overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-25 00:00:00

04.02.2008 року [PERSON]. звернулася до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що 30 вересня 2006 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO], в свідоцтві про народження якого відповідач значиться батьком. Відповідач не бере участі у вихованні сина, не надає матеріальної допомоги на його утримання. Таким чином [PERSON]. просить суд стягнути з відповідача [PERSON]. аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно починаючи з дня подання позову до повноліття [PERSON], тобто до [INFO], але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю та просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення №30310, яке надійшло до суду, причину своєї неявки суду не повідомив. За згодою позивачки судом ухвалено провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, виданого відділом РАЦС Арцизького районного управління юстиції Одеської області сторони уклали шлюб 30 вересня 2006 року, актовий запис №89 (а.с. 2). Як видно з копії свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] і [PERSON] значиться його батьком, а [PERSON] - його матір'ю (а.с. 3). З довідки КП «Житловик» від 26 травня 2008 року №210 вбачається, що дитина [PERSON] року народження дійсно мешкає разом з матір'ю [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, враховуючи стан здоров'я та матеріальне положення дитини, суд вважає доцільним стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно починаючи з дня подання позову, тобто з 04 лютого 2008 року і до повноліття [PERSON], тобто до [INFO], але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON]. судовий збір у розмірі 51 гривні на користь держави, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7,50 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-25 00:00:00

В своїй позовній заяві [PERSON] просила постановити рішення суду про стягнення з ТОВ « Надзбруччя » с. Мислова на її користь 2442 грн. - заборгованої їй заробітної плати, посилаючись на те, що ще в листопаді 2004 року вона звільнена з роботи, однак, незважаючи на її неодноразові звернення з проханням виплатити заборговану заробітну плату, по даний час з нею не проведено розрахунок, а тому змушена звернутися в суд. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, дала поясгнення аналогічні викладеним в позовній заяві. При цьому доповнила, що більше трьох років вона намагається вирішити питання про виплату їй заборгованих сум, однак, по даний час з нею не проведено розрахунку, що змусило її звернутися з даним позовом в суд. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч сільським головою був повідомлений про день і час слухання справи, а тому, вислухавши думку позивачки, яка настоює на вирішенні справи, суд вважає що справу можна вирішувати в даному судовому засіданні.. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких міркувань. З 1965 до 1 листопада 2004 року позивачка працювала у відповідача на різних посадах, останнім часом заступником головного бухгалтера. З довідки Підволочиського районного трудового архіву № 151 від 10. 04. 2008 року видно, що заборгованість позивачки станом на 1. 01. 2006 року становила 2442 грн. На даний час заборгованість не погашена, а тому підлягає до стягнення в примусовому порядку. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно судовий збір, а також витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду цивільних справ.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-25 00:00:00

22 квітня 2008 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом в якому просив стягнути з відповідачки заборгованість за послуги з теплопостачання в сумі 1762,59 грн. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав повністю та пояснив, що відповідачка на протязі з 01 січня 2004 року по 30 вересня 2006 року користувалася тепловою енергією за місцем її мешкання в [ADDRESS]. Станом на 01 жовтня 2006 року, в зв`язку з несвоєчасним та неповним внесенням грошових коштів по абонентської платі, утворилась заборгованість в сумі 1762,59 грн. Просить стягнути зазначену суму заборгованості в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з”явилась, хоча про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчать розписки про одержання судових повісток. Причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 10,11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст.ст. 67, 68 ЖК України, плата за комунальні послуги береться за затвердженими тарифами, яку наймач зобов”язаний вносити своєчасно в установленому порядку. Судом встановлено, що позивачем на підставі наданих відповідачкою документів відкрито особовий абонентський рахунок за місцем її мешкання: [ADDRESS] . Як вбачається із відомості нарахувань та оплати за теплову енергію із особового рахунку відповідачки №505, сума заборгованості за послуги з теплопостачання складає 1762,59 грн.(а.с. № 3 ). Оцінюючи викладене, суд визнає позовні вимоги Балаклійського підприємства теплових мереж обґрунтованими, оскільки відповідачкою не надано письмових заперечень проти позову і доказів, які підтверджували незаконність вимог позивача або їх необґрунтованість, і такими що підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки відповідачка несвоєчасно вносила плату за надані послуги, вона підлягає стягненню в судовому порядку. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати, пов'язані зі сплатою інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн., а також судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 67, 68 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-25 00:00:00

22 квітня 2008 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом в якому просив стягнути з відповідачки заборгованість за послуги з теплопостачання в сумі 1223,10 грн. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав повністю та пояснив, що відповідачка на протязі з 01 квітня 2004 року по 01 січня 2006 року користувалася тепловою енергією за місцем її мешкання:[ADDRESS]. Станом на 01 жовтня 2006 року, в зв`язку з несвоєчасним та неповним внесенням грошових коштів по абонентської платі, утворилась заборгованість в сумі 1223,10 грн. Просить стягнути зазначену суму заборгованості в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з”явилась, хоча про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчать розписки про одержання судових повісток. Причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.10,11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст.ст. 67, 68 ЖК України, плата за комунальні послуги береться за затвердженими тарифами, яку наймач зобов”язаний вносити своєчасно в установленому порядку. Судом встановлено, що позивачем на підставі наданих відповідачкою документів відкрито особовий абонентський рахунок за місцем її мешкання: [ADDRESS] . Як вбачається із відомості нарахувань та оплати за теплову енергію із особового рахунку відповідачки №4500, сума заборгованості за послуги з теплопостачання складає 1223,10 грн.(а.с. № 3 ). Оцінюючи викладене, суд визнає позовні вимоги Балаклійського підприємства теплових мереж обґрунтованими, оскільки відповідачкою не надано письмових заперечень проти позову і доказів, які підтверджували незаконність вимог позивача або їх необґрунтованість, і такими що підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки відповідачка несвоєчасно вносила плату за надані послуги, вона підлягає стягненню в судовому порядку. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати, пов'язані зі сплатою інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн., а також судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 67, 68 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-25 00:00:00

23 квітня 2008 року [PERSON] . звернулась до суду з вимогою про стягнення з відповідача на її користь аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку на утримання сина [PERSON], [INFO]народження. Як підставу заявлених вимог зазначила, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем, але шлюбні відносини припинені. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, хоча має таку можливість, дитина знаходиться на її утриманні. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач позов визнав та зазначив, що він працює, інших утриманців не має, стан його здоров»я задовільний. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, відповідач є рідним батьком [PERSON] , [INFO] народження. Факт знаходження дитини на утриманні позивачки та проживання з нею не спростовується відповідачем. [PERSON]. має постійне місце роботи, стан його здоров»я задовільний, інших утриманців він не має. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов”язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Таким чином, визнання відповідачем пред”явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті ДТП, посилаючись на те, що 29 жовтня 2007 року на пр. ім.Газети Правда він керував автомобілем ВАЗ 2101, д/н [NUMBER] з причепом ПГ А1, д/н[NUMBER], який належить йому на праві приватної власності. Позаду його рухався автомобіль Мерседес Бенц- 208Д, д/н [NUMBER] під керуванням відповідача. Не врахувавши дорожню обстановку та не вибрав безпечну дистанцію руху відповідач скоїв зіткнення з його автомобілем та заподіяв йому матеріальну шкоду. За порушення Правил дорожнього руху України відповідача було притягнуто постановою судді Дніпропетровського райсуду від 28.11.2007 року до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Згідно висновку товарознавчої експертизи за №633 від 30.10.2007 року загальна вартість відновлювального ремонту автомобілю складає 4.508 грн. 71 коп. Внаслідок протиправних дій відповідача йому було спричинено моральну шкоду, яка відобразилася у душевних стражданнях, які він зазнав внаслідок пошкодження його майна і неможливості користуватися автомобілем, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача 4.508 грн. 71 коп. матеріальної шкоди, 2.000 грн. моральної шкоди та судові витрати. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що вимога позивача щодо відшкодування моральної шкоди є завищеною. Суд, вислухавши у судовому засіданні пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Встановлено, що за порушення Правил дорожнього руху України відповідача було притягнуто постановою судді Дніпропетровського райсуду від 28.11.2007 року до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Постановою встановлено, що 29 жовтня 2007 року на пр. ім.Газети Правда позивач керував автомобілем ВАЗ 2101, д/н [NUMBER] з причепом ПГ А1, д/н[NUMBER], який належить йому на праві приватної власності. Позаду його рухався автомобіль Мерседес Бенц- 208Д, д/н [NUMBER] під керуванням відповідача. Не врахувавши дорожню обстановку та не вибрав безпечну дистанцію руху відповідач скоїв зіткнення з автомобілем позивача та заподіяв йому матеріальну шкоду. Згідно висновку товарознавчої експертизи за №633 від 30.10.2007 року загальна вартість відновлювального ремонту автомобілю складає 4.508 грн. 71 коп., вартість проведення автотоварознавчої експертизи склала 400 грн. Внаслідок протиправних дій відповідача позивачу було спричинено моральну шкоду, яка відобразилася у душевних стражданнях, які він зазнав внаслідок пошкодження його майна і неможливості користуватися автомобілем, позивач змушений був звертатися до суду за захистом своїх прав, витрачати кошти на судові витрати, проте, суд вважає, що сума 2.000 грн., яку вимагає позивач в рахунок відшкодування моральної шкоди, завищена і не відповідає тим моральним стражданням, які він зазнав, а тому зменшує її до 500 грн. і задовольняє вимоги позивача частково.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-25 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду з вимогою і просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість по квартирній платі та платі за обслуговування житла в розмірі 643,94 грн., а також витрати за інформаційно-технічне обслуговування у розмірі 30 грн. посилаючись на те, що останні не сплачує кошти за користування та обслуговування житла. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю і просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнала. З пояснень представника позивача, відповідача та досліджених по справі доказів встановлено наступне. Згідно довідки Переяслав-Хмельницької ЖЕК від 15.04.2008 року №417 відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. В даній квартирі також зареєстрована [PERSON], 1936 р.н., яка є членом сім'ї квартиронаймача. В силу ст.64 ЖК України, члени сім'ї квартиронаймача, які проживають разом з ним, користуються на рівні з останнім усіма правами і несуть всі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають з зазначеного договору. Тобто відповідач по справі [PERSON] несе солідарну відповідальність по сплаті коштів за квартирну плату. Відповідачі своїми діями по вселенню та проживанню у вказаній квартирі взяли на себе обов'язок сплачувати кошти за користування та обслуговування житла. Для фіксації коштів, що надходять по квартирній платі та платі за обслуговування житла, Переяслав-Хмельницькою ЖЕК на відповідача [PERSON] було відкрито особовий рахунок 871-2. Отже, між відповідачами та Переяслав-Хмельницькою житлово-експлуатаційною конторою склалися договірні відносини. Відповідачі тривалий час не сплачують плату за користування та обслуговування житла. Станом на 01.04.2008 року у відповідачів утворився борг в сумі 643,94 грн. Договір про реструктуризацію боргу не укладався. Відповідно до ст.68 ЖК України наймачі зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Поскільки відповідачі зобов'язання в частині користування квартирою не виконують в порушення вимог статті 66 ЖК України, а також статей 509, 510, 526 ЦК України, то з них на користь позивача підлягає стягненню плата за дані послуги. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачі в односторонньому порядку не виконали свій обов'язок, борг дійсно має місце і виник з підстав, зазначених позивачем. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. В силу ст.88 ЦПК України стягнути із відповідачів судові витрати. З огляду на обставини справи, беручи до уваги положення ч.4 ст.130 ЦПК України, суд дійшов до висновку про можливість ухвалення судового рішення у попередньому судовому засіданні. На підставі ст.ст.66, 68 Житлового кодексу України, ст.ст.509, 510, 526 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за користування послугами водопостачання та водовідведення, посилаючись на те, що відповідачі проживають в квартирі [ADDRESS]. Не вносять плату за користування послугами водопостачання та водовідведення, у зв'язку із чим на квітень 2008 року відповідачі заборгували позивачу 2424 гривні 35 копійок. У судовому засіданні представник позивача, діяча згідно із довіреністю, просила поновити строк позовної давності та стягнути з відповідачів всю суму заборгованості. Відповідачі у судове засідання не з'явились по невідомій суду причині, про час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із розрахунків заборгованість відповідачів за користування послугами водопостачання та водовідведення з січня 2003 року до квітня 2008 року складає 2424 гривні 35 копійок. Таким чином суд вважає необхідним стягнути з відповідачів заборгованість за користування послугами водопостачання та водовідведення у сумі 2424 гривні 35 копійок за період з січня 2003 року по квітень 2008 року. Згідно ст. ст. 64, 67, 68 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-25 00:00:00

