Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-12 00:00:00

[PERSON]звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох дітей: сина [PERSON]- [INFO]та дочки [PERSON]- [INFO] в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством, для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач добровільно, як батько дітей не надає жодної матеріальної допомоги на їх утримання. У судовому засіданні позивачка [PERSON]. позовні вимоги змінила, враховуючи те, що відповідач не має постійного місця роботи, періодично виїжджає на сезонні роботи за межі України, а отже може мати нерегулярний, мінливий дохід, а також те, що обоє дітей являються інвалідами дитинства, часто хворіють і потребують значних витрат на їх утримання, на відміну від здорових дітей їхнього віку, тому просить стягувати щомісячно в її користь аліменти на утримання сина [PERSON]та дочки Яніни, в твердій грошовій сумі - по 350 гривень, на кожну дитину, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством, для дитини відповідного віку. Представник позивачки [PERSON]. в судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримав, просить суд, задовольнити у таких. Відповідач [PERSON] змінені позовні вимоги визнав частково та пояснив суду. Дійсно він являється батьком неповнолітніх [PERSON]та [PERSON]і, як батько, не відмовляється та й ніколи не ухилявся від обов'язку у їх утриманні. Однак, суму, яку запропонувала позивачка для щомісячного стягнення, як аліменти, вважає занадто високою і такою, яку він не буде спроможний оплачувати щомісячно, аж до досягнення дітьми повноліття, оскільки на даний час ніде не працює, індивідуальною трудовою та підприємницькою діяльністю не займається, натомість сама позивачка є приватний підприємець і має хороший дохід. При вирішенні даного спору, просить суд зважити на те, що він по мірі можливості буде допомагати позивачці в добровільному порядку (на санаторно-курортне лікування дітей), має на утриманні похилу віком матір. Щодо його роботи за межами України, то в останнє виїжджав на сезонні роботи рік тому назад. Таким чином згідний на стягнення з нього аліментів на утримання двох дітей по 250 гривень на кожну дитину. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. У ході судового розгляду достовірно встановлено, що сторони проживали у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням суду розірвали 28 листопада 2007 року. Від шлюбу народилося двоє дітей: син [PERSON]- [INFO] та дочка [PERSON]- [INFO], які проживають з матір'ю та перебувають на її утриманні. Наведене стверджено копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], копіями свідоцтв про народження дітей, у яких батьками зазначені [PERSON]та [PERSON]. Довідкою виконкому Верхньоводянської сільської ради №829 від 28.03.2008 року, а також актом обстеження матеріально-побутових умов проживання позивачки, стверджено, що дійсно неповнолітні діти сторін знаходяться на утриманні та вихованні матері. Відповідач, як батько дитини, в добровільному порядку не допомагає позивачці в їх утриманні. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи, що діти сторін являються інвалідами дитинства (дане стверджується довідками лікувального закладу приєднаними до матеріалів справи за №№ 212, 213 від 10.04.2008 року), позивачка не має власного житла, то потребує допомоги з боку відповідача, як батька її неповнолітніх дітей у виді аліментних платежів. Однак, визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі, суд виходить з принципу справедливості та розумності судового рішення. Дійсно судом встановлено і з цим погодилися обидві сторони, що позивачка є приватним підприємцем а відповідач на даний час ніде не працює, періодично виїжджає на сезонні роботи, тому має мінливий заробіток (дохід). Також він проживає разом з похилою віком матір'ю та несе моральну відповідальність за її достойну старість, що в свою чергу також потребує фінансових затрат. Таким чином, на думку суду у зміненому позові слід задовольнити частково, визначивши до щомісячного стягнення з відповідача, як аліменти на утримання дітей, тверду грошову суму - по 300 гривень на кожну дитину, однак не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством, для дитини відповідного віку. Окрім того, до стягнення з відповідача підлягають судові витрати, що складаються з 51 гривні судового збору на користь держави та 7 гривень 50 копійок витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи в Рахівському районному суді . В силу ст.217 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід виконати негайно.

Outcome: partial