Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-15 00:00:00

У поданій до суду заяві позивачі просять зобов»язати відповідача не чинити [PERSON] перешкод у спілкуванні та вихованні її кровних онуків: [PERSON] [INFO]. та [PERSON][INFO] не чинити перешкод позивачу[PERSON] (враховуючи стан здоров'я її матері [PERSON]) привезти кровних онуків останьої [PERSON] [INFO]. та [PERSON] [INFO]. на гостину до рідної баби [PERSON] до [ADDRESS] на 14 (чотирнадцять) календарних днів (без врахування часу на переїзд), з умовою віднесення на неї вcix фінансових витрат; дозволити виїзд малолітніх дітей [PERSON] [INFO]. та [PERSON] [INFO]. в супроводі матері [PERSON] без його згоди до Латвійської Республіки на гостину до бабусі [PERSON] яка проживає за адресою: [ADDRESS] В обґрунтуванні своїх вимог покликаються на те, що відповідач не дозволяє повезти дітей на гостину до рідної бабусі по материнській ліній спорідненості та перешкоджає їх будь-якому спілкуванню. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов повністю і по аналогічних мотивах. Позивач [PERSON] у нотаріально посвідченій заяві доручає представлення своїх інтересів співпозивачу та дала показання по суті спору, аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідачів, підтримуючи та аргументацію свого довірителя, показала, що відмова відповідача на виїзд дітей на гостину до їх бабусі є немотивованою та протирічить як їх інтересам, так і інтересам їх бабусі - позивача по справі. Відповідач позов не визнав та показав, що матеріальне становище їх сім»ї не дозволяє його дружині та їх дітям подорожувати, він вважає, що спілкування з бабусею їх дітям не потрібне. Суд, заслухавши показання сторін, свідка, з"ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, прийшов до таких висновків. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Як встановлено судом, підтверджується відповідним свідоцтвами, сторони одружилися 08 вересня 1995 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: синів [PERSON] [PERSON], які на даний час більше місяця проживають з матір»ю на орендованій квартирі. Шлюб сторін рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 09 липня 2008 року розірваний, неповнолітні діти залишені на виховання матері, відповідач позов про розірвання шлюбу визнав добровільно. Свідок [PERSON] у завіреній заяві показала, що відповідач безпідставно відмовляє позивачам у спілкуванні його дітей з бабусею по материнській лінії спорідненості, тероризує сім»ю, старша дитини дуже боляче переживає відсутність спілкування з бабусею, оскільки бачиться з нею лише один раз на рік влітку близько двох тижнів, коли вона раніше приїзджала на гостину до них, а цьогоріч приїхати не може у зв»язку з її тяжким станом здоров»я. Даний факт підтвердив малолітній свідок [PERSON]- син сторін, який додатково показав, що дуже сумує за бабусею, переживає за її стан здоров»я та дуже хотів би побачити її дім, місце, де вона живе та море, поблизу якого знаходиться її будинок. Згідно «Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення».Фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише за згодою обох батьків - громадян України та в їхньому супроводі. У разі перетинання державного кордону у супроводі одного з батьків обов»язково повинна бути згода іншого, при цьому за відсутності згоди виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду із зазначеного питання. Аналогічні вимоги містяться і у п.18 вказаних Правил. Разом з тим, відповідач безпідставно, на думку суду, не дає своєї згоди на тимчасовий виїзд своїх дітей у супроводі їх матері на гостину до бабусі по материнській лінії спорідненості, що можна розглядати як психологічне насильство у світлині ст.1 Закону України «Про попередження насильства в сім»ї. У даній ситуації можна вважати, що позивачі вжили всіх заходів для добровільного залагодження спору, а тому мають і юридичне, і моральне право на судовий захист. У такій ситуації позбавлення бабусі спілкування з онуками - це санкція з розряду тих, які застосовуються як результат вини. Разом з тим, бабі надано не лише право на спілкування, а й право брати участь у їх вихованні. Спілкування впливає на процес виховання, а виховання внуків здійснюється через спілкування з ними: прямі контакти, листування, за допомогою телефону, при цьому право на спілкування і виховання значно ширше за змістом від права на побачення. Стаття 257 СК України має на меті, з одного боку, надати законодавчого ореолу нормальним, родинним відносинам між дитиною та її бабою, які реально існують між ними в абсолютній більшості випадків і сприяють «вирощуванню» людини, а з іншого - є застереженням тим, які б бажали не допустити старше покоління до участі у вихованні дітей, хоча судовий розгляд рідко покращує відносини між тими, хто спорить. За таких умов суд вважає, що позов доведений і підлягає до задоволення повністю. Крім того, суд роз»яснює, що у випадку продовження батьком чиненні перешкод у спілкуванні баби та онуків, він може бути присуджений до відшкодування матеріальної шкоди / наприклад, витрат на переїзд /, а також моральної шкоди, яка полягала у її душевних стражданнях. При постановленні рішення у зв"язку із задоволенням позову згідно положень ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача понесені ним судові витрати: судовий збір та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ в розмірі відповідно 8 грн. 50 коп. та 7 грн. 50 коп. На підставі наведеного, ст.257 СК України,

Outcome: approved