Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-03 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою, вказавши, що у вересні 2004 року за місцем свого постійного проживання помер їх батько - [PERSON] Після його смерті залишилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою [ADDRESS], якою він розпорядився за життя склавши заповіт на ім'я [PERSON] і [PERSON]. Відносно земельної ділянки, розташованої за вказаною адресою, батько розпорядження не зробив, а отже вона підлягає спадкуванню за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є позивачі та відповідач, інші спадкоємці першої черги відсутні, оскільки дружина спадкодавця померла у березні 2003 року. [PERSON], який на день смерті проживав спільно із спадкодавцем, фактично прийняв спадщину у вигляді 1/3 частини, [PERSON] отримав 1/3 її згідно заповіту на 1/3 будинку, а [PERSON] має намір подарувати [PERSON] належну йому частину будинку, і відмовився від прийняття спадщини у вигляді земельної ділянки, тому за визнанням права власності на Ѕ земельної ділянки вони звернулися до суду. У судовому засіданні позивачі підтримали доводи позовної заяви. Відповідач, належним чином сповіщений про час та місце розгляду справи, до суду не прибув, проте надав заяву, у якій позовні вимоги визнав та просив розглянути справу за його відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивачів, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановивши обставини і відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного. [INFO] року помер батько позивачів [PERSON], [PERSON] та відповідача [PERSON] - [PERSON] Родинні стосунки підтверджені свідоцтвами про народження серія [NUMBER], серія [NUMBER], та [NUMBER] - відповідно. Факт смерті спадкодавця зареєстрований у відділі РАЦС Первомайського міського управління юстиції Харківської області [INFO] року за № 323. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою [ADDRESS], та земельної ділянки при ньому в розмірі 0,1285 га. Будинком з надвірними будівлями спадкодавець розпорядився склавши 11 вересня 1998 року заповіт, яким заповів 1/3 будинку синові [PERSON], позивачу по справі, а 2/3 - синові [PERSON], відповідачу по справі, що вбачається із свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Доля земельної ділянки у заповіті не вирішена, а отже, вона підлягає спадкуванню за законом. Право власності спадкодавця на земельну ділянку підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю [NUMBER] від 30 січня 2001 року, та витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за № 80 від 09 листопада 2007 року, копії яких знаходяться у матеріалах справи. Позивачі та відповідач - діти спадкодавця і спадкоємці першої черги за законом. Інших спадкоємців першої черги немає, оскільки дружина спадкодавця - [PERSON], померла [INFO] року. Згідно ст. 1245 ЦК України, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Таким чином, позивачі та відповідач мають право кожен на 1/3спірної земельної ділянки, тобто, [PERSON], який не увійшов у число спадкоємців за заповітом, проте з 06 листопада 1992 року по день смерті спільно проживав із спадкодавцем ( сторінки паспорту - а.с. 19), прийняв спадщину, оскільки у встановлений законом строк не відмовився від неї, [PERSON] має право на свою частину як власник 1/3 будинку за заповітом, а [PERSON], який є власником 2/3 будинку за заповітом, приймати спадщину у вигляді земельної ділянки не бажає, крім того має намір подарувати свою частку будинку братам, що вбачається з власноручно написаної ним до суду заяви. Позивачі вважають, що за таких обставин, за ними може бути визнано право валасності на Ѕ частину земельної ділянки, отже за визнанням цього права вони звернулися до суду. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved