Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-19 00:00:00

Прокурор Сахновщинського району Харківської області звернувся до суду в інтересах [PERSON]з позовною заявою до СВК "Україна" про визнання неукладеним договору оренди земельної ділянки, посилаючись на те, що [PERSON]., згідно державного акту на право приватної власності від 17 березня 2003 №65, має у власності земельну частку (пай) розміром 6,38 га, яку вона згідно договору від 01 березня 2007 року з подальшими змінами і доповненнями передала в оренду СВК “Україна” на 10 років. Згідно п.19 цього договору передача земельної ділянки орендарю здійснюється у тижневий строк після державної реєстрації договору за актом її приймання -передачі. Згідно довідки наданої Сахновщинським РВР, станом на 24.03.2008 року у районному відділі реєстрації договорів оренди на земельні ділянки вищенаведений договір не зареєстрований. Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Оскільки, відповідно до вимог ст. 35 Закону України “Про оренду землі” спори пов'язані з орендою землі вирішуються у судовому порядку, а відповідач добровільно визнати даний договір неукладеним та повернути земельну ділянку відмовляється, посилаючись на законність укладеного договору питання повинно бути вирішено у судовому порядку. В судовому засіданні прокурор, позовні вимоги підтримав, просить суд визнати неукладеним договір оренди земельної ділянки укладений 01 березня 2007 року між [PERSON] та СВК “Україна” Сахновщинського району Харківської області. В судове засідання [PERSON]., не з'явилася, надала суду письмову заяву про слухання справи за її відсутності. Представник відповідача позовні вимоги не визнала пояснила, що договір оренди з позивачкою був укладений 01 березня 2007 року. З вини працівника СВК “Україна”, яка займалась договорами оренди, вони своєчасно не направлені для державної реєстрації. В жовтні 2007 року договори оренди були направлені в Сахновщинський відділ земельних ресурсів, а в лютому 2008 року передані в Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою для виготовлення реєстраційних справ. Позивачка на початку 2008 року написала заяву про розірвання договору оренди, але це суперечить рішенню загальних зборів від 18.02.2003 року, про те, що орендодавець повинен надати заяву про розірвання чи заключення договору оренди з СВК “Україна” до 15 серпня, тому в заяві позивачці було відмовлено. Станом на 24 березня 2008 року договір оренди землі не зареєстрований, з вини СВК “Україна”. Перевіривши матеріали справи, вислухавши прокурора, представника відповідача, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, з таких підстав: Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [PERSON] являється власником земельної ділянки, згідно державного акту на право приватної власності на землю: ІІІ-ХР №048970 розміром 6,38 га., (а.с.10-11). 01 березня 2007 року позивачка уклала з СВК “Україна” договір оренди землі терміном на 10 років. З дослідженого в судовому засіданні договору оренди вбачається, що він набуває чинності після підписання сторонами і його державної реєстрації (а.с.7-8). Даний договір оренди підписаний сторонами але не зареєстрований в Сахновщинському районному відділі ХРФ ДЗК. Згідно Указу Президента України від 02.02.2002 року передбачено, що для орендодавців, що не є працівниками сільгосппідприємств, яким вони надали в оренду земельні ділянки сільськогосподарського призначення - орендна плата складає не менше 2 відсотків визначеної, відповідно до законодавства, вартості такої орендованої земельної ділянки, земельної частки (паю). В договорах від 01 березня 2007 року укладених між [PERSON] та СВК “Україна” в п.9 зазначена орендна плата у розмірі 1,5%, хоча позивачка не являється працівником СВК “Україна”. Згідно довідки виданої Огіївською сільською радою вбачається, що [PERSON], має земельну ділянку розміром 6,38 га, яка розташовавна на території Огіївської сільської ради. (а.с.5) Згідно довідки виданої Державним комітетом України по земельних ресурсах в Сахновщинському районі, вбачається, що станом на 24.03.2008 року районний відділ реєстрації, договір оренди на земельну ділянку, укладений між позивачкою та відповідачем - не реєстрував. (а.с.13). Згідно копії заяви [PERSON] вбачається, що позивачка просить директора ДП “ХНДПІ землеустрою” не реєструвати договір оренди та не виконувати ніяких дій. (а.с.12). Згідно розрахунку державного підприємства Харківського НДПІЗ вбачається, що станом на 01.01.2005 року вартість земельної ділянки яка належать [PERSON]., становить 44 796 грн. Доводи представника відповідача про те, що згідно рішення загальних зборів від 18 лютого 2003 року та умов договору оренди землі, про те, що орендодавець повинен подати заяву про розірвання договору до 15 серпня , а подала фактично в лютому 2008 року, а також, що вони не мали можливості повернути землю, оскільки договорів оренди не було в господарстві з жовтня 2007 року - не суттєві, оскільки, як пояснила сама представник відповідача, після виготовлення висновку та довідок у Сахновщинському відділі земельних ресурсів, в січні 2008 року вони були повернуті в господарство для подальшого направлення в Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою. Крім того договір оренди земельної ділянки тривалий час - на протязі більше року, не зареєстрований , що суперечить ст.ст. 18,20 Закону України “Про оренду землі”, а також п.39 договорів оренди земельної ділянки. Даний факт є суттєвим порушенням умов договору та вимог земельного законодавства, а саме ст.ст. 20, 25 Закону України “Про оренду землі”, які передбачають, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації та орендар зобов'язаний приступити до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом, а також умов самого договору, а саме п.39 договору згідно якого, договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Згідно ст.18 Закону України “Про оренду землі” договір оренди землі набуває чинності після його державної реєстрації. Згідно ст.125 п.2 ЗК України, право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Згідно ст.126 п.2 ЗК України, право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону. Відповідно до ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що даний договір оренди не зареєстрований з вини відповідача, що являється безспірною підставою для визнання договору оренди землі не укладеними. На підставі викладеного,

Outcome: approved