overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення боргу за послуги електрозв'язку, в якій зазначає, що на підставі договору № 045611949 від 19.01.1999 року відповідачу надавалися послуги електрозв'язку. [PERSON]. було надано в користування номер телефону [NUMBER] за адресою: Харківська область, Лозівський район, [ADDRESS]. Зазначені послуги підлягають оплаті, але відповідач оплату не здійснював, у зв'язку з чим виникла заборгованість за послуги електрозв'язку в сумі 140,04 грн.. Відповідачу надсилалося попередження, претензія та повідомлення про припинення договору про надання послуг зв'язку, що відповідач проігнорував. У зв'язку з чим, позивач просить стягнути на їхню користь з відповідача 140,04 грн., витрати по сплаті держмита та судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Представник позивача у судовому засіданні вимоги, викладені в позовній заяві підтримала, просила розглянути справу без участі відповідача та ухвалити заочне рішення суду на підставі наявних доказів, так як відповідач у судове засідання не з'явився. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать розписки про отримання судової повістки, причину неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 169 ч. 4, 224, 225 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки у судовому засіданні встановлено, що відповідач уклав договір про надання послуг електрозв'язку з Лозівським центром електрозв'язку № 4 Харківської філії ВАТ «Укртелеком» № 045611949 від 19.01.1999 року (а.с. 4-5). Згідно умов договору відповідачу надавалися послуги електрозв'язку та було надано в користування номер телефону [NUMBER] за адресою: Харківська область, Лозівський район, [ADDRESS], де мешкає відповідач (а.с. 11). Зазначені послуги підлягають оплаті, але відповідач оплату не здійснював, за період з 01.11.2007 року по 01.03.2008 року виникла заборгованість за послуги електрозв'язку в сумі 140,04 грн. (а.с. 6, 9), у зв'язку з чим йому надсилалося попередження, претензія та повідомлення про припинення договору про надання послуг зв'язку (а.с. 7, 8, 10), але оплата не поступила. Відповідач був повідомлений про необхідність погашення заборгованості, при непогашені боргу сума буде стягнута в судовому порядку, але відповідач проігнорував це повідомлення (а.с. 10). За таких обставин, суд вважає за необхідним стягнути з відповідача 140,04 грн. на користь позивача. На підставі ст. ст. 81, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в Лозівському міськрайонному суді Харківської області у розмірі 30 грн. та державне мито у розмірі 51 грн. на користь ВАТ «Укртелеком» в особі Центру електрозв'язку № 4 Харківської філії ВАТ «Укртелеком».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду 25 березня 2008 року з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з [PERSON]. він знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 2002 року, шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 280, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалось, оскільки втрачена пошана один до одного, склалися різні погляди на життя. Сім'я фактично розпалася. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Від вказаного шлюбу вони мають спільну дитину - [PERSON],[INFO], яка після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачкою. Питання про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя, буде вирішено між ними пізніше. В зв”язку з викладеним позивач звернувся до суду і просить розірвати їх з відповідачкою шлюб. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив розірвати їх з відповідачкою шлюб. Відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечувала та пояснила, що вони з позивачем не знаходять взаємо порозуміння, бо мають різні погляди на життя та життєві цінності і зовсім різні за характерами люди. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 2002 року, шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 280, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб. Спільне життя подружжя не склалось, оскільки втрачена пошана один до одного, склалися різні погляди на життя. Сім'я фактично розпалася, тривалий час загальне господарство не ведеться, подружні відносини не підтримуються. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Від вказаного шлюбу вони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO](даний факт підтверджується копією свідоцтва про народження дитини), яка після розірвання шлюбу проживатиме з відповідачкою. На утримання дитини позивач надає матеріальну допомогу добровільно. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Витрати по оплаті державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на позивача, відповідачку від цих витрат звільнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON]., в якій зазначає, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 20.01.1996 р. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. У зв`язку з тим, що відповідач надає недостатню допомогу на матеріальне утримання дитини, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі &frac14; частки усіх видів заробітку, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму щомісячно. Позивачка до суду не з'явилася, просила розглянути позов у її відсутності, наполягає на задоволенні позову. Відповідач направив заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає , що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню. Перевіривши і дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.01.1996 р. Згідно зі свідоцтвом про народження відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття у розмірі, встановленому у згідності зі ст. ст. 183,184 СК України. Суд при призначенні розміру аліментів, враховуючи обставини справи, вважає можливим призначити аліменти у долі від заробітку батька у розмірі &frac14; части усіх видів заробітку, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

18.04.2008 року [PERSON] звернулась до суду з заявою в інтересах [PERSON] про встановлення факту родинних відносин.. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначила, що брат її батька [PERSON] [PERSON][INFO] року народження помер[INFO]року в[ADDRESS]де він постійно проживав до дня своєї смерті. Відповідно до свідотства про народження її батька прізвище останнього значиться як[PERSON], а відповідно до паспорта[PERSON]. Після смерті[PERSON] її батько є єдиним спадкоємцем, а тому просить постановити рішення відповідно до якого встановити , що[PERSON] та [PERSON]є рідними братами, тобто факт родинних відносин. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заявлені вимоги повністю підтримала і просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився. Суд, заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку: Відповідно до ст..234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Ст.256 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами в порядку окремого провадження. В судовому засіданні встановлено і це підтверджено приєднаними та дослідженими об'єктивними доказами про те, що відповідно до паспорта прізвище заявника значиться як [PERSON], [INFO]року народження який народився в селі [ADDRESS]. В повторному свідоцтві про народження останнього його прізвище значиться як[PERSON], [INFO]року народження і його батьками є [PERSON]та [PERSON]. Відповідно до паспорта [PERSON] народився в [ADDRESS][INFO] року. Свідоцтвом про народження останнього стверджено також той факт, що [PERSON] [INFO] р.н. народився в [ADDRESS]і батьками його є [PERSON]та [PERSON]. Архівною довідкою Національного історичного архіву Білорусії від 26.02.2007 року № 4-9/60 підтверджено на підставі копії запису про народження по Сєлєцькій церкві Гродненської губернії за 1925 рік значиться народженим 08 листопада син[PERSON] батьками якого є [PERSON]та його законна дружина [PERSON]. Виходячи з наведених вище обставин суд приходить до висновку про підставність заявлених вимог , а тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

03.04.2008 року позивачка звернулась з позовом до міськрайсуду про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її мати [PERSON], котра до своєї смерті мала на праві власності частину квартири [ADDRESS]. Заповіту вона не складала. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Її єдиним спадкоємцем за законом є позивач. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом немає. Протягом шести місяців з дня відкриття спадщини позивач не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки був не обізнаний і мав не заначні матеріальні труднощі. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, та просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала та не заперечує проти надання позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1272 ч.3ЦК України, суд може за позовом спадкоємця, який пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, а саме: копію свідоцтва про народження [PERSON], копію свідоцтва про одруження (а.с.4); копію свідоцтва про смерть [PERSON](а.с.5), довідку з пенсійного фонду (а.с.7), копію свідоцтва про право власності на житло (а.с.8) суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та свободи інших осіб, тому вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини вказані [PERSON] дійсно є поважними, та суд вважає за можливе надати їй додатковий термін для подачі заяви, враховуючи в першу чергу її законні права. Керуючи ст.ст.10,11,60,208-209,212-215,218,223ЦПК України, ст.1272ЦК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за договором кредиту. В судове засідання представник позивача з'явився, підтримав заявлені вимоги, наполягав на їх задоволені в повному обсязі. В обгрунтування заявлених вимог представник позивача суду пояснив, що 06 березня 2007 року з відповідачем [PERSON]укладено договір кредиту №159/2007 на загальну суму 20000 грн. Відповідно до умов договору кредит надано строком на 36 місяців. Згідно договору за користування кредитними коштами нараховуються відсотки в розмірі 3,5 % за місяць, а у випадку порушення графіку відсоткова ставка за прострочені дні становить 7 % за місяць від залишку несплаченої суми. Незважаючи на вимоги кредитного договору відповідач [PERSON]постійно не дотримується графіку погашення кредиту та нарахованих відсотків. З метою забезпечення повернення кредиту з відповідачами було укладено договір поруки. Відповідно до вимог договору поруки поручитель письмово поставлений до відома про наявність заборгованості по кредиту, але ніяких дій, щодо погашення заборгованості поручитель не здійснив. Станом на 31 березня 2008 року загальна сума заборгованості за договором кредиту становить 38423 грн 32 коп. На підставі вищевикладеного представник позивача просив стягнути солідарно з [PERSON]та [PERSON]заборгованість за договором кредиту в