Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-10 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення порядку користування жилим приміщенням у двокімнатній ізольованій квартирі [ADDRESS] в м.Харкові. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що їй на праві власності належить &frac12; частина вказаної квартири на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 20.12.2007 р., яким було розділене спільно нажите майно подружжя між нею і її чоловіком [PERSON] Друга половина спірної квартири належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу квартири від 25.06.2002 р. Позивач зазначає, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2002 р., від шлюбу вони мають неповнолітнього сина, на даний час шлюб між сторонами розірвано. Після розлучення та розподілу квартири між позивачем та відповідачем склалися неприязні відносини і виникли суперечності з приводу порядку користування та володіння спірною квартирою, оскільки відповідач почав перешкоджати мешканню позивача з дитиною в спільній квартирі, стверджуючи, що квартира оформлена тільки на його ім'я та позивачці з дитиною в ній робити нічого, вигнав її з квартири на вулицю, у зв'язку з чим вона з дитиною вимушена тимчасово переїхати жити до своїх батьків у Балакліївський район Харківської області. Спірна квартира складається з коридору № 1 площею 5,3 кв.м, ванної кімнати № 2 площею 2,9 кв.м, кухні № 3 площею 6,8 кв.м, комори № 6 площею 2,1 кв.м, житлових кімнат № 4 площею 16,6 кв.м та № 5 площею 10,7 кв.м. У зв'язку з тим, що сторони не можуть добровільно досягти між собою домовленості про порядок користування квартирою позивач просить суд визначити наступний порядок користування житлом: закріпити за нею, з урахуванням того, що з нею проживає неповнолітній син Микита, 02.11.2002 року народження, житлову кімнату № 4 площею 16,6 кв.м, за відповідачем - житлову кімнату № 5 площею 10,7 кв.м, а коридор, кухню, ванну кімнату, комору залишити у спільному користуванні сторін. У судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги і просила суд виділити у користування житлові приміщення в квартирі з урахуванням вже зроблених і запланованих в майбутньому переобладнань. Позивач пояснила, що житлові кімнати в спірній квартирі суміжні, що перешкоджає особистому життю кожної з сторін, вхід до кімнати № 5 проходить через кімнату № 4, комори, яку первісно вона просила оставити у спільному користуванні, вже не існує. Для того, щоб зробити кімнати № 4 і № 5 окремими, вони знесли перегородку між жилою кімнатою № 5 і коморою та планують подовжити коридор, встановивши перегородку у житловій кімнаті площею 16,6 кв.м для влаштування окремого входу до житлової кімнати площею 10,7 кв.м. Відповідач проти позову не заперечував з урахуванням вказаних позивачем переобладнань і за умови, що всі переобладнання в квартирі будуть зроблені за рахунок позивача, вирішити спір добровільно вважає не можливим. Виходячи з обов'язку доказування, передбаченого ст.60 ЦПК України, обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності зі ст.61 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Спірною є двокімнатна ізольована квартира [ADDRESS] у м.Харкові, яка була набута відповідачем [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу АЕР № 890297 від 25.06.2002 р., який оформлений і посвідчений приватним нотаріусом ХМНО - Кулієвою Л.Л. за р.№ 931, а також зареєстрований у КП «Харківське міське БТІ» 01.07.2002 р. за реєстровим номером П-7-603. Спірна квартира належить сторонам на праві особистої власності в рівних долях. Право власності за позивачем на &frac12; частину квартири визнано рішенням Орждонікідзевського районного суду м.Харкова від 20.12.2007 р. в порядку поділу спільного майна подружжя. У квартирі зареєстровані позивач - [PERSON], відповідач - [PERSON] і їх син [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сім'ї та зареєстрованих дільниці № 48 Орджонікідзевської філії КП «Жилкомсервіс» № 1206 від 17.04.2007 (а.с.15). З пояснень позивача вбачається, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2002 р., спірну квартиру їм купували батьки за сумісні кошти як молодій сім'ї, до розлучення вони з чоловіком однією сім'є проживали в спірній квартирі, але після розірвання подружніх стосунків знайти спільну мову та співіснувати в одному жилому приміщенні сторонам стало важко, визначитися між собою щодо порядку користування квартирою добровільно вони не можуть, тому що жилі кімнати суміжні. У зв'язку з вказаними виниклими труднощами позивач з неповнолітнім сином тимчасово мешкає у своїх батьків в Харківській області, так як іншого свого житла, крім спірної квартири, не має. Крім того, щоб спільно мешкати в квартирі, не заважаючи один одному, сторонам необхідно провести переобладнання приміщень в ізольовані кімнати. Згідно технічного паспорту КП «Харківстке міське БТІ» житлові кімнати у вказаній квартирі є суміжними. У відповідності до ст.152 ЖК України переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. На запит суду про можливість проведення зазначених сторонами переобладнань спірної квартири виконком Орджонікідзевської районної в місті Харкові ради надав відповідь, з якої вбачається, що оскільки сторони у справі є власниками квартири [ADDRESS] в м.Харкові, у зазначеній квартирі приміщення житлових кімнат згідно технічного паспорту квартири є суміжними, виконком вважає за можливе встановити перегородку у житловій кімнаті площею 16,6 кв.м для влаштування окремого входу до житлової кімнати площею 10,7 кв.м. Однак виконком зазначає, що при здійсненні вищезазначених робіт зміняться техніко-економічні показники квартири, тому до початку їх виконання співвласникам необхідно отримати робочий проект на перепланування приміщень в спеціалізованій організації та погодити його зі службами санітарного та пожежного нагляду. З урахуванням конкретних обставин справи, наявність непримиренних відносин між сторонами, а також відсутність інших способів врегулювання виниклого житлового спору, суд вважає за можливе для захисту житлових прав сторін, задовольнити вимоги позивача і визначити порядок користування жилим приміщенням між співвласниками. Відповідно до п.14 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1995 р. зі змінами та доповненнями «Про судову практику у справах по позовах про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною власністю чи спільною частковою власністю, по вимозі учасників (учасника) цієї власності, підлягає розділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані житлові та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть бути використані як окремі квартири або котрі можливо переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири, якщо про це буде заявлено позов. Вивчивши план спірної квартири, а також враховуючи, що запропоновані сторонами переобладнання в квартирі для поліпшення умов сумісного проживання співвласників погоджені з виконкомом районної ради як це передбачено законом, суд приходить до висновку, що доля сторін залишається тією самою і визначення судом порядку користування житлом між власниками не порушує права і інтереси сторін. Спірна квартира [ADDRESS] в м. Харкові складається із двох кімнат площею 10,7 кв.м. з коморою( літ.5,6), 16,6 кв.м. ( літ.4). Підсобні приміщення - кухня площею 6,8 кв. м., ванна кімната - 2,9кв.м., коридор - 5,3 кв.м. Загальна площа квартири - 44.4 кв. м., житлова площа- 27,3 кв.м. Позивачці та відповідачу в рівних частках, тобто по &frac12; частині, належить право власності на квартиру [ADDRESS] м. Харкові. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. З матеріалів справи вбачається, що на 1/2 частину квартири приходиться житлової площі 13,65 кв.м. Позивач не заперечує проти того, щоб в її користування з дитиною була виділена кімната пл. 16,6 кв.м., яка більше площею її ідеальної частки на 2,95 кв.м. Відповідач згоден, щоб ця кімната була виділена позивачеві. Другу кімнату загальною площею 10,7 кв.м. з коморою пл.. 2,1 кв.м. можливо залишити в користуванні відповідача Залишити в загальному користуванні співвласників місця загального користування. За таких умов, позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved