Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-15 00:00:00

[PERSON]. 24.04.2008 р. звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON]про стягнення аліментів на дружину та неповнолітню дитину в розмірі по 1/4 частині від усіх видів доходів щомісяця, посилаючись на те, що він ухиляється від її утримання та дитини матеріальної допомоги добровільно не надає. Із позовної заяви вбачається, що позивачка з відповідачем перебували у цивільному шлюбі, від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою, а відповідач ніякої матеріальної допомоги дружині та дитині не надає. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, пояснила, що перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем та на теперішній час відповідач не проживає разом з нею та дитиною. З середини квітня 2008 року, матеріальної допомоги не надає. Відповідач в судове засідання з'явився, позов визнав, погодився сплачувати аліменти щомісяця в розмірі по ј частині від усіх видів доходів щомісячно на дитину та позивачку. Підтвердив, що батьком дитини є він. Відповідно до ст. 130 ч. 4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявністю законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON]. та [PERSON] проживали спільно, пов'язані спільним побутом, перебували у цивільному шлюбі. Згідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 3 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO]. є сином [PERSON], який працює офіційно у ТЧ-20 м. Ясинувата, отримує заробітну плату, а тому суд вважає, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 75 ч. 1 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно ст. 84 ч. 2 СК України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя за рішенням у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається принцип верховенства права, аліменти з батька зачатої дитини можуть бути присуджені судом на підставі аналогії права. Враховуючи факт, що відповідач матеріальну допомогу на утримання позивачки не надає, а вона разом із сином, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, суд вважає, що при таких обставинах відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років. При визначені розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів, що він працює, аліменти нікому не сплачує та інші обставини, що мають суттєве значення, а тому суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти в розмірі по ј частини його доходу щомісяця на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved