Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій вказав, що 15.09.2007 року між ним та відповідачами було укладено договір купівлі-продажу квартири з надвірними будівлями, розташованої по вул. [ADDRESS], на виконання договору він передав відповідачам кошти за квартиру в сумі 5000 гривень, а останні в свою чергу передали йому ключі від квартири та документи, посвідчуючі право власності, після чого він зареєструвався за вказаною адресою та став постійно там проживати. В подальшому відповідачі припинили будь-які дії, спрямовані на нотаріальне посвідчення вказаного договору, тому позивач просить визнати договір дійсним та визнати за ним право власності на квартиру з надвірними будівлями, які були предметом договору. Позивач у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач [PERSON] до судуне з'явився, надавши письмову заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Відповідач [PERSON], яка діє також в інтересах неповнолітньої [PERSON] як законний представник, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Представник третьої особи проти задоволення позову не заперечував, вказавши, що інтереси неповнолітньої [PERSON] не порушені, оскільки вона має постійне місце проживання з матірю та на її ім'я відкрито рахунок у банку. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та відповідача [PERSON], представника третьої особи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 03.01.1997 року відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить по 1/3 частині квартири, розташованої у с. [ADDRESS]. Як стверджує позивач, і це не заперечується відповідачами, 15.09.2007 року між позивачем та відповідачами було укладено договір купівлі-продажу квартири з надвірними будівлями, розташованої по вул. [ADDRESS], на виконання договору позивач передав відповідачам кошти за квартиру в сумі 5000 гривень, а останні в свою чергу передали йому ключі від квартири та документи, що посвідчують право власності . Після чого позивач зареєструвався для проживання у вищевказаній квартирі, що підтверджується його паспортом /а.с.15/. Оскільки відповідач [PERSON], [INFO] року народження, є неповнолітньою, то рішеннями виконкому [PERSON] №№ 87,88 від 12.03.2008 року відповідачам було надано дозвіл на продаж квартири, що належить їм на праві власності, яка була об'єктом договору купівлі-продажу між ними та позивачем./а.с.12-13/. На даний момент неповнолітня [PERSON] забезпечена житлом, зареєстрована та проживає з матір”ю [PERSON] у с. [ADDRESS]підтверджує довідка виконкому [PERSON] від 18.03.2008 року № 1736 /а.с14/. Також на її імя неповнолітньої відкрито рахунок в приватбанку 25.07.2008 року в розмірі 1 тисяча гривень. Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилися від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Суд встановив, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу квартири з надвірними будівлями, розташованої по вул. [ADDRESS], від 15.09.2007 року, що підтверджується вищенаведеними доказами, а також письмовою розпискою відповідачки [PERSON] про отримання грошей за квартиру в розмірі 5 тисяч гривень, що не заперечується відповідачами, що відбулося повне виконання договору, тому суд вважає позовні вимоги задовольнити і визнати даний договір дійсним, так як відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення правочину який не містить протизаконних умов. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не забороненим законом, а саме за угодами. Право власності важається таким, що виникло правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону, або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Згідно ч.3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором виникає у набувача з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved