Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

09 січня 2008 року перший заступник прокурора м.Чернігова Кузьменко О.М. звернувся до суду із позовом до [PERSON]., [PERSON]. про визнання недійсним трудового договору від 13.03.2007 року, укладеного між СПД [PERSON]. та найманим працівником [PERSON]. Свої вимоги мотивував тим, що СПД [PERSON]. звернувся до Виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за відшкодуванням допомоги по вагітності та пологах по листку непрацездатності, виданому [PERSON]. Вказаний трудовий договір був зареєстрований в Чернігівському міському центрі зайнятості з порушенням строків, крім того, вказаний трудовий договір укладений з порушенням чинного законодавства, без наміру виконувати передбачені в ньому обов'язки, оскільки в ньому не визначені всі суттєві умови праці та договір не міг бути укладений на певний строк. Посилаючись на норми Цивільного кодексу України прокурор вважає укладений трудовий договір фіктивним правочином(фіктивним трудовим договором) і просить визнати його недійсним як оспорюваний правочин. В судовому засіданні прокурор, представника особи в інтересах якої заявлено позов позовні вимоги підтримали, послались на обставини, викладені у позовній заяві. Прокурор додатково пояснив, що відповідачами не дотримана форма трудового договору, порушені строки його реєстрації, порушено порядок преміювання, встановлений розмір премії є нормативно необгрунованим і неспівмірним з виручкою, отриманою СПД [PERSON]. [PERSON]. не могла працювати обумовлений трудовим договором строк, оскільки мала йти у відпустку по вагітності. Вважає, що норми ЦК України регулюють трудові договори в певній частині. Представник особи в інтересах якої заявлено позов пояснила, що розмір допомоги по вагітності і пологах був розрахований за шість місяців, за які були сплачені страхові внески, реєстрація трудового договору відбулась після настання страхового випадку із застрахованою особою. З моменту реєстрації трудового договору відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності зобов'язано відшкодовувати страхові виплати страхувальнику [PERSON]. Представник третьої особи - Чернігівського міського центру зайнятості проти задоволення позову не заперечувала, просила визнати укладений трудовий договір недійсним, пояснила, що реєстрація трудових договорів носить повідомний характер, обов'язок з реєстрації договору покладається на роботодавця, під час реєстрації повинні бути присутні обидві сторони трудового договору. При реєстрації трудового договору центр зайнятості не має права втручатись у трудові відносини, аналізувати зміст трудового договору. Трудовий договір між відповідачами дійсно був зареєстрований в міському центрі зайнятості 03 квітня 2007 року, коли вже настав страховий випадок, тобто [PERSON]. вже перебувала у відпустці в зв'язку з вагітністю. [PERSON]. порушив вимоги ст. 24-1 КЗпП України щодо строків реєстрації трудового договору, чим також порушив умови самого трудового договору. Центр зайнятості не має права відмовити у реєстрації трудового договору з підстав пропуску строку його реєстрації. Представники відповідачів проти задоволення позову заперечували. Представник відповідача [PERSON]. - [PERSON]. пояснила, що порушення строків реєстрації трудового договору є окремим адміністративним правопорушенням з боку роботодавця. Укладений трудовий договір є підставою виникнення трудових правовідносин, заповнення всіх граф бланку договору не є обов'язковим. На роботодавці лежить відповідальність за своєчасну виплату заробітної плати. З нарахованої [PERSON]. заробітної плати СПД [PERSON]ж сплатив всі необхідні платежі до бюджету. Джерелом цих виплат можуть бути буд-які кошти, в тому числі кредитні. Представник відповідача [PERSON]. - [PERSON]. пояснив, що трудовий договір не є правочином з тих підстав, що працівник підпорядковується внутрішньому трудовому розпорядку, тобто сторони трудового договору не є рівними, а сторони правочину є рівними. Аккт проведеної інспекцією праці перевірки підтверджує наявність трудових відносин між відповідачами. Порушення порядку укладення трудового договору не тягне недійсність самого трудового договору. Законодавство забороняє відмовляти жінкам і прийнятті на роботу в зв'язку з вагітністю. Законодавство не забороняє укладати трудові договори на певний строк. Свідок [PERSON]. показала що перебувала у трудових відносинах з [PERSON]., яка працювала у неї як суб'єкта підприємницької діяльності продавцем, трудовий договір між ними було припинено за згодою сторін, про те що [PERSON]. була вагітною вона знала. Свідок [PERSON]. показала, що як працівник відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності проводила перевірку СПД [PERSON]. в ході якої було встановлено, що він невірно визначив розмір середньої заробітної плати. Вислухавши сторони, показання свідків, дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні між відповідачами СПД [PERSON]. та найманим працівником [PERSON]. 13 грудня 2007 року було укладено трудовий договір строком на шість місяців, який 03 квітня 2007 року був зареєстрований у Чернігівському міському центрі зайнятості. (а.с.3 і зв.). Відповідно до ст. 22 КЗпП України забороняється необгрунтована відмова у прийнятті на роботу. Відповідно до ст. 184 КЗпП України забороняється відмовляти жінкам у прийнятті на роботу і знижувати їм заробітну плату з мотивів, пов'язаних з вагітністю або наявністю дітей віком до трьох років, тому відмовити у прийнятті на роботу з підстав вагітності роботодавець не має права. Згідно ст.ст.38, 39 КЗпП України вагітність є підставою для розірвання строкового трудового договору з ініціативи лише працівника. Відповідно до ст.23 КЗпП України укладання трудового договору на певний строк є правом сторін цього договору. Відповідно до ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Відповідно до ст.4 КЗпП України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Трудовий договір не є цивільно-правовим договором, оскільки трудове і цивільне право є самостійними галузями законодавства, яка мають різні предмети і методи регулювання відносин, тому до трудового договору не можуть застосовуватися норми Цивільного кодексу України, які регулюють підстави визнання фіктивних і оспорюваних правочинів недійсними. Трудовий договір вважається укладеним навіть у випадках, коли не додержана письмова форма, але працівника фактично було допущено до роботи. Порушення порядку укладення трудового договору не тягне недійсність самого трудового договору. Законодавство забороняє відмовляти жінкам і прийнятті на роботу в зв'язку з вагітністю. Очевидна для сторін трудового договору, навіть на час його укладання, необхідність надати працюючій жинці відпустку у зв'язку з вагітністю та пологами не є перешкодою для укладання трудового договору та існування трудових відносин під час перебування у такий відпустці. Визначення умов трудового договору, в тому числі його строку, виконуваної роботи, розміру, порядку і форми оплати праці є правом сторін цього договору, з обов'язковим дотриманням прав працівників і гарантій для них, передбачених чинним трудовим законодавством України. Недійсними є лише ті умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно з законодавством України про працю. Оскільки Кодексом законів про працю України не передбачено інших підстав для визнання трудового договору не дійсним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed