overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-21 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказав, що [INFO] в с. Рожепи Жмеринського району Вінницької області померла його рідна сестра [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина за заповітом, зокрема права та обов'язки по належному їй земельному паю - (сертифікат на право на земельну частку (пай) [NUMBER]), яка розташована в с.Рожепи Жмеринського району Вінницької області та земельній частці (пай) - (сертифікат [NUMBER]), яка розташована в с. Рожепи Жмеринського району Вінницької області та майнового паю (майновий сертифікат [NUMBER]). Крім нього інших спадкоємців немає. Невідповідність старого та нового Цивільного Кодексу України в частині порядку прийняття спадщини призвела до несвоєчасного звернення позивача в нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини. Позивач просив визначити додатковий строк для прийняття спадщини до 15 червня 2008 р. Представник відповідача, згідно поданої заяви, позов визнав повністю та не заперечував щодо розгляду справи в попередньому судовому засіданні. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він визнаний представником відповідача, це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-22 00:00:00

04.03.2008 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом в якому просить стягнути з відповідача 293 гр. 14 коп. боргу за спожиту електроенергію, а також судові витрати в справі. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON]. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, суду дала пояснення про обставинах, викладених в позовній заяві. Відповідач про час і місце судового засідання по останньому відомому місцю проживання повідомлялась належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину своєї неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухав пояснення позивача, дослідивши матеріали справи і оцінив наявні у справі докази в їх сукупності, суд встановив наступне. Між позивачем та відповідачем склалися договірні відносини відповідно яких відповідач користується електроенергією для живлення побутових електричних приладів та освітлення, на її ім'я відкрито особовий рахунок [NUMBER] Відповідно до ст. 26 Закону України „Про електроенергетику” та п. п. 19, 20, 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, споживач, якому електрична енергія постачається енергопостачальником, не повністю розрахувалась за спожиту електроенергію за діючими тарифами (цінами) для населення чим не виконує договірні зобов'язання, і відповідно до фактичних показників приладу її заборгованість станом на лютий 2008 року, згідно наданих позивачем розрахунків, складає 293 грн. 14 коп., яку відповідач повинна повністю відшкодувати позивачеві та понесені судові витрати по справі. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються п. п. 19, 20, 48 Правил користування електричною енергією для населення, ст. 26 Закону України „Про електроенергетику”, ст. 526 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом , посилаючись на те, що [INFO]померла її мати [PERSON] ,яка проживала в [ADDRESS] і яка все своє майно заповіла їй. Спадкове майно померлої складається з домоволодіння за вказаною адресою та земельних ділянок . Спадкоємцем померлого за законом та заповітом є вона. Спадщину вона прийняла, але нотаріус відмовляє їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкові земельні ділянки, так як відсутні правоустановчі документи на це спадкове майно на ім»я померлої. Тому вона звернулась до суду і просить визнати за нею право власності на спадкові земельні ділянки. В судовому засіданні позивач [PERSON]. свої позовні вимоги підтримала. Представник відповідача- Лишнянської сільської ради - в судове засідання не прибув, просив справу слухати без нього, позовні вимоги визнав. Третя особа -Макарівськиий РВ Київської регіональної філії центру ДЗК- в судове засі-дання представника не направив, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і суд його приймає. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-22 00:00:00

Чугуївський професійний ліцей 06 лютого 2008 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON]та просить стягнути з відповідачки заборгованість за користування комунальними послугами за опалення , яка складає на 01 січня 2008 року суму - 842 грн. 51 коп. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю № 2 від 11 січня 2008 року - Кравченко О..М. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, згоден на винесення заочного рішення. Відповідачка про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню як такий, що знайшов своє повне підтвердження в ході судового розгляду справи. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідачки підлягають стягненню судові витрати по оплаті державного мита в дохід держави в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи на користь позивача в сумі 30 грн., сплата яких підтверджується платіжним дорученням (а. с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-22 00:00:00

Тернопільське ОКПТМ “Тернопільтеплокомуненерго” пред”явило позов до [PERSON]. про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію. Позивач посилається на те, що забезпечує квартиру, належну відповідачу, площею 51.2 кв.м. теплоенергією, за що останній повинен вносити щомісячно відповідну плату. Проте, починаючи з січня 2004 року відповідач не вносить плату за теплоенергію, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 01.03.08 р. в сумі 2411.71 грн., добровільно яку погасити не хоче. В судовому засіданні представник позивача Дембіцька С.М. підтримала позовні вимоги та просила стягнути з відповідача 2411.71 грн. боргу. Відповідач в судове засідання не з”явився, однак належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст.ст. 67, 68 ЖК України наймач (власник) житлового приміщення за надані комунальні послуги зобов”язаний щомісячно вносити відповідну плату за затвердженими у встановленому порядку тарифами. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем 20.11.2000 року укладено договір про надання послуг з центрального опалення та гарячого водопостачання квартири в [ADDRESS] загальною площею 51.2 кв.м., що стверджується договором від 20.11.2000 року (а.с.4). Відповідач заборгував позивачу за надані комунальні послуги за період з 01.01.2004р. по 01.03.08р. 2411.71 грн., що стверджується розрахунком заборгованості (а.с.3). Однак, позов слід задовольнити частково, стягнувши 761.05 грн. в межах строків позовної давності. На підставі наведеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до Супрунівської сільської ради про визнання права власності на самочинно збудований будинок, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.09.2007 року вона отримала дозвіл на будівництво житлового будинку з господарськими будівлями на земельній ділянці площею 0,15 га., яка знаходиться в [ADDRESS]. На вказаній земельній ділянці без належно оформленої документації самочинно збудований жилий будинок загальною площею 120,4 кв.м., житловою площею 66,8 кв.м. Просила визнати за нею право власності на вказаний будинок. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити, підтвердивши обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача Супрунівської сільської ради та представник третьої особи КП „БТІ та містобудування Полтавського району” в судове засідання не з'явилися, попередньо надавши суду заяви, в яких не заперечують проти задоволення позовних вимог та просять розглянути справу у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 8.05.2007 року [PERSON] отримала земельну ділянку загальною площею 0,15 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться в [ADDRESS] (а.с.4), на даній земельній ділянці нею самочинно збудований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (а.с. 5-10), рішенням виконавчого комітету Супрунівської сільської ради № 206 від 19.09.2007 року, їй надано дозвіл на будівництво житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями в [ADDRESS] (а.с.11), відповідно до висновку про технічний стан житлового будинку Державного проектного інституту містобудування «Міськбудпроект» будівля може бути визнана як житлова (а.с.13-15). Відповідно до ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за власником земельної ділянки. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-22 00:00:00

[PERSON]. та [PERSON]. перебували в зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя в них [INFO]народився син [PERSON], [INFO], народився син [PERSON], які проживають з позивачкою і знаходиться на її утриманні. [PERSON]. звернулась в суд з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки зі всіх видів заробітку, доходу відповідача, але не менше як 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дітей. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що допомоги на утримання дітей відповідач не надає і в добровільному порядку надавати її відмовляється, а тому просить суд стягнути з нього аліменти. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просить його задовольнити. Відповідач заявлений позов визнав, в письмовій заяві до суду просить справу розглянути по суті у йоговідсутності. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про підставність позову. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Письмовими матеріалами справи підтверджено, що в сторін [INFO]народився син [PERSON], [INFO], народився син [PERSON], які проживають з позивачкою і знаходиться на її утриманні, батьком яких є відповідач. Відповідно до ст. 183 ч. 1 СК України, частка заробітку батька яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З матеріалів справи встановлено, що матеріальне становище відповідача задовільне, він не є платником аліментів на інших дітей, непрацездатних членів сім'ї та інших осіб, яких він зобов'язаний утримувати. Враховуючи вік неповнолітніх дітей, матеріальне становище та обставини викладені вище, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/3 частки зі всіх видів його заробітку (доходу) на користь позивачки, задовольнивши заявлений позов. Судові витрати в справі, від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову в суд, на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в доход держави, в загальній сумі 81 грн. 00 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-22 00:00:00

16.04.2008 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 16.01.1979 року. Від даного шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою у нього не склалось, однією сім'єю вони не проживають вже більше двадцяти років, і мають різні сім'ї. Розлучатися через органи РАЦСу відповідачка не бажає. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, миритися не бажає, наполягає на розлученні, не заперечує, щоб справа була розглянута в попередньому судовому засіданні, про що надав суду письмову заяву. В попередньому судовому засіданні відповідачка [PERSON] позов визнала, миритися з позивачем не бажає, наполягає на розірванні шлюбу, не заперечує, щоб рішення було ухвалене в попередньому судовому засіданні, про що подала суду письмову заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.01.1979 року (а.с.3). Від даного шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей, наполягають на розлученні, миритись не бажають, оскільки однією сім'єю не проживають більше двадцяти років. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам сторін. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.ст.105,110,112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам сторін, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-22 00:00:00

У березні 2008 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина[PERSON] - [INFO] року народження у розмірі 1/4 частини всих видів заробітку /доходу/ щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму , посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та 100 грн. судових витрат. В судовому засідання позивачка позов підтримала , посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечує. В зв'язку із визнанням відповідачем позову в ході попереднього розгляду справи суд розглянув дану справу по суті в порядку ч. 4 ст. 130 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення сторін , дослідивши докази та давши їм оцінку у їх сукупності приходить до висновку , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як видно із матеріалів справи сторони від шлюбу мають сина[PERSON] - [INFO] року народження . Батько проживає окремо від них , добровільно аліменти не сплачує. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані особисто утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Згідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку ( доходу ) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину , визначається судом . Вимоги про стягнення 100 грн. за правову допомогу підлягають задоволенню , поскільки документально підтверджені. Поскільки позивачка за даним позовом звільнена від сплати судових витрат, то згідно ст.. 88 ЦПК України, суд стягує їх з відповідача в сумі 51 грн, та 7-50 грн витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-22 00:00:00

Позивач Каланчацький комбінат комунальних підприємств звернувся до суду з заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за водопостачання на суму 2133 грн.50 коп. Свої вимоги мотивує слідуючим. Позивач є суб»єктом господарської діяльності та займається збором, очищенням та розподілом води. Відповідач є власником будинку і абонентом Каланчацького ККП, користується разом зі своїми членами сім»ї послугою водопостачання. Згідно договорів від 11.01.2006 р. та від 20.02.2007 р. відповідач взяв на себе зобов»язання за послуги водопостачання відповідно до тарифів проводити оплату кожного місяця. В порушення цього зобов»язання він не оплачує зазначені послуги, в зв»язку з чим склалася вказана заборгованість. Відповідачка [PERSON]. В судове засідання не з»явилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені слідуючі обставини та правовідносини. Між сторонами 11.01.2006 р. та 20.02.2007 р. укладені договори, згідно яких Каланчацький комбінат комунальних підприємств взяв на себе зобов»язання забезпечувати абонента водою, Свої зобов»язання позивач виконує. Однак відповідач на порушення договору не оплачує послуги за водопостачання з липня 2006 р., в зв»язку з чим склалася заборгованість за станом на 01.12.2007 р. в сумі 2133 грн.50 коп. Згідно ст.509 ЦК України зобов»язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобов»язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку. Ст.526 ЦК України передбачає, що зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Обов»язок споживача здійснювати оплату за надані йому послуги щомісячно за нормами і тарифами регулюється також п.18 Правил надання населенню послуг водопостачання та водовідведення від 21.07.2005 р. В зв»язку з тим, що відповідач [PERSON]. порушує зобов»язання про сплату за послуги водопостачання згідно тарифів, борг підлягає стягненню в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-22 00:00:00

Відповідач [PERSON] позов визнав повністю. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала свій позов та пояснила, що вони спільно проживають, але в них відсутнє взаєморозуміння, виникають сварки, тому шлюб необхідно розірвати. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Примиритися їм не вдається. Відповідач [PERSON] пояснив, що примирення вже неможливе, він не може налагодити стосунки із дружиною, хоча вони живуть разом, тому він визнає позов повністю. В ході судового засідання судом були досліджені такі докази: свідоцтво про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] [NUMBER] від 9 серпня 1992 року, копія свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER] від 23 грудня 1994 року, копія свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER] від 16 травня 1997 року, довідка Росошанівської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області №857 від 17 березня 2008 року про склад сім'ї. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 9 серпня 1992 року у Росошанівській сільській раді Кельменецького району Чернівецької області, актовий запис за №16. Сторони спільно проживають, але між позивачем та відповідачкою склалися неприязні відносини, відсутнє взаєморозуміння. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з обома батьками, які їх спільно утримують. Досягти примирення сторонам не вдалося. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, та інтереси інших осіб. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Враховуючи наведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. Суд вважає, що судові витрати та витрати по сплаті державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС слід покласти на позивачку, оскільки вона не наполягала на стягнення витрат з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-22 00:00:00

Представник відповідача сільський голова с. Грушівці Кельменецького району Чернівецької області Панкевич Олександр Олексійович позов визнав повністю. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав, які зазначені в позовній заяві. Судом встановлено, що 17 жовтня 2007 року позивачка [PERSON] уклала з Грушовецькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області договір оренди земельної ділянки розміром 0,25 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, які розташовані в [ADDRESS], строком на один рік. Таким чином позивач згідно ст. 93 ЗК України є її користувачем. На даній земельній ділянці знаходяться житловий будинок та інші споруди, які зазначені у зведеному акті інвентаризаційної справи, а саме житловий будинок, позначений в зведеному акті інвентаризаційної справи доданої до позовної заяви літерою «А-І», житловою площею 9.50 кв. м, загальною площею 20.90 кв. м., веранда, позначена літерою «В», літня кухня, позначена літерою «Б»,погріб з шийкою, позначений літерою «ВхПг», сарай, позначений літерою «Г», ганок, позначений літерою «а», ворота, позначені №1, огорожа позначена №2, загальна дійсна вартість яких становить 11399 гривень, які були побудовані без належного дозволу та належно затвердженого проекту, тобто самочинно. Дане самочинне будівництво не суперечить суспільним інтересам, не порушує права інших осіб, а також санітарні, протипожежні та екологічні норми і правила. Визнання представником відповідача позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб. Згідно ч.5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити та визнати за нею право власності на житловий будинок та господарські і побутові споруди, які розташовані в [ADDRESS].

Outcome: approved