frac14; частки з усіх видів заробітку, починаючи з 26 грудня 2007 року і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що з відповідачем по справі перебувала у шлюбі, мають дочку, котра на даний час проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від надання допомоги в утриманні дитини в добровільному порядку, тому вона вимушена звернутися до суду. У судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала і просила суд задовольнити позов. Відповідач у попередньому судовому засіданні визнав, що має дочку, яка проживає разом з позивачкою, заперечував проти позову, оскільки з 2005 року він перебуває на “Д”-обліку як хворий на туберкульоз легенів, на даний час постійного місця роботи не має, його заробітки носять мінливий характер. У судове засідання відповідач не явився, про дату, час та місце розгляду справи був своєчсасно та належним чином повідомлений, будь-яких клопотань до суду від нього не надходило. Вислухавши позивачку, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 15.11.1994 року, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів по Третьому відділу реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції міста Одеси зроблено актовий запис №545 (а.с.5). Від даного шлюбу [INFO]у сторін народилася дочка - [PERSON], згідно її свідоцтва про народження [PERSON]є батьком неповнолітньої (а.с.4). Позивачка разом з неповнолітньою дочкою проживає по [ADDRESS], на даний час працює на посаді касира-контролера Філії АКБ “Імексбанк”, неповнолітня дочка мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні, на даний час хворіє та потребує додаткових матеріальних витрат, доходів позивачки недостаньо для її повноцінного утримання. Відповідач ухиляється надавати постійну матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку, на даний час відповідач не працює, перебуває на “Д”-обліку як хворий на туберкульоз легенів. Разом з тим відповідач являється працездатною особою, згідно його пояснень, наданих у попередньому судовому засіданні, постійного місця роботи не має, його заробітки носять мінливий характер, останні кілька місяців, що передували зверненню позивачки до суду, перераховував їй аліменти у розмірі по 314.40 грн. та 150 грн. Його заперечення суд до уваги не приймає, оскільки відсутність коштів у батька дитини та стан здоров'я не звільняє його від обов'язку по утриманню дитини, а лише враховується судом при визначенні розміру аліментів. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1 ст.183 СК України, визначається судом. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Враховуючи вимоги ст.182 СК України щодо матеріального становища та стану здоров'я як дитини так і платника аліментів, недостатність у матері дитини заробітку для її повноцінного утримання, виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню у повному обсязі: з відповідача на користь позивачки необхідно стягувати аліменти на утримання їх дочки у розмірі по &frac14; частки з усіх видів заробітку щомісячно. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.ст.81, 88 ЦПК України, судовий збір має бути компенсований за рахунок держави, оскільки відповідач є інвалідом 2-ї групи, однак з відповідача підлягають стягненню 7 гривень 50 копійок витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Згідно ч.2 ст.367 ЦПК України, суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду відносно усієї суми аліментів. На підставі встановленого, ст.ст.180-183, 191 СК України,

Outcome: approved