Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-17 00:00:00

В червні 2008 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до Сільськогосподарського акціонерного товариства «Соснівське» в особі арбітражного керуючого [PERSON] про визнання угоди дійсною та визнання права власності. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 20 березня 1987 року вона уклала угоду з Соснівецьким бурякорадгоспом в особі директора [PERSON], відповідно до умов якої вона зобов'язувалась відпрацювати у відділенні ім. Кірова зазначеного бурякорадгоспу 25 років, а бурякорадгосп продати їй житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 72,4 кв.м. з господарськими будівлями, в якому проживає її сім'я з виплатою нею п'ятдесяти відсотків балансової вартості будинку. Протягом багатьох років, а останній раз 06.12.2007 року, вона зверталась до керівництва САТ « Соснівське», яке є правонаступником Соснівецького бурякорадгоспу, з проханням нотаріально посвідчити угоду купівлі - продажу будинку, про те їй постійно відмовляли посилаючись на відсутність коштів на оплату послуг бюро технічної інвентарізації та нотаріальне посвідчення угоди. У звязку з тим, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору і вона до цього часу, не маючи правовстановлюючих документів на придбане майно, не може газифікувати будинок, вона вимушена звернутися до суду і просить поновити строк звернення до суду та визнати угоду про придбання нею житлового будинку з господарськими будівлями дійсною та визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 72,4 кв.м з господарськими будівлями, який вона викупила в Соснівецького бурякорадгоспу. В попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги посилаючись на ті ж обставини, що і в позовній заяві. Представник відповідача - арбітражний керуючий [PERSON] позов визнала, просила суд розглянути справу у попередньому судовому засіданні. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вирішуючи спір суд встановив факт укладання угоди купівлі - продажу нерухомого майна, відповідно до якого 20 березня 1987 року [PERSON] уклала угоду з Соснівецьким бурякорадгоспом в особі директора [PERSON], за умовами якої, вона зобов'язувалась відпрацювати дояркою у відділенні ім. Кірова даного бурякорадгоспу 25 років, а бурякорадгосп зобов'язувався продати їй житловий будинок за номером п'ятдесят другим з господарськими будівлями по вулиці Кошового в м.Шаргороді загальною площею 72,4 кв.м., в якому проживала і проживає до даного часу її сім'я, за п'ятдесят відсотків його балансової вартості, яка становила 24000 гривень (а.с.9 - 14). Відповідно до довідки САТ « Соснівське» №14 від 17.01.2001 року позивачка станом на зазначену дату повністю виплатила вартість будинку і відпрацювала 25 років дояркою в господарстві ( а.с.15 - 21). Таким чином позивачка повністю виконала умови договору : відпрацювала в господарстві 25 років, повністю виплатила вартість будинку, проживає в ньому і володіє ним . Проте угода нотаріально не посвідчена з вини відповідача, який ухиляється від нотаріального посвідчення договору, посилаючись на відсутність коштів на нотаріальне посвідчення і сплату державного мита. Зазначені обставини в судовому засіданні підтверджені поясненнями позивачки [PERSON]; документами, підтверджуючими факт купівлі - продажу будинку ( а.с.9 - 15); довідкою САТ « Соснівське» про виплату позивачкою вартості будинку ( а.с.14,15); випискою з трудової книжки [PERSON] ( а.с.17-21); домовою книгою ( а.с. 23 -27); довідкою САТ « Соснівське» про відсутність будинку на балансі товариства ( а.с.30); технічним паспортом на житловий будинок ( а.с.36 - 39). Даному факту відповідають правовідносини, які регулюють набуття права власності. В силу ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку ( квартири), іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ч.3 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається (ч.2 ст.220 ЦК України). Відповідно до ст.257 ЦК України позовна давність по даній справі встановлена тривалістю у три року. Суд вважає, що встановлений законом , строк позовної давності пропущений позивачкою з поважних причин, позаяк вона постійно зверталася до відповідача з вимогою узаконити угоду , але керівництво товариства ухилялося від виконання вимог [PERSON]., посилаючись на важкий фінансовий стангосподарства. Таким чином право [PERSON] на набуття права власності на викуплене нею нерухоме майно, через ухилення відповідача від нотаріального посвідчення угоди, порушено і підлягає судовому захисту.

Outcome: approved