Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Маріупольської міської ради про визнання права власності на самовільне будівництво. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29 жовтня 1996 року він є власником домоволодіння, яке розташоване [ADDRESS]. У зв'язку з господарською необхідністю було самовільно побудовано літню кухню літ. Г-1, сарай літ. Д-1 та сарай літ. В-1. На даний момент необхідно упорядкувати правовстановлюючі документи на домоволодіння, у зв'язку з чим він звертається до суду. У судове засідання позивач не з'явився, надіславши до суду заяву з проханням слухання по справі провести у його відсутність, заявлені позовні вимоги повністю підтримував. Представник відповідача, діюча на підставі довіреності, у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заявлених [PERSON] позовних вимог. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, який встановлений ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що домоволодіння [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29 жовтня 1996 року, посвідченого державним нотаріусом Одерій Г. В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1-3462. Згідно витягу із протоколу № 11 від 8 травня 1952 року Виконавчий комітет Орджонікідзевської районної ради міста Жданова надав [PERSON] земельну ділянку [ADDRESS] для побудови будинку. Згідно із довідки Маріупольського БТІ від 22 лютого 2008 року при обстеженні домоволодіння [ADDRESS]було встановлено факт самовільного будівництва літньої кухні літ. Г-1, сараю літ. Д-1, сараю літ. В-1. За висновком будівельно-технічної експертизи № 667 від 24 квітня 2008 року конструкції самовільно збудованих споруд: кухня літ. Г-1, сарай літ. Д-1, сарай літ. В-1, які розташовані на земельній ділянці [ADDRESS] Донецької області не суперечать вимогам державних будівельних норм України. Однак при будівництві сараю літ. В-1 [ADDRESS] маються порушення діючих будівельних норм, а саме: стіна будівлі знаходиться на відстані менш ніж 1 метр від кордону суміжної земельної ділянки. В матеріалах справи мається заява від власника домоволодіння [ADDRESS], згідно з яким він не заперечує проти знаходження на відстані менш ніж 1 метр від його домоволодіння самовільної будівлі. Згідно з ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно, якщо це не порушує права інших осіб. З урахуванням наведеного суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON] до Маріупольської міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво. На підставі ст. 376 ЦК України,

Outcome: approved