Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з зазначеним позовом в якому просили визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] , посилаючись на те, що останні з 2006 року не проживають в зазначеному жилому приміщенні, особистих речей відповідачів в квартирі немає, але з вказаного жилого приміщення відповідачі не виписалися, а позивачі не в змозі оплачувати за останніх комунальні послуги тому і звернулися до суду із зазначеним позовом. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з’явилась, просила справу розглянути в свою відсутність В судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримав, з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, та пояснила, що позивачі чинять їй перешкоди у проживанні в спірній квартирі, а у жовтні 2007 року взагалі вигнали її з дитиною з квартири тому вона і переїхала з донькою жити до своєї матері, а коли вирішила повернутися то до квартири її не впустили. Проте ні до органів міліції ні до суду з приводу того, що позивачі чинять їй перешкоди у користуванні житловим приміщенням вона не зверталась, оскільки наміру проживати в спірній квартирі не має, а їй лише потрібна прописка. Заслухавши позивача [PERSON] , відповідачку [PERSON] , свідків [PERSON] , [PERSON] дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 71 ЖК України та роз'яснень, даних у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», право користування жилим приміщенням при тимчасовій відсутності наймача або членів сім'ї зберігається протягом шести місяців або інших строків, передбачених цією статтею. Згідно ст.ст. 71,72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім*ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців при наявності поважних причин відсутності. Визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло позивачам на праві спільної сумісної власності належить квартира яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки КП “Новокаховська дирекція єдиного замовника” в квартирі прописані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] Шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] розірвано 30.08.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу 1-КГ № [NUMBER] від 17.01.2008 року З пояснень свідків [PERSON] , [PERSON] , даних в судовому засіданні вбачається, що відповідачка з неповнолітньою дитиною не проживають в зазначеному жилому приміщенні понад строк встановлений законом, їх особистих речей в квартирі немає, але з вказаного жилого приміщення вони не виписалися. Суд критично ставиться до пояснень відповідачки, стосовно того, що позивачі чинять їй перешкоди у проживанні в спірній квартирі, оскільки [PERSON] не зверталась ні до суду за захистом своїх житлових прав і не робила будь-яких спроб самостійно відновити своє право на проживання у спірній квартирі. Тому причини не проживання в спірній квартирі більше строку, визначеного законом, не можуть бути визнані поважними, також відповідачкою не надано жодного доказу щодо поважності причин її не проживання в житловому приміщенні по [ADDRESS] понад шість місяців. Таким чином відповідачі більше шести місяців без поважних причин не проживають у спірному житловому приміщенні, тому позов підлягає задоволенню. Що стосується неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] року народження, згідно ст. 29 ч.4 ЦК України місцем проживання фізичної особи яка не досяга десяти років є місце проживання її батьків, або одного з них, з ким вона проживає. У відповідності із ст.ст. 156,157 ЖК України,

Outcome: approved