Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківськіх прав та стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що у Гвардійській школі- інтернаті на повному державному забезпеченні знаходиться [PERSON] [INFO] року народження. З листопада 2004 року місцезнаходження матері невідомо. Просили позбавити [PERSON] батьківськіх прав по відношеню до її сина, а також стягнути на його користь аліменти у розмірі 1/4 частини усіх доходів щомісячно. Представник позивача Афанас`єва О.В. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, пояснила, що відповідачка на тривалий час виїзджала з села, дитину постійно залишала у бабусі [PERSON] Не працює, зловживає спиртними напоями. Забрати сина з інтернату не намагалась. Його долею весь цей час не цікавилася, матеріальної допомоги не надавала. Знаходилася у розшуку з 2004 року, але зараз повернулась. Позбавлення [PERSON] батьківських прав необхідно для встановлення дитині статусу дітей, позбавлених батьківського піклування. Вважає, що позбавлення [PERSON] батьківських прав є доцільним і відповідає інтересам дитини. Також просила стягнути з відповідачки аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] у розмірі &frac14; частини усіх доходів щомісячно. У судовому засіданні помічник прокурора Пшеничний М.Ю. підтримав позовні вимоги, просив позбавити [PERSON]батьківських прав відносно [PERSON] та стягнути на його утримання аліменти у розмірі 1/4 частини усіх доходів щомісячно. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала, пояснила, [INFO] року народила сина [PERSON] Працювала дояркою, тому дитина жила у бабусі з 1996 року. Потім отримала кімнату у гуртожитку. Мати відповідачки запропонувала відправити дитину до інтернату. У 2001 році оформила хлопчика у Сімферопольську школу-інтернат, де комісія визначила у дитини розумову відсталість. Відвідувала його два роки тому. Потім поїхала на заробітки до Київської області, після працювала по приватному найму в Херсонській області. Забрати дитину з інтернату не намагалась. Також пояснила, що ніде не працює, свого житла не має. Матеріально забезпечити дитину не має можливості. Проти позбавлення її батьківських прав не заперечувала. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є секретарем Колодезянської сільської ради. Шість років потому [PERSON] залишила малолітнього сина у бабусі та поїхала у невідомому напрямку. З`явилась у селі півтори місяці тому. Проживала зі співмешканцем на теріторії сільської ради. Щось у них не склалося, тому вона повернулася до матері. Поки дитина була маленька вона про неї дбала. З часом стала зловживати спиртними напоями. Опікуном Віктора стала бабуся, але потім через свою хворобу відмовилася від опікунства. Дитину відправили до інтернату. Хлопчику потрібно навчатися у спецшколі. Вислухавши сторони, свідків, перевіривши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.10.2002 року відповідачка є матір`ю малолітнього [PERSON], [INFO] року народження (а.с. 7). Розпорядженням № 346 від 20.04.2005 року [PERSON], [INFO] року народження, направлено до державного інтернатного закладу на повне державне забезпечення (а.с. 5). За місцем реєстрації [PERSON] характеризується негативно: веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, в суспільному житті села участі не приймає, груба, сварлива. Вихованням та утриманням дитини не займається. Поїхала з села на тривалий час, залишивши дитину на бабусю. Долею дитини не піклувалась (а.с. 8). Згідно з висновком служби у справах дітей Красногвардійської РДА позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні її сина [PERSON], [INFO] року народження є доцільним та відповідає інтересам дитини (а.с. 3-4). Як вбачається з довідки від 26.02.2008 року, виданої Колодезянською сільською радою, [PERSON], яка мешкала за адресою [ADDRESS], у 2004 році виїхала з села, волоцюжничала. Зі слов матері [PERSON], її дочка [PERSON] у 2007 році не з`являлася, але дзвонила у грудні 2007 році з Винницької області (а.с. 9). З повідомлення Красногвардійського РВ ГУ МВС України в АР Крим від 18.03.2008 року видно, що [PERSON], [INFO] року народження, з 22.12.2004 року знаходилась у розшуку як втративша зв`язок з родичами. Також вказано, що [PERSON]на протязі 2007 року неодноразово затримували за волоцюжництво у Миколаївській області (а.с. 10). Згідно письма матері відповідачки [PERSON] від 16.07.2008 року, її дочка [PERSON] вихованням сина та онука [PERSON] займатися не зможе, тому як дитина потребує навчання у спецшколі (а.с. 45). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та батьків, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти тощо. Згідно з ч.4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачений обов'язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Статтями 182, 183 Сімейного кодекса України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка стягатиметься як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що малолітній [PERSON] є сином відповідачки, яка від виконання своїх зобов'язань по його вихованню ухиляється на протязі тривалого часу, його фізичним та психічним розвитком не займається, станом здоров`я та долею дитини не піклується. Залишала на тривалий час дитину у бабусі, не забезпечила йому навіть елементарних умов для росту і розвитку, навчання, чим порушила свої зобов'язання, передбачені законодавством. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] є доцільним та повністю відповідає інтересам малолітнього. Судом також встановлено, що відповідачка добровільну матеріальну допомогу на утримання сина не надає. У зв'язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що з відповідачки належить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно з дня подачі позовної заяви до суду. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню у дохід держави державне мито.

Outcome: approved