Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-20 00:00:00

08.06.2007 р. [PERSON]. звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про розподіл спільного сумісного майна подружжя (а.с.3). 29.12.2007 року позивачка подала до суду заяву про зміну позовних вимог (а.с.58-59), мотивуючи свої вимоги наступним. З [PERSON]. вона перебувала у шлюбі, але спільне життя не склалося, тому 30 листопада 2004 року шлюб було розірвано. За час шлюбу з [PERSON]. за спільні сімейні кошти вони придбали 1\3 частину житлового будинку [ADDRESS]. Вказана частина будинку купувалась за спільні кошти та є об'єктом спільної сумісної власності. Відповідно до вимог ст.. 70 СК України, у разі поділоу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності, частка дружини може бути збільшена, якщо з нею проживають діти та якщо розмір аліментів недостатній для їх фізичного, духовного розвитку та лікування. З нею в спірній частині будинку мешкають неповнолітні діти - [PERSON], 1990 р. народження та [PERSON] 2004 р. народження. Відповідач в травні 2007 року залишив сім'ю та проживає в іншому фактичному шлюбі. Аліменти не платить. Вважає, що наведені обставини надають підстави для визнання за нею права на 2/3 частини спірної квартири, тобто на 2/9 частини усього будинку. На підстави наведеного просить визнати за нею право власності на 2\9 частини будинку [ADDRESS], що складають 2\3 квартири № 1 зазначеного будинку; визнати за [PERSON]. право власності на 1\9 частину будинку [ADDRESS], що складає 1\3 квартири № 1 зазначеного будинку; закрити провадження в частині реального поділу будинку (квартири № 1) та визначення порядку користування земельною ділянкою. 28.01.2008 р. [PERSON]. була подана до суду зустрічна позовна заява до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Свої вимоги мотивував тим, що 15.07.19999 р. між ним та [PERSON]було укладено шлюб. 30.11.2004 року шлюб було розірвано, але вони продовжували проживати однією сім'єю до червня 2007 р. За час шлюбу було придбано 1\3 частину житлового будинку [ADDRESS]. Цей будинок є спільною сумісною власністю подружжя. 28 квітня 2006 р. ними було придбано автомобіль RENAULT CLIO SYMBOL 1.4 2006 р. випуску, вартістю 58 000 грн., відповідно до договору № 12 купівлі - продажу автомобілю, який було укладено з [PERSON]Згідно п.1.1 цього договору покупець сплачує 33% вартості автомобіля, що склало 19000грн. На решту вартості автомобіля було оформлено кредит в АКІБ «УкрСиббанк» Зазначені кошти в сумі 19000 грн. належали [PERSON]. Ці кошти було отримано ним від продажу належної йому квартири за договором дарування. Таким чином, автомобіль було придбано, як за кошти, які належали особисто йому, так і на спільні з [PERSON]. кошти. Відповідно до ст. 74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно , набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. З приводу вирішення майнового питання щодо автомашини між [PERSON]. та [PERSON]було досягнуто згоди про продаж автомашини та поділ коштів. [PERSON]автомашину було продано, а належну йому частину коштів не повернуто. Тому з [PERSON] підлягає стягненню сума 41437,46 грн. належних йому коштів. Просив поділити спільне майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності з [PERSON]., а саме виділити йому частину квартири [ADDRESS]відповідно до висновку судової Будівельно-технічної експертизи від 16.11.2007 р. по запропонованому варіанту розподілу домоволодіння по будинку Б-1 приміщення 1-5 площею 10.4 кв.м., вартістю 6462 грн., приміщення 1-6 площею 9,0 кв.м. вартістю 5592 грн., сарай б-1,вартістю 2073 грн., огорожа №-1,вартістю 291 грн. Визнати автомобіль RENAULT CLIO SYMBOL 1.4 2006 р. випуску спільним майном подружжя. Стягнути з [PERSON]на його користь 41437,46 грн. 21.05.2008 року за заявою [PERSON]. позовні вимоги в частині реального розподілу квартири [ADDRESS]залишено без розгляду. В судовому засіданні позивачка-відповідачка свою уточнену позовну заяву підтримала, просила її задовольнити. Просила визнати за нею право власності на 2\9 частини будинку [ADDRESS], що складають 2\3 квартири № 1 зазначеного будинку; визнати за [PERSON]. право власності на 1\9 частину будинку [ADDRESS], що складає 1\3 квартири № 1 зазначеного будинку. Позовну заяву [PERSON] не визнала, просила в її задоволенні відмовити. Додатково пояснила, що спірний автомобіль було нею особисто придбано в кредит та нею виплачено. Спірний автомобіль не є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки був придбаний в квітні 2006 року, коли вже не існувало фактичних шлюбних відносин. Представник позивачки - відповідачки позов [PERSON] підтримав, просив задовольнити. В задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON]. просив відмовити. Відповідач-позивач позовні вимоги [PERSON] визнав частково, просив визнати право власності за ним та позивачкою в рівних частках - по &frac12; частини спірної квартири [ADDRESS]. Зустрічні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача-позивача позов [PERSON] не визнав, позов [PERSON]. підтримав. Представник третьої особи КП ЧМБТІ в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутність представника третьої особи, за наявними доказами у справі. Свідок [PERSON] пояснив, що знайом з сім'єю [PERSON]близько 10 років. За період 2004-2007 років заходив до будинку, де жили [PERSON] 1 раз побачити їх доньку - [PERSON]. Про те, що [PERSON]пішов з дому влітку 2007 року, йому стало відомо від [PERSON]. Бачив за кермом автомобіля РЕНО [PERSON]. Свідок [PERSON]пояснив, що працює разом з [PERSON]. З [PERSON]спілкувався лише по телефону, коли сам дзвонив. Коли з [PERSON] їздив на рибалку, заїжджав до будинку по [ADDRESS], до гаражу, в квартиру не заходив. Свідок [PERSON]. пояснив, що працює разом з [PERSON]. З [PERSON]спілкувався рідко, вважав їх однією сім'єю. В 2006 році ставив у дворі [PERSON] свій автомобіль. В 2006 році [PERSON] придбав автомобіль в кредит і він вважав, що цей автомобіль належить саме [PERSON]. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON]. про визнання права власності підлягає задоволенню, зустрічний позов [PERSON]. до [PERSON]про поділ спільного майна подружжя задоволенню не підлягаю виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 15.07.1989 р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 30.11.2004 р. було розірвано(а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], 1990 р. народження. В судовому засіданні [PERSON]. наполягав, що [PERSON], [INFO]р. народження, батьком якої записаний він, є його рідною донькою. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини(навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку(доходу). За час шлюбу сторони за спільні кошти придбали частину житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 24.04.1993 р. (а.с.5). Шлюб було розірвано 30.11.2004 р., тому дана частина житлового будинку [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя. Згідно наданої суду довідки з місця проживання, що по вул. [ADDRESS]проживають і постійно зареєстровані: [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON].( а.с. 60). [PERSON]. за даною адресою не мешкає. Відповідно до ч. 3 ст. 70 СК України, за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON]. в спірній квартирі не мешкає, наміру проживати не має, на даний час проживає в фактичному шлюбі з іншою жінкою, аліментів не сплачує, доказів надання іншої матеріальної допомоги на утримання дітей в судовому засіданні не представив. За таких обставин суд вважає за можливе відступити від рівності часток подружжя, збільшивши частку [PERSON] до 2\9 частин будинку [ADDRESS]з належною частиною надвірних споруд і побутових будівель та зменшивши частку [PERSON]. до 1\9 частин будинку [ADDRESS] з належною частиною надвірних споруд і побутових будівель. Відповідачем - позивачем заявлено зустрічні позовні вимоги про визнання автомобіля RENAULT CLIO SYMBOL 1.4 2006 р. випуску спільним майном подружжя та стягнення з [PERSON]на його користь 41437,46 грн., які задоволенню не підлягають з наступних підстав. Згідно договору № 12 купівлі - продажу від 28.04.2006 р., укладеного між ТОВ ВКП «Пегас» та [PERSON]., Продавець передає у власність Покупцю автомобіль RENAULT CLIO SYMBOL 1.4 2006 р. випуску, а покупець приймає його і сплачує продавцю 58888,00 грн. Згідно умов передачі товару і розрахунків, Покупець вносить часткову оплату за автомобіль в розмірі 33 % від вартості автомобіля в день укладення договору купівлі-продажу, що на момент оплати складає 19000 грн. Остаточний розрахунок за автомобіль здійснюється за рахунок кредитних коштів з позичкового рахунку, відкритого на покупця в АКІБ «УкрСибБанк» в сумі 39000,00 грн. (а.с. 68). 05.05.2006 року між АКІБ «УкрСибБанк» та [PERSON]укладено договір про надання споживчого кредиту № 11002268000, згідно якого Банк зобов'язується надати позичальнику 39000,00 грн., на придбання автомобіля RENAULT CLIO SYMBOL. У забезпечення виконання зобов'язань, укладено договір застави та порука. Згідно договору поруки № 30205Р207 від 05.05.2006 року, поручителем виступив [PERSON]. (а.с. 69-75). При укладені договору застави, згідно заяви від 05.05.2006 року, приватному нотаріусу Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] повідомлено, що спірний автомобіль належить їй на праві особистої власності, осіб, які б в порядку ст.. 74 СК України мали б право спільної сумісної власності на автомобіль, який є предметом договору застави не має, в зв'язку з тим, що ні з ким однією сім'єю не проживає (а.с. 85). Згідно наданих суду квитанцій та платіжних доручень кошти за автомобіль та в рахунок погашення кредиторської заборгованості за кредитним договором внесені [PERSON] За таких обставин суд приходить до висновку, що спірний автомобіль не може вважатись спільним майном подружжя. Покази свідків не доводять, що на час придбання спірного автомобіля сторони проживали однією сім'єю та вели спільне господарство. Надані суду [PERSON]. копії клієнтських виписок за валютним депозитним вкладом на суму 4910 доларів, укладення договору поруки з банком, надання права на керування спірним автомобілем не свідчать про участь [PERSON]. у витратах на придбання спірного автомобіля. В зв'язку з задоволенням позову [PERSON] підлягають стягненню з [PERSON]. на користь [PERSON] судові витрати в сумі 81 грн., що складаються зі сплачених судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с.1,2), а також підлягає стягненню з [PERSON]. на користь держави 231 грн. 86 коп. судових витрат.

Outcome: approved