overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

Позивач звернувся в Шосткинський міськрайсуд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надані послуги теплоенергопостачання в сумі 1672,18 грн. Свої позовні вимоги вони мотивують тим, що позивач забезпечує тепловою енергією та горячим водопостачанням споживачів, у тому числі відповідачів по справі. Однак вони не сплачують кошти, внаслідок чого виникла вказана заборгованість. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання неодноразово не з'являлись, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, клопотань про перенесення справи суду не надали, тому суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутності. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, а саме: довідку про склад сім'ї (а.с.4), згідно якої відповідачі зареєстровані у квартирі [ADDRESS], відомість (а.с.5), згідно якої заборгованість відповідачів складає 1672,18 грн., тому суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.64,68 ЖК України наймач та члени його сім”ї зобов”язані оплачувати надані їм послуги у встановлені строки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

Враховуючи складність даної справи для виготовлення повного рішення суду необхідний певний час. А тому виготовлення повного рішення суду може бути відкладено на строк не більше ніж п”ять днів з дня закінчення розгляду даної справи. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

Для виготовлення повного рішення по справі суду необхідний певний час. А тому виготовлення повного рішення може бути відкладено на строк не більше ніж п”ять днів з дня закінчення розгляду справи. Враховуючи наведене та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позов мотивує тим, що [INFO]року померла її матір [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у складі вкладів в Ощадному банку України та нерухомого майна, що знаходиться на території Куцеволівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області. Вона є її спадкоємцем за законом першої черги, однак, заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини своєчасно не подала, оскільки не була обізнана в юридичних тонкощах прийняття спадщини і вважала себе повноправним спадкоємцем. Дані обставини вважає поважними причинами пропущення строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач позов підтримала і просила його задовольнити, підтвердивши обставини, зазначені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про визнання позовних вимог і слухання справи за його відсутності. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, враховуючи підтримання позовної заяви позивачем та визнання позовних вимог відповідачем, яке не суперечить закону, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в попередньому судовому засіданні за таких підстав. У відповідності до вимог ст.ст. 1270, 1272 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом даного строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що зазначена позивачем причина несвоєчасного подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори є поважною, а тому надає позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини і вважає достатнім терміном - один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на той факт, що відповідач прописаний і фактично проживає за адресою [ADDRESS]. На нього оформлений лицевий рахунок по оплаті за обслуговування будинку і прибудинкової території. Ці послуги надаються Житлово-комунальним відділом ВАТ “ХБК”. На протязі тривалого часу відповідач не сплачує витрати, пов'язані з обслуговуванням будинку і прибудинкової території. У зв'язку з чим утворилась заборгованість у сумі 87,18 грн., яку відповідач виплачувати відмовляється. Просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість. В судовому засіданні представник позивача підтримав розмір позовних вимог та просив стягнути з відповідача заборгованість за обслуговування будинку і прибудинкової території у розмірі 87,18 грн., що утворилася станом на 01.12.2007р. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 10 ЗУ “Про приватизацію державного житлового фонду” утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників. Згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій власники квартир багатоквартирного будинку зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування та ремонт будинку, а також брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням прибудинкової території. Згідно ст.162 ЖК України квартирна плата та плата за комунальні послуги повинні вноситися своєчасно. Згідно з довідкою, наданою позивачем суду, відповідач пописана і фактично проживає за адресою м. [ADDRESS], на нього оформлений лицевий рахунок по оплаті за обслуговування будинку і прибудинкової території. Згідно з розрахунком, що є в матеріалах справи, заборгованість відповідача по наданим послугам станом на 01.12.2007р. складає 87,18 грн. За вказаних обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на той факт, що він в особі його структурного підрозділу - Херсонських міських електричних мереж (ХМЕМ) є постачальником електричної енергії. Відповідач по справі є споживачем електричної енергії за адресою [ADDRESS]. У зв'язку з порушеннями відповідачем правил користування електричною енергією, розмір збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією (ПКЕЕН) для населення відповідно до якої було зроблено нарахування збитків, становить 1254,05 грн. Просить стягнути з відповідача суму збитків у розмірі 3550,84 грн. та судові витрати. В попередньому судовому засіданні представник позивача повністю підтримав заявлені у позові вимоги та просив стягнути з відповідача суму збитків у розмірі 1254,05 грн. та судові витрати. Відповідач у попередньому судовому засіданні провину у порушенні правил користування електричною енергією визнав, позовні вимоги визнав. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що споживачем електроенергії за адресою [ADDRESS], є відповідач. Згідно п. 42. ПКЕЕН, споживач електричної енергії зобов'язаний дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів, а також забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об'єкті споживача. Згідно актів №208099 від 15.12.2007р., складеного працівниками ХМЕМ в ході проведення рейду, за адресою [ADDRESS], було встановлено факт без облікового користування електричною енергією шляхом підключення фазного та нульового дротів на внутрішню домову проводку, що відповідно п.48 ПКЕЕН є розкраданням електричної енергії. Згідно п.53 ПКЕЕН та Методики, затвердженої постановою НКРЕ від 22 листопада 1999р. проведено розрахунок розміру збитків. За актом №208099 від 15.12.2007р., нарахована сума збитків у розмірі 1254,05 грн. Згідно ст.27 З.У. “Про електроенергетику”, правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. За вказаних обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, у якій посилається на те, що відповідно до Міжурядової угоди від 02.04.1981 року про направлення та прийом в'єтнамських громадян на професійне навчання й роботу на підприємства та в організації СРСР заявник [PERSON], приїхав до України з Республіки В'єтнам у 1986 році. З 1986 року [PERSON] почав працювати на «Харківському заводі тракторних двигунів»(далі ХЗТД). З 1992р. у зв'язку з завершенням терміну Міжурядової угоди його було звільнено із вказаного підприємства і він залишився проживати в Україні та став проживати у м. Харків. На сьогодні, з квітня 2007р., заявник з родиною переїхав до м. Херсона і став проживати за адресою [ADDRESS]. В теперішній час заявник бажає отримати громадянство України та отримати паспорт її громадянина, просить суд встановити факт постійного проживання на території України з 1986 року. У судовому засіданні заявник повністю підтримав заявлені вимоги, зазначені в заяві, просив встановити факт постійного проживання на території України з 1986 року. Представник зацікавленої особи у судовому засіданні зазначив, що при наявності необхідних доказів, пропонує суду прийняти рішення, щодо заявлених вимог [PERSON], на власний розсуд. Заслухавши пояснення заявника, представника зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до тимчасової посвідки на проживання [NUMBER], виданої ВГІРФО УМВС України в Харківській області 07.11.2003р., [PERSON] приїхав в Україну з В'єтнаму в 1986 році. Відповідно до виписки з наказу № 640 «Про звільнення» ВАТ «Харківський завод тракторних двигунів» [PERSON] працював на ХЗТД до 02.11.1992р. Відповідно до довідки ЖКВ ВАТ «Херсонські комбайни» [PERSON] проживає за адресою м. Херсон [ADDRESS] постійно. Відповідно до свідоцтв про народження [PERSON] має дітей: [PERSON], [INFO]року народження, [PERSON], [INFO]року народження, які народилися в Україні. Таким чином, суд приходить до висновку, що факт проживання [PERSON] на території України постійно з 1986 року повністю підтверджується матеріалами справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, у якій посилається на те, що відповідно до Міжурядової угоди від 02.04.1981 року про направлення та прийом в'єтнамських громадян на професійне навчання й роботу на підприємства та в організації СРСР заявник, [PERSON], приїхав до України з Республіки В'єтнам у 1989 році. З 06.06.1989 року [PERSON] почав працювати на Каховському заводі залізобетонних виробів, на сьогодні ВАТ «Каховка». З 1992р. у зв'язку з завершенням терміну Міжурядової угоди його було звільнено із вказаного підприємства і він залишився проживати в Україні та став проживати у [ADDRESS]. На сьогодні заявник проживає у[ADDRESS]. В теперішній час заявник бажає отримати громадянство України та отримати паспорт її громадянина, просить суд встановити факт постійного проживання на території України з 1989 року. У судовому засіданні заявник повністю підтримав заявлені вимоги, зазначені в заяві, просив встановити факт постійного проживання на території України з 1989 року. Представник зацікавленої особи у судовому засіданні зазначив, що при наявності необхідних доказів, пропонує суду прийняти рішення, щодо заявлених вимог [PERSON], на власний розсуд. Заслухавши пояснення заявника, представника зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до довідки №86 від 26.05.2003р. ВАТ «Каховка» Державний Каховський завод ЗБВ перейменовано у Відкрите акціонерне товариство «Каховка», наказ 119 від 01.07.1996р. Відповідно до довідки ВАТ «Каховка» [PERSON] працював на ВАТ «Каховка»(раніше завод ЗБВ), з 06.06.1989 року по 16.10.1992 року. Відповідно до довідки ЖКВ ВАТ «Херсонські комбайни» [PERSON] проживає за адресою м. [ADDRESS] постійно. Таким чином, суд приходить до висновку, що факт проживання [PERSON] на території України постійно з 1989 року повністю підтверджується матеріалами справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою, у якій посилається на те, що відповідно до Міжурядової угоди від 02.04.1981 року про направлення та прийом в'єтнамських громадян на професійне навчання й роботу на підприємства та в організації СРСР заявник, [PERSON], приїхала до України з Республіки В'єтнам у 1989 році. З 1989 року [PERSON] почала працювати на Херсонському бавовняному комбінаті, на сьогодні ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат». З 1992р. у зв'язку з завершенням терміну Міжурядової угоди її було звільнено із вказаного підприємства і вона залишилася проживати у м. Херсоні за адресою [ADDRESS], гуртожиток, де й проживає на сьогодні. 16.03.2004р. ВГІРФО УМВС України в Херсонській області видало їй тимчасове посвідчення на постійне проживання в Україні [NUMBER]. В теперішній час заявник бажає отримати громадянство України та отримати паспорт її громадянина, просить суд встановити факт постійного проживання на території України з 1989 року. У судовому засіданні заявник повністю підтримала заявлені вимоги, зазначені в заяві, просила встановити факт постійного проживання на території України з 1989 року. Представник зацікавленої особи у судовому засіданні зазначив, що при наявності необхідних доказів, пропонує суду прийняти рішення, щодо заявлених вимог [PERSON], на власний розсуд. Заслухавши пояснення заявника, представника зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до довідки ВАТ «ХБК» №6-8/19 від 16.02.04р. [PERSON] працювала на ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» з 22.07.1989 року по 01.06.1993 року. Відповідно до посвідки на постійне проживання виданої безстроково ВГІРФО ГУМВС України в Херсонській області [PERSON] приїхала до України в 1989 році з В'єтнаму. Відповідно до довідки ЖКВ ВАТ «Херсонські комбайни» [PERSON] проживає за адресою м. [ADDRESS]постійно. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON]має дітей [PERSON], [INFO]року народження, [PERSON], [INFO]року народження, які народилися в Україні. Таким чином, суд приходить до висновку, що факт проживання [PERSON] на території України постійно з 1989 року повністю підтверджується матеріалами справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою, у якій посилається на те, що відповідно до Міжурядової угоди від 02.04.1981 року про направлення та прийом в'єтнамських громадян на професійне навчання й роботу на підприємства та в організації СРСР заявник, [PERSON], приїхав до України з Республіки В'єтнам у 1988 році. З 1988 року [PERSON] почав працювати на Одеському виробничому взуттєвому об'єднанні ім. Жовтневої революції, на сьогодні ВАТ «Альбатрос». З 1991р. у зв'язку з завершенням терміну Міжурядової угоди його було звільнено із вказаного підприємства і він залишився проживати у м. Одеса. З жовтня 2007 року заявник переїхав до м. Херсона і став проживати у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] де й проживає до теперішнього часу. В теперішній час заявник бажає отримати громадянство України та отримати паспорт її громадянина, просить суд встановити факт постійного проживання на території України з 1988 року. У судовому засіданні заявник повністю підтримав заявлені вимоги, зазначені в заяві, просив встановити факт постійного проживання на території України з 1988 року. Представник зацікавленої особи у судовому засіданні зазначив, що при наявності необхідних доказів, пропонує суду прийняти рішення, щодо заявлених вимог [PERSON], на власний розсуд. Заслухавши пояснення заявника, представника зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до посвідки на постійне проживання [NUMBER]виданої безстроково ВГІРФО ГУМВС України в Одеській області 10.05.07р. [PERSON] приїхав до України в 1988 році з В'єтнаму. Відповідно до довідки ЖКВ ВАТ «Херсонські комбайни» [PERSON] проживає за адресою м. [ADDRESS] постійно. Таким чином, суд приходить до висновку, що факт проживання [PERSON] на території України постійно з 1988 року повністю підтверджується матеріалами справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, у якій посилається на те, що відповідно до Міжурядової угоди від 02.04.1981 року про направлення та прийом в'єтнамських громадян на професійне навчання й роботу на підприємства та в організації СРСР заявник [PERSON], приїхав до України з Республіки В'єтнам у 1986 році. З 1986 року [PERSON] почав працювати на «Харківському заводі тракторних двигунів»(далі ХЗТД). З 1992р. у зв'язку з завершенням терміну Міжурядової угоди його було звільнено із вказаного підприємства і він залишився проживати в Україні та став проживати у м. Харків. На сьогодні, з березня 2007р., заявник переїхав до м. Херсона і став проживати за адресою [ADDRESS] В теперішній час заявник бажає отримати громадянство України та отримати паспорт її громадянина, просить суд встановити факт постійного проживання на території України з 1986 року. У судовому засіданні заявник повністю підтримав заявлені вимоги, зазначені в заяві, просив встановити факт постійного проживання на території України з 1986 року. Представник зацікавленої особи у судовому засіданні зазначив, що при наявності необхідних доказів, пропонує суду прийняти рішення, щодо заявлених вимог [PERSON], на власний розсуд. Заслухавши пояснення заявника, представника зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до тимчасової посвідки на проживання ХР №10582, виданої ВГІРФО УМВС України в Харківській області 09.04.2004р., [PERSON] приїхав в Україну з В'єтнаму в 1986 році. Відповідно до наказу № 657 про зупинення трудового договору від 27.10.1992р. ВАТ «Харківський завод тракторних двигунів» [PERSON] працював на ХЗТД до 02.11.1992р. Відповідно до довідки ЖКВ ВАТ «Херсонські комбайни» [PERSON] проживає за адресою м. [ADDRESS] постійно. Відповідно до свідоцтв про народження [PERSON] має дітей: [PERSON], [INFO]року народження, [PERSON], [INFO]року народження та [PERSON], [INFO]року народження, які народилися в Україні. Таким чином, суд приходить до висновку, що факт проживання [PERSON] на території України постійно з 1986 року повністю підтверджується матеріалами справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою, у якій посилається на те, що відповідно до Міжурядової угоди від 02.04.1981 року про направлення та прийом в'єтнамських громадян на професійне навчання й роботу на підприємства та в організації СРСР заявник, [PERSON], приїхав до України з Республіки В'єтнам у 1987 році. З 27.11.1987 року [PERSON] почав працювати на Криворізькій взуттєвій фабриці, на сьогодні ВАТ «Комекс». З 15.05.1992р. у зв'язку з завершенням терміну Міжурядової угоди його було звільнено із вказаного підприємства і він залишився проживати в Україні. На сьогодні заявник проживає у [ADDRESS]. В теперішній час заявник бажає отримати громадянство України та отримати паспорт її громадянина, просить суд встановити факт постійного проживання на території України з 1987 року. У судовому засіданні заявник повністю підтримав заявлені вимоги, зазначені в заяві, просив встановити факт постійного проживання на території України з 1987 року. Представник зацікавленої особи у судовому засіданні зазначив, що при наявності необхідних доказів, пропонує суду прийняти рішення, щодо заявлених вимог [PERSON], на власний розсуд. Заслухавши пояснення заявника, представника зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до довідки АТ «Комекс» від 28.12.2005р. [PERSON] працював на Криворізькій взуттєвій фабриці, на сьогодні ВАТ «Комекс» з 27.11.1987 року по 15.05.1992 року. Відповідно до довідки ЖКВ ВАТ «Херсонські комбайни» [PERSON] проживає за адресою м. [ADDRESS] постійно. Таким чином, суд приходить до висновку, що факт проживання [PERSON] на території України постійно з 1987 року повністю підтверджується матеріалами справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, у якій посилається на те, що відповідно до Міжурядової угоди від 02.04.1981 року про направлення та прийом в'єтнамських громадян на професійне навчання й роботу на підприємства та в організації СРСР заявник [PERSON], приїхав до України з Республіки В'єтнам у 1986 році. З 1986 року [PERSON] почав працювати на «Харківському заводі тракторних двигунів». З 1992р. у зв'язку з завершенням терміну Міжурядової угоди його було звільнено із вказаного підприємства і він залишився проживати в Україні та став проживати у м. Харків. На сьогодні, з березня 2007р., заявник переїхав до м. Херсона і став проживати за адресою [ADDRESS]. В теперішній час заявник бажає отримати громадянство України та отримати паспорт її громадянина, просить суд встановити факт постійного проживання на території України з 1986 року. У судовому засіданні заявник повністю підтримав заявлені вимоги, зазначені в заяві, просив встановити факт постійного проживання на території України з 1986 року. Представник зацікавленої особи у судовому засіданні зазначив, що при наявності необхідних доказів, пропонує суду прийняти рішення, щодо заявлених вимог [PERSON], на власний розсуд. Заслухавши пояснення заявника, представника зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до тимчасової посвідки на проживання виданої ВГІРФО УМВС України в Харківській області [PERSON] приїхав в Україну з В'єтнаму в 1986 році. Відповідно до довідки ВАТ «Харківський завод тракторних двигунів» №01-22/41 від 05.02.02р. [PERSON] прибув для роботи на «ХЗТД» в якості керівника групи в'єтнамських громадян, які працювали на заводі 28.10.1986 року. Відповідно до довідки ЖКВ ВАТ «Херсонські комбайни» [PERSON] проживає за адресою м. [ADDRESS] постійно. Таким чином, суд приходить до висновку, що факт проживання [PERSON] на території України постійно з 1986 року повністю підтверджується матеріалами справи.

Outcome: approved