24 квітня 2008 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалась на те, що з відповідачем 7 вересня 2004 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З відповідачем склались важкі відношення. Розлад сімейного життя стався через суперечки та нерозуміння один одного. Зараз проживають разом, однак фактично шлюбні відносини припинені з квітня 2007 року. Вважає, що шлюб розпався остаточно, на примирення не згодна. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги повністю. Відповідач до суду не з'явився, надіславши до суду заяву з проханням розгляд по справі провести у його відсутність, на розірвання шлюбу згоден. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити під час проведення попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 7 вересня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області 7 вересня 2004 року, актовий запис № 223. Шлюб повторний. Згідно із ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України один із членів подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Таким чином, визнання відповідачем позову про розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Витрати по розірванню шлюбу, з урахуванням матеріального становища сторін, суд покладає на позивачку. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-25 00:00:00

6 травня 2008 року позивач звернувся до суду із позовом до управління міського майна Маріупольської міської ради про визначення ідеальних часток в праві спільної сумісної власності. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді частки будинку [ADDRESS], яка належала померлій та позивачу на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 7 липня 1993 року. Позивач є спадкоємцем по закону, але не може оформити своїх спадкових прав, оскільки ідеальна доля померлої в праві спільної власності не виділена згідно правовстановлюючого документу. Між ними не було ніякої домовленості про розмір часток в праві спільної сумісної власності, тому вважає, що їх частки є рівними і кожному з них належить по 1/2 частки вказаного будинку. Позивач у судове засідання не з'явився, просив розглянути справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги просив задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що будинок [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 7 липня 1993 року [PERSON] та [PERSON], яке зареєстроване в БТІ міста Маріуполя в реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстровим номером 41. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] померла [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис № 258. Згідно свідоцтва про одруження [NUMBER], виданого Палацом одруження міста Жданова Донецької області 15 червня 1962 року, між [PERSON] та [PERSON] 15 червня 1962 року був укладений шлюб, актовий запис № 1895, згідно з чим дружині присвоєно прізвище - [PERSON]. Згідно з ч. 2 ст. 370 Цивільного кодексу України у разі виділу частки з майна, яке знаходиться в спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного з співвласників в праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин суд вважає за можливе визначити ідеальні частки в праві спільної сумісної власності на будинок [ADDRESS] в розмірі 1/2 частки за кожним з співвласників. На підставі ст. 370 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved