Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-08 00:00:00

[PERSON]звернулася з позовом до суду до обласного комунального фармацевтичного підприємства «Херсоноблфармація» Херсонської обласної ради про поновлення на роботі зазначив у ньому, що працювала завідуючою аптеки №155 міста Херсона - філії обласного комунального фармацевтичного підприємства «Херсоноблфармація» Херсонської обласної ради з 30 серпня 2006 року. Наказом відповідача №127-П від 30 серпня 2007 року вона була звільнена у зв'язку з недовірою по п.2 ст. 41 КЗпП України з 31 серпня 2007 року на підставі звіту головного бухгалтера відповідача від 31 травня 2007 року, листа УСБУ України в Херсонській області від 27 серпня 2007 року, довідки КРУ в Херсонській області від 19 липня 2007 року. Вважає своє звільнення незаконним, в зв'язку з чим просить скасувати наказ відповідача №127-П від 30 серпня 2007 року про її звільнення, поновити її на посаді завідуючої аптекою №155 - філії обласного комунального фармацевтичного підприємства «Херсоноблфармація» Херсонської обласної ради, стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу. Суд залучив до розгляду в справі в якості третьої особи Херсонську обласну раду та [PERSON] , яка є генеральним директором відповідача. В судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги та на підставах, викладених у ньому просила скасувати наказ відповідача №127-П від 30 серпня 2007 року про її звільнення, поновити її на посаді завідуючої аптекою №155 - філії обласного комунального фармацевтичного підприємства «Херсоноблфармація» Херсонської обласної ради, стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 16 522 гривень 41 копійки станом на 08 липня 2008 року, 118 гривень 16 копійок - незаконно зменшену заробітну плату в серпні 2007 року з урахуванням компенсації, 1582 гривні 30 копійок - компенсацію втрати частини доходів в зв'язку з затриманням їх виплати, 10 000 гривень в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди. Просила позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив в його задоволенні відмовити, оскільки позивачка була звільнена на законних підставах. Представник третьої особи - Херсонська обласна рада в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений судом своєчасно, про свою обов'язкову участь в судовому засіданні суд не повідомили. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, про свою обов'язкову участь в справі суд не повідомила. Вислухав позивача, представника відповідача, свідків, вивчив та дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав: Відповідно до п.2 ст. 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу. Відповідно до п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» звільнення з підстав втрати довір'я суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності /зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом тощо/, вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір'я /зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями/. При встановленні у передбаченому законом порядку факту вчинення працівниками розкрадання, хабарництва й інших корисливих правопорушень ці працівники можуть бути звільнені з підстав втрати довір я до них і в тому випадку, коли зазначені дії не пов'язані з їх роботою. Відповідно до ст.. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У відповідності до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року “Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди” під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми. Судом встановлено, що позивачка працювала у відповідача на посаді завідуючої аптекою №155 - філії обласного комунального фармацевтичного підприємства «Херсоноблфармація» Херсонської обласної ради з 30 серпня 2006 року, згідно до наказу №101-ВК. Відповідно до наказу відповідача №127-П від 30 серпня 2007 року, позивачка була звільнена з займаної посади у зв'язку з недовірою /п.2 ст. 41 КЗпП України/ з 31 серпня 2007 року на підставі звіту головного бухгалтера відповідача від 31 травня 2007 року, листа УСБУ України в Херсонській області від 27 серпня 2007 року, довідки КРУ в Херсонській області від 19 липня 2007 року. Відповідно до постанови про відмови в порушені кримінальної справи від 21 вересня 2007 року фактів зловживання службовим становищем позивачкою не було знайдено. Відповідно по рішення Дніпровського районного суду міста Херсона від 02 листопада 2007 року, яке вступило в законну силу, наказ відповідача №87-П від 18 квітня 2007 року про відсторонення позивача від роботи з зазначеної посади, а також наказ відповідача №100-П від 06 червня 2007 року про оголошення догани позивачу, були скасовані. Відповідно до довідки головного контролера КРУ в Херсонській області від 19 липня 2007 року була здійснена перевірка законності нарахування та виплати заробітної плати окремим працівникам та підстав видачі окремим працівникам товарно-матеріальних цінностей в між лікарняній аптеці №155, проте як позивачка працювала в аптеці №155 філії відповідача та до між лікарняній аптеці ніякого відношення не має. Крім цього, суд враховує ту обставину, що вести бухгалтерській облік повинен головний бухгалтер, відповідно до посадової інструкції. Порушень з боку позивача правил проведення операцій з матеріальними цінностями судом не встановлено. Підстав вважати що позивачка вчинила умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до неї довір'я, матеріалами справи не підтверджено. Винних дій позивача в період її роботи на займаній посаді не встановлено. Допитані в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], [PERSON] показали, що під час роботи позивачки у відповідача вона виконувала свої обов'язки добросовісно, у відповідно до законодавства, порушень не було. Суд критично відноситься до показань свідка [PERSON] в частини того, що позивачка звільнена на законних підстава, оскільки вони протирічать матеріалам цивільної справи. Таким чином, наказ відповідача №127-П від 30 серпня 2007 року про звільнення позивача підлягає скасуванню, а позивачка підлягає поновленню на посаді завідуючої аптекою №155 - філії обласного комунального фармацевтичного підприємства «Херсоноблфармація» Херсонської обласної ради, з стягненням з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 16 522 гривень 41 копійки станом на 08 липня 2008 року /1590 гривень 26 копійок - середній заробіток х на десять місяців и 6 робочих днів липня 2008 року/. Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача компенсація втрати частини доходів у розмірі 1582 гривні 30 копійок, за період з вересня 2007 року по квітень 2008 року, відповідно до Порядку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21 лютого 2001 року. Вимоги про стягнення з відповідача 118 гривень 16 копійок тобто - зменшену нараховану заробітну плату за серпень 2007 року на 94 гривні з урахування компенсації, не можуть бути задоволені, оскільки вони не оскаржені позивачем. При визначені розміру моральної шкоди суд враховує страждання та переживання позивачки у зв'язку з звільнення /знаходження на лікарняному/, ускладнення сімейних стосунків та порушення нормальних життєвих зв'язків, через неможливість продовження активного громадського життя, необхідність прикладання додаткових зусиль для організації свого життя та визначає розмір стягнення у сумі 1 000 гривень. Крім цього суд при прийнятті рішення по справі враховує ту обставину, що позивачка на теперішній час не отримала трудової книжки, що у відповідності до ст..235 п.4 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. В суд не надано доказів про те, що відповідач з поважних причин не повернув позивачу трудову книжку. Суд вважає за необхідним у відповідності до п.5 ст. 235 КЗпП України та ст.. 367 ч.1 п.4 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення позивача на посаді. Підстав для відмови у позові у суду не має.

Outcome: partial