Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

20.05.2008 р. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], звернулися до суду з позовом до Міністерства Оборони України, про стягнення грошової компенсації за продовольче забезпечення. Посилаючись на те, що згідно законодавства України порушено їхнє законне та гарантоване державою право громадян на отримання продовольчого забезпечення за рахунок держави, унаслідок чого в Міністерстві Оборони України утворилася заборгованість перед [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Представник відповідача Міністерства Оборони України в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений своєчасно у встановленому законом порядку, надав заяву в якій просить розглядати справу без його участі. Позивачі позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити. Суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. У відповідності до ч. 2 ст. 17 Конституції України "...Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які знаходяться на службі в Збройних Силах України і інших військових формуваннях, а також членів їх сімей". До того ж ч. 2 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей" свідчить "...військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або, по їх бажанню, грошову компенсацію". А згідно ч. 4 ст. 9 порядок і розміри грошового і матеріального забезпечення військовослужбовців і компенсації замість продовольчих пайків встановлюються Кабінетом Міністрів України з урахуванням коефіцієнта грошових доходів. Згідно ст. 16 Закону України "Про Збройні Сили України" та постанови Кабінету Міністрів України № 426 від 29.03.2002 року були затверджені норми харчування військовослужбовців і інших військових формувань. Також частина 3 статті 22 Конституції України вимагає: "...при ухваленні нових законів або внесенні змін до діючих законів не допускається зменшення змісту і об'єму існуючих прав і свобод." Судом встановлено, що майор, [PERSON], проходив військову службу у військовій частині А-4322 м. Бердянськ Запорізької обл., на посаді начальника відділення кадрів. За наказом № 265 від 30.11.2004 року був звільнений в запас, відповідно до п. 67, пп. „в” - у зв'язку зі скороченням штатів. Прапорщик, [PERSON], проходив військову службу у військовій частині А-1729 смт. Новоолександрівка Запорізької обл., правоприємником якої в теперішній час є військова частина А-1978 м. Запоріжжя, на посаді командира взводу роти матеріального забезпечення. За наказом № 126 від 06.05.2005 року був звільнений в запас, відповідно до п. 63, пп. „г” - у зв'язку зі скороченням штатів. Прапорщик, [PERSON], проходив військову службу у військовій частині 3033 м. Запоріжжя, на посаді техніка стрільбища господарчого взводу роти бойового та матеріально-технічного забезпечення. За наказом № 436 від 24.12.2007 року був звільнений в запас, відповідно до п. 63, пп. „г” - у зв'язку зі скороченням штатів. Прапорщик, [PERSON], проходила військову службу у військовій частині А-4320 м. Запоріжжя, на посаді заступника начальника фінансово-економічної служби. За наказом № 212 від 30.10.2003 року була звільнена в запас, відповідно до п. 63, пп. „б” - за віком. Лейтенант, [PERSON], проходив військову службу у військовій частині А-1743 м. Сімферополь, на посаді начальника розвідки гаубичного артилерійського дивізіону. За наказом № 218 від 12.10.2004 року був звільнений в запас, відповідно до п. 63, пп. „г” - у зв'язку зі скороченням штатів. На вимогу вищезгаданих законів, з метою раціонального забезпечення військовослужбовців продовольством Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова № 316 від 12.03.1996 року "Про норми забезпечення продовольчими пайками військовослужбовців Збройних Сил України і інших військових формувань". Відповідно до вищезгаданої Постанови до 10.03.2000 року [PERSON]., [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] забезпечувалися продовольчим пайком, а з 11.03.2000 року Законом України "Про деякі заходи щодо економії бюджетних засобів" від 17.02.2000 року, була припинена дія ч. 2 ст. 9 даного Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців." в частині отримання військовослужбовцями продовольчих пайків і речового майна або, по їх бажанню, грошової компенсації. Але цей пункт не відміняє ч.1 ст. 9 даного Закону, який гарантує матеріальне, продовольче і інші види забезпечення військовослужбовцям. Ніхто не має права обмежувати військовослужбовців і членів їх сімей в правах і свободах, встановлених законодавством. Згідно ст. 16 Закону України "Про Збройні Сили України" в редакції від 05 жовтня 2000 року вказано, що держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців і осіб, звільнених в запас, а також гарантує отримання за рахунок держави фінансової, речової, продовольчої і інших видів забезпечення. Що в черговий раз підтверджує гарантоване державою право на забезпечення [PERSON]., [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] продовольством. У зв'язку з тим, що коштів на виплату даної заборгованості Військові частини, вказані вище, не мають, то відповідно до ст.5 ЗУ „Про господарську діяльність” в ЗСУ відповідальність по зобов'язанням частин несе Міністерство Оборони України, а саме перед: - [PERSON]в період з 11.03.2000 року по 30.11.2004 року разом з коефіцієнтом інфляції, визначеній у Постанові Кабінету Міністрів України від 14.09.04 № 1202 сума заборгованості становить: 17039,27 грн. (сімнадцять тисяч тридцять дев'ять гривень двадцять сім копійок); - [PERSON] в період з 11.03.2000 року по 06.05.2005 року разом з коефіцієнтом інфляції, визначеній у Постанові Кабінету Міністрів України від 14.09.04 № 1202 сума заборгованості становить: 18629,15 грн. (вісімнадцять тисяч шістсот двадцять дев'ять гривень п'ятнадцять копійок); - [PERSON] в період з 11.03.2000 року по 24.12.2007 року разом з коефіцієнтом інфляції, визначеній у Постанові Кабінету Міністрів України від 14.09.04 № 1202 сума заборгованості становить: 15846,27 грн. (п'ятнадцять тисяч вісімсот сорок шість гривень двадцять сім копійок); - [PERSON] в період з 11.03.2000 року по 30.10.2003 року разом з коефіцієнтом інфляції, визначеній у Постанові Кабінету Міністрів України від 14.09.04 № 1202 сума заборгованості становить: 13103,50 грн. (тринадцять тисяч сто п'ять гривень п'ятдесят копійок); - [PERSON] в період з 11.03.2000 року по 12.10.2004 року разом з коефіцієнтом інфляції, визначеній у Постанові Кабінету Міністрів України від 14.09.04 № 1202 сума заборгованості становить: 16554,84 грн. (п'ятнадцять тисяч п'ятсот п'ятдесят чотири гривні вісімдесят чотири копійки). Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON]., [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення грошової компенсації за продовольче забезпечення, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. В зв'язку з тим що, дана грошова компенсація відповідно до п.1.3 Наказу Міністра Оборони України і Міністерства фінансів України від 27.09.99 № 297/225 входе до складу грошового забезпечення військовослужбовців, суд відповідно до п.1 ст. 4 Декрету КМУ «Про державне мито» звільнює: [PERSON]., [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] від сплати державного мита та у відповідності до ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звілнено суд стягує з другої сторони судові витрати. Сума заборгованості позивачами обґрунтована документально. На підставі викладеного та

Outcome: approved