Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-10 00:00:00

12 травня 2008 року позивач звернувся до суду з вимогою про визнання за ним права власності на самочинно збудовані : прибудову до житлового будинку - літ. « а»; прибудову - літ. «а-1»; сарай - літ. «Б»; сарай - літ « В»; гараж - літ. «Г», які розташовані в належному позивачу домоволодінні [ADDRESS]. В обґрунтування позову [PERSON]. зазначив, що йому на підставі свідоцтва про право власності належить жилий будинок, розташований на земельній ділянці, яка знаходиться в його користуванні. З метою поліпшення побутових умов на території домоволодіння він власними силами та за власні кошти, але без належного дозвілу, самовільно побудував зазначені вище господарські споруди. В судовому засіданні [PERSON]. позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання представника не направив, але на адресу суду надійшов лист за підписом Шевелівського сільського голови, за змістом якого відповідач позов визнав. Оскільки відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, але в судове засідання представника не направив, причину неявки суду не повідомив, то зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Судовим розглядом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Шевелівської сільської ради 18 грудня 2006 року позивачу належить на праві власності зазначений вище житловий будинок. Згідно рішення ХІХ сесії ІІІ скликання Шевелівської сільської ради від 29 жовтня 2007 року позивачу надано дозвіл на виготовлення технічної документації на раніше надану земельну ділянку /вул..Центральна, 115 в с. Шевелівка/ для обслуговування житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та для ведення особистого селянського господарства, з метою передачі у власність. Позивачем самовільно, тобто без дозволу органів місцевого самоврядування та без оформлення належним чином технічної документації, в період 1999-2000 років були побудовано: прибудову до житлового будинку - літ. «а»; прибудову - літ. «а-1»; сарай - літ. «Б»; сарай - літ. «В»; гараж - літ. « Г». Можливість подальшої експлуатації спірних будівель підтверджується технічним висновком КП “Балаклійське архітектурне бюро”, узгодженим з держаною санітарною службою району, начальником відділу містобудування та архітектури Балаклійської райдержадміністрації. Згідно листа Балаклійського районного управляння ГУ МНС України в Харківській області розташування гаражу - літ «Г» не відповідає протипожежним вимогам нормативних актів, так як не витриманий протипожежний розрив до будівлі сусіднього домоволодіння, визначені ДБН 360-92**, розташування решти спірних будівель відповідає протипожежним вимогам нормативних актів. Проте в матеріалах справи є заява від [PERSON], що мешкає в домоволодінні [ADDRESS], яка не заперечує проти того, що її сусід - позивач по справі, самовільно збудував гараж з порушенням санітарних норм та порушенням протипожежних розривів і в подальшому претензій мати не буде. Таким чином, визнання за позивачем права власності на спірні споруди не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи наведене, на підставі ст. 376 ЦК України,

Outcome: approved