Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-22 00:00:00

11 квітня 2008 року, представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за послуги з холодного водопостачання, централізованого опалення та квартирної плати, посилаючись на те, відповідачі є власниками квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], які регулярно користувалися послугами з водопостачання, теплопостачання та з утримання будинків та при будинкової території, у повному обсязі, але оплату провадили частково, субсидією не користувались. Так, за період 01 серпня 1997 року по 01 вересня 2007 року позивачі мають заборгованість по водопостачанню та водовідведенню в розмірі 993 грн. 68 коп., заборгованість за теплопостачання за період з 01 січня 1996 року по 01 вересня 2007 року на суму в 6416 грн. 76 коп., заборгованість по квартирній платі за період з 01 січня 2001 року по 01 вересня 2007 року на суму 1191 грн. 50 коп.В зв”язку з викладеним, представник позивача звернувся до суду і прохає стягнути з відповідачів на користь КП “Дирекція єдиного замовника” заборгованість за послуги з холодного водопостачання, централізованого опалення та квартирної плати в сумі 8601 грн. 94 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду цивільної справи в сумі 30 грн. і витрати по оформленню позовної заяви в сумі 03 грн. 05 коп., всього на суму 33 грн. 05 коп. У судовому засіданні, 06 травня 2008 року, представник позивача Тюря Т.І., уточнила позовні вимоги вказавши, що прохає суд стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] заборгованість за послуги з холодного водопостачання, централізованого опалення та квартирної плати в сумі 8601 грн. 94 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду цивільної справи в сумі 30 грн. і витрати по оформленню позовної заяви в сумі 3 грн. 05 коп., всього на суму 33 грн. 05 коп. 23 червня 2008 року представник позивача Тюря Т.І., яка діє на підставі довіреності №2919 від 24 грудня 2007 року вказала, що прохає суд у повному обсязі задовольнити уточнену позовну заяву. Відповідачі [PERSON], [PERSON], у судове засідання не з»явилися, про причини своєї неявки суду не повідомили, тоді як про день, час та місце слухання справи судом повідомлені своєчасно та належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи розписки про отримання судових повісток. Згідно до положення ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомлених належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Виходячи з викладеного, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ксерокопії Довідки№220 з Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) Комунальне підприємство «Дирекція єдиного замовника» (а.с.№22), включено до ЄДРПОУ. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до довідки КП “ДЕЗ”(а.с.№4) та особового рахунку (а.с.№5), відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Відповідачам, у відповідності до рішення Лозівської міської ради Харківської області № 93 від 21 серпня 2006 року “про затвердження встановлення тарифів на послуги водопостачання та водовідведення” (а.с.№ 20), позивачем надаються послуги з водопостачання та водовідведення та нараховується за це плата по затвердженим тарифам. У відповідності до рішення Лозівської міської ради Харківської області № 92 від 21 серпня 2006 року “про встановлення тарифів на виробництво теплової енергії та послуги з теплопостачання” (а.с.№ 19), відповідачам позивачем надаються послуги теплопостачання та нараховується за це плата по затвердженим тарифам. Крім того, відповідачі користуються житловою площею та послугами КП “ДЕЗ”, що підтверджено довідкою про місце реєстрації (а.с.№4), а також розрахунками заборгованості (а.с.№7-13). З огляду на вивчені матеріали справи, у судовому засіданні судом було встановлено, що плату за послуги з холодного водопостачання, централізованого опалення та квартирної плати, відповідачі вносять не регулярно, внаслідок чого, утворилася заборгованість на суму в 8 601,94 (а.с.№ 7-13). З метою погашення відповідачами всієї наявної суми заборгованості, позивачем їм було спрямоване попередження про те, що за ними числиться заборгованість по водоспоживанню, теплопостачанню та квартирної плати. У вищенаведеному попередженні вказано, що у випадку, якщо в квартиронаймача недостатньо засобів для погашення заборгованості вони мають право укласти договір на погашення заборгованості за комунальні послуги (а.с.№6). Про те, як вказала представник позивача, на складання вищевказаного договору, відповідачами так і не подано документів. Виходячи з викладеного, необхідно зазначити, що згідно статті 162 Житлового Кодексу України плата за користування житловим приміщенням в будинку(квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначається угодою сторін. Наймач зобов”язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартплату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов»язки. Статтею 14 ЦК України встановлено, що цивільні обов»язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Статтею 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього ж Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 160 Житлового Кодексу України, члени сім”ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов”язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім”ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов”язаннями, що випливають із зазначеного договору. Представником позивача, в уточнюючій позовній заяві, заявлено вимогу про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з холодного водопостачання, централізованого опалення та квартирної плати. Так, згідно ст. 541 Цивільного Кодексу України, солідарний обов”язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов”язань. У разі солідарного обов”язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов”язку частково або в повному обсязі від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо, що відповідає вимогам ст. 543 Цивільного Кодексу України. Згідно ст. 64 Житлового Кодексу України, члени сім”ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов”язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім”ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов”язаннями, що випливають із зазначеного договору. Виходячи з викладеного, суд знаходить уточнюючу позовну заяву представника позивача в частині солідарного стягнення з [PERSON], [PERSON] заборгованості по водоспоживанню, теплопостачанню та квартирної плати такою, що підлягає задоволенню. Одночасно, суд роз»яснює відповідачам, що відповідно до ч. 1 ст. 544 Цивільного Кодексу України боржник, який виконав солідарний обов”язок, має право на зворотню вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників в рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Згідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Статтею 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. В уточнюючій позовній заяві, позивачем заявлено вимогу про стягнення на його користь з відповідачів витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у судах на суму в 30 грн. 00 коп. З огляду на Платіжне доручення №5924 від 04 квітня 2008 року (а.с.№1) судом вбачається, що позивачем при зверненні до суду з даною позовною заявою було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи на суму в 30 гривень 00 копійок. Суд знаходить позовні вимоги позивача в цій частині такими, що підлягають задоволення, оскільки, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В частині стягнення з відповідачів витрат на оформлення позовної заяви на суму в 03 грн. 05 коп., які позивач начебто поніс, позивачу відмовити, оскільки із наданого розрахунку витрат на оформлення позовної заяви (а.с.№14), не вбачається, що саме на ксерокопіювання документів, доданих до даної позовної заяви, позивачем було понесено такі витрати. Крім того, положенням ст.ст.79 та 88 ЦПК України, не передбачено відшкодування витрат позивачу по оформленню документів доданих до позовної заяви, а лише витрати на правову допомогу. Відносно судового збору, необхідно зазначити, що частиною 5 Розділу 11 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Процесуального Кодексу України встановлено, що до набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору, судовий збір при зверненні до суду сплачується у порядку і розмірах, встановлених законодавством для державного мита. Оскільки, Комунальне підприємство “ДЕЗ”, на підставі рішення Лозівської міської ради Харківської області № 613 від 22.02.2008 року (а.с.№28), звільнено від сплати державного мита з 01 березня 2008 року по 31 грудня 2008 року з позовних заяв про стягнення з квартиронаймачів (мешканців м. Лозова) заборгованості з квартирної плати за послуги водопостачання, водовідведення та теплопостачання, то з відповідачів підлягає солідарному стягненню державне мито (судовий бір) на користь держави в розмірі 86 гривень 01 копійку.

Outcome: partial