розмірі 38423 грн 32 коп, сплачені витрати на інформаційно - технічне забезпечення з розгляду цивільних справ, судовий збір. В судове засідання відповідач [PERSON]не з'явився, хоча про день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В судове засідання відповідач [PERSON]з'явилась, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи ,суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надавати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно ст.554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язань, забезпеченою порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В судове засідання позивач з'явився, підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні в повному обсязі. В обґрунтування заявлених вимог позивач суду пояснив, що відповідно до розпорядження голови Скадовської районної державної адміністрації в їх сім'ї створено сім'ю для спільного проживання та вихованні малолітніх дітей, [PERSON], [INFO] народження та [PERSON], [INFO], які позбавлені батьківського піклування. Згідно рішення Скадовського районного суду мати дітей, відповідачка по справі, позбавлена батьківських прав. До січня 2007 року відповідачка разом з дітьми проживала в [ADDRESS]. 26 січня 2007 року вона залишила дітей і до цього часу так і не з'явилась. На підставі вищевикладеного просили визнати відповідачку, особою такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою [ADDRESS], так як вони за неї сплачують суму комунальних послуг. В судове засідання відповідачка не з'явилась, хоча про день та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. У відповідності до вимог ст. 71 Житлового Кодексу України,- при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. На підставі ст. 72 Житлового Кодексу України,- визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлений строк, провадиться в судовому порядку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 19 жовтня 1984 року в Палаці урочистих подій міста Одеси, актовий запис №1416, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що за час спільного життя з відповідачем між ними виявилась невідповідність характерів, істотна відмінність у поглядах на сімейне життя, було відсутнє взаєморозуміння, виникали суперечки та сварки, відповідач зловживає спиртними напоями. Взаємовідносини, які склалися, привели до втрати один до одного почуття взаємної любові та поваги. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивачка не має наміру їх поновлювати. Вона переконана, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. Також позивачка повідомила, що шлюб у них перший, від шлюбу неповнолітніх дітей немає, однак відповідач ухиляється від розірвання шлюбу в органах РАГС. У судовому засіданні позивачка підтримала вимоги за позовом у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був своєчасно та належним чином сповіщений, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши позивачку, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні та наявних у справі матеріалів, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 19 жовтня 1984 року в Палаці урочистих подій міста Одеси, актовий запис №1416. Шлюб у сторін перший, неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства з травня 2007 року і позивачка не має наміру їх поновлювати, сім`я носить виключно формальний характер. Відповідач ухиляється від розірвання шлюбу через органи РАЦС. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, заява про розірвання шлюбу відповідає її волевиявленню, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін і шлюб може бути розірвано. За заявою позивачки державне мито при видачі органом РАЦС свідоцтва про розірвання шлюбу має бути стянуто з неї. На підставі викладеного, згідно ст.ст.56, 104, 105, 110 - 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

Позивач звернувся 17 березня 2008 року до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, зареєстрованого 20 вересня 2002 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис № 1143. При цьому позивач посилався на те, що шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено з червня 2007 року і позивач не має наміру їх поновлювати. Він переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить його інтересам. Також позивач повідомив, що шлюб у них з відповідачкою перший, неповнолітніх дітей від шлюбу не мають, однак відповідачка ухиляється від розірвання шлюбу в органах РАЦС. У попередньому судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали і просили суд задовольнити позов, відповідачка та її представник заявили про визнання позову в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, у разі визнання позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши сторони та їх представників, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 20 вересня 2002 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис № 1143. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства з 29 червня 2007 року і не мають наміру їх поновлювати, проживають окремо, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Шлюб у сторін перший, неповнолітніх дітей від шлюбу не мають, однак сторони не могли дійти згоди щодо розірвання шлюбу в органах РАГСу. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права і шлюб може бути розірваний. На підставі встановленого, згідно ст.ст.104, 105, 110 - 112 СК України,

Outcome: approved