Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Диканської селищної ради про визнання факту віднесення земельної ділянки, яка нею орендується для розміщення на ній аптеки по [ADDRESS] до земель громадського призначення та перегляду в зв'язку з цим умов договору оренди землі щодо зменшення ставки орендної плати за вищевказану земельну ділянку. При цьому позивачка посилається на те, що між нею та Диканською селищною радою був 06.09.2007 року укладений договір оренди землі по [ADDRESS] під розміщення аптеки, яким визначена орендна плата у вигляді 10% від нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки, безпосередній розмір якої складає 18099,65 грн., що підтверджується Витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки Диканського районного відділу земельних ресурсів від 04.04.2007 року № 08-03/1148. Позивачка вказує, що вона не згодна із записом у вищезазначеному Витягові, щодо призначення орендованої земельної ділянки, яка складає 188 кв. м., для роздрібної торгівлі та комерційних послуг, та визначенням у зв'язку з цим, для обрахування загальної грошової оцінки даної земельної ділянки коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки на рівні 2,5. Посилаючись на те, що належна їй аптека згідно ст. 16 Основ законодавства України про охорону здоров'я є закладом охорони здоров'я, то і земельна ділянка, де вона розміщена, повинна відноситись до земель громадського призначення з визначенням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки орендованої нею земельної ділянки в розмірі 0,7. Виходячи з цих обставин, позивачка просила винести рішення, яким визнати факт віднесення орендованої нею земельної ділянки з розміщеною на ній аптекою до земель громадського призначення та зобов'язати у зв'язку з цим відповідача переглянути умови договору оренди землі шляхом зменшення ставки орендної плати, виходячи з коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки землі громадського призначення в розмірі 0,7. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити, виходячи з підстав, викладених в позовній заяві та судовому засіданні. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та вказав, що позивачці вказана земельна ділянка дійсно була надана в оренду для розміщення на ній аптеки. Але оскільки земельні ділянки, на яких розміщені приватні аптеки, відносяться до земель комерційного використання, ( землі роздрібної торгівлі та комерційних послуг ), то в договорі оренди було визначено саме це цільове призначення земельної ділянки та встановлений відповідний коефіцієнт орендної ставки в розмірі 2,5. В зв'язку з чим відповідач не вбачає підстав для зміни умов договору у вигляді зменшення ставки орендної плати за землю до 0, 7 відсотків. При цьому представник відповідача посилався на ст. 12 ЗУ України “ Про плату за землю”, яка передбачає пільги щодо плати за землю і звільнення від сплати земельного податку лише для аптек, які утримуються за рахунок коштів державних та місцевих бюджетів. Також вказав, що земельна ділянка використовується позивачкою з метою одержання прибутку і з цією метою нею було передано в оренду приміщення аптеки по [ADDRESS] за договором оренди № 78 від 13 червня 2007 року товариству з обмеженою відповідальністю “ Євразія” і за цим договором позивачка отримує орендну плату в розмірі 562 грн. щомісячно. І це свідчить, що дана земля використовується позивачкою саме для комерційного використання. При цьому представник відповідача наголосив, що визначення чи зміна цільового призначення землі у населеному пункті відноситься до виключної компетенції органів місцевого самоврядування і зміна цільового призначення земельної ділянки судовим рішенням як цього вимагає позивачка діючим законодавством не передбачено. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі суд вважає, що позов задоволенню не підлягає зі слідуючих підстав. Як встановлено, аптечне приміщення, що є власністю позивачки, розташоване в смт. Диканька і в цьому населеному пункті відповідно до ст. 64 ЗК України використання земель здійснюється відповідно до проектів планування та забудови селища міського типу і планів земельно - господарського устрою території. З позовних вимог вбачається, що позивач ставить питання, щоб судовим рішенням було змінене цільове призначення орендованої ним земельної ділянки та встановлено, що ця земельна ділянка відноситься до земель громадського призначення, а саме земель охорони здоров'я та соціальної допомоги. Однак, ця вимога є не обґрунтованою, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст. 19 ЗК України землі України за цільовим призначенням поділяються на певні категорії. Згідно зі ст. 12 ЗК України розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок із земель комунальної власності у користування тощо є повноваженнями сільських, селищних міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст. Положення ст. 20 ЗК України встановлюють, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, а зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування. Механізм вирішення питання зміни цільового призначення землі визначений Порядком зміни цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2005 року № 502, що відповідає положенням ч. 3 ст. 20 ЗК України. Аналіз названих вище положень діючого законодавства свідчить про те, що вирішення питання віднесення землі до тієї чи іншої категорії або зміни цільового призначення земельної ділянки, що розташована у певному населеному пункті, є виключною компетенцією органу місцевого самоврядування такого населеного пункту, а тому вказані питання, виходячи з викладеного, не можуть бути вирішені судовим рішенням, бо вирішення їх не відноситься до компетенції суду. Як встановлено при розгляді справи позивач звертався до відповідача з приводу зміни цільового призначення орендованої ним земельної ділянки, але рішенням сесії Диканської селищної ради від 15.05.2008 року йому в цьому було відмовлено. Однак, у визначеному законодавством процесуальному порядку позивач вказане рішення відповідача не оскаржив. Так як позовні вимоги щодо заміни цільового призначення орендованої позивачем земельної ділянки в судовому порядку задоволенню не підлягають, то не підлягають задоволенню і позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача до зменшення орендної плати за землю, бо це можливо лише у разі заміни у встановленому законодавством порядку цільового призначення цієї земельної ділянки, що по даній справі місця не має. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed