Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності та розподіл спадкового майна. В позовній заяві [PERSON] зазначає, що 15.12.2006 року помер її чоловік [PERSON]. Разом вони проживали та вели спільне господарство з 1980 року до його смерті, хоч одружились 28.02.1982 року. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина на житловий будинок та земельну ділянку в [ADDRESS], майновий пай, сертифікат на право на земельну частку (пай) та на вклад в Ощадному банку України. Дане майно було набуте її чоловіком та нею в період шлюбу, тому вона та її чоловік мали рівні права на це майно, як на спільну сумісну власність подружжя, і це майно підлягає розподілу в рівних частинах. У зв'язку з чим, лише &frac12; частина вартості майна, що належала її чоловікові, після його смерті підлягає розподілу між спадкоємцями. За життя її чоловік склав заповіт, відповідно до якого все своє майно заповів відповідачці. Однак, вона, як непрацездатна вдова, має право на обов'язкову частку у спадщині. При зверненні до Летичівської районної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де по завершенню шестимісячного терміну її повинні були видати свідоцтво про право на спадщину за законом, її було відмовлено, у зв'язку з відсутністю документів, що засвідчують право власності на спадкове майно та наявністю заповіту. Відповідачка не визнає її права на спадщину і не дає можливості оформити спадщину, тому [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на &frac34; частини вартості майна набутого [PERSON], а саме: житлового будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS]; майнового паю в СТОВ ім. Щорса смт. Летичів, Хмельницької області, сертифіката на право на земельну частку (пай), вкладу в Ощадному банку України. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, пояснивши, що з померлим [PERSON] позивачка зійшлася 21.11.1980 року і почала з ним жити однією сім'єю. За час спільного проживання вони ремонтували будинок, перекривали дах, здійснили добудову, внаслідок чого збільшилась вартість будинку і у зв'язку з чим вона просить визнати за нею право власності на &frac12; вказаного будинку, а також на 1/2 майнового паю в СТОВ ім. Щорса, сертифіката на право на земельну частку (пай), вкладу в Ощадному банку України, як на спільну сумісну власність подружжя, та на &frac14; вказаного майна, як на обов'язкову частку спадкового майна після померлого [PERSON]. Відповідачка та її представник в судовому засіданні позов [PERSON] визнали в частині належності позивачці на праві спільної сумісної власності подружжя вкладу в Ощадному банку України на рахунку [NUMBER] на ім'я [PERSON]. В решті позовні вимоги не визнали, пояснивши, що [PERSON] ще в 2004 році було складено заповіт на [PERSON], про що позивачці було відомо, проте позивачка позову до свого чоловіка про розподіл майна не подавала. Право власності на будинок, який [PERSON] побудував з своєю першою дружиною, ним було оформлено 09.10.1980 року, тобто до того, як він вступив в шлюб з позивачкою, а отже будинок є його особистою власністю, як і земельна ділянка біля будинку, яка була виділена йому для обслуговування вказаного будинку. Щодо майнового та земельного паю належних [PERSON], то вони є результатом його особистої праці, оскільки позивачка працюючи в колгоспі також отримала, як майновий, так і земельний пай. Вислухавши пояснення позивачки, відповідачки, їх представників, свідків, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що: [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб 28.02.1982 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 28.02.1982 року; згідно паспорта серія [NUMBER] виданого Летичівським РВ УМВС України в Хмельницькій області 31.10.2002 року, [PERSON] народилася [INFO]; будинок за адресою: [ADDRESS], Хмельницької області належав [PERSON] на праві особистої власності, що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок, виданим виконкомом Летичівської селищної ради народних депутатів 16.02.1981 року на підставі рішення [NUMBER] від 9.10.1980 року; з витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 18.05.2007 року вбачається, що добудова до будинку площею 5,4 кв.м. являється об'єктом самовільного будівництва; земельна ділянка розміром 0,395 га., згідно державного акту від 17.05.1994 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER], передана [PERSON] на підставі рішення виконкому Летичівської селищної ради народних депутатів № 5 від 28.01.1994 року у приватну власність для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства; згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] від 30.12.1996 року, виданого на підставі рішення Летичівської райдержадміністрації від 28.12.1996 року [NUMBER] [PERSON], належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Щорса розміром 3,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартість якої становить 11703 грн.; згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія [NUMBER] від 08.06.2001 року [PERSON] належить частка пайового фонду майна СТОВ “ім.. Щорса” в розмірі 9067 грн. або 0,351068%; згідно ощадної книжки філіалу [NUMBER] відділення в смт.Летичів на рахунок [NUMBER] [PERSON] був власником ощадного вкладу; згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 09.01.2007 року [PERSON] помер 15.12.2006 року і згідно заповіту, посвідченого державним нотаріусом Летичівської державної нотаріальної контори 12.01.2004 року, він заповів все своє майно, в тому числі садибу, що знаходиться в [ADDRESS] Хмельницької області, [PERSON] Із показів свідків [PERSON], [PERSON] вбачається, що позивачка зійшлась з [PERSON] і стала жити з ним однією сім'єю в листопаді 1980 року. Із показів свідка [PERSON] вбачається, що в похованні [PERSON] брали участь, як позивачка та її діти, так і відповідачка. З пояснень свідка [PERSON] вбачається, що в 1981 - 1982 роках він в будинку [PERSON] міняв грубку. Покази свідка [PERSON] про те, що в 1981 році померлий та його дружина перекривали будинок, добудували баню в будинку, суд до уваги не приймає, оскільки він з відповідачкою перебуває у неприязних відносинах. Також суд не приймає до уваги покази свідка [PERSON] про початок сумісного проживання [PERSON] з [PERSON], як суперечливі і непослідовні. Відповідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 376 ч.2 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Відповідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначенні у заповіті. Відповідно до ст. 1241 ч. 1 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом. Згідно ст. 1225 ч. ч. 1, 2 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Відповідно до статей 7, 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» майно КСП належить його членам на праві спільної часткової власності і пайовий фонд майна складається, як із балансової вартості основних виробничих та оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінних паперів, акцій, так і грошей, а майновий пай є грошовим еквівалентом трудового внеску кожного працівника в колективне майно. Відповідно до Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08.08.1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Позивачка в судовому засіданні визнала, що також отримала земельну частку (пай) та майновий пай, як член колективного сільськогосподарського підприємства. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи, докази їх юридичну оцінку, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 спадкового майна, як на право обов'язкової частки у спадщині, доведено і підлягає задоволенню, а вимоги в частині визнання права власності на &frac12; набутого за час шлюбу з [PERSON] майна, як на право спільної сумісної власності подружжя, позивачка не довела, тому в їх задоволенні їй слід відмовити. Визнання відповідачкою позову [PERSON] в частині належності їй на праві спільної сумісної власності подружжя &frac12; вкладу в Ощадному банку України на рахунку [NUMBER] на ім'я [PERSON] слід прийняти, як таке, що не суперечить закону, та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. На підставі наведеного ст.ст. 60, 70 СК України, ст. ст. 376 ч.2, 1223, 1225 ч. 1, 2, 1241 ч. 1 ЦК України,

Outcome: approved