Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], третя особа Управління земельних ресурсів у місті Запоріжжі Запорізької області про визначення порядку володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою в якому вказала, що її на праві приватної власності належить 9/20 часток домоволодіння [ADDRESS], розташованого на земельній ділянці, площею 618 кв.м. відповідно до договору дарування від 19.06.2002 року. Співвласником домоволодіння є відповідач [PERSON], якому належить 11/20 часток вищевказаного домоволодіння. В користування сторонам надано земельну ділянку площею 618 кв.м. під забудовою знаходиться 277 кв.м. Згідно рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 01.08.1994 року між попередніми власниками житлового будинку [ADDRESS] був встановлений порядок користування вказаною земельною ділянкою, згідно якого в користуванні [PERSON] надано на 9/20 часток земельну ділянку, площею 114 кв.м., земельну ділянку площею 320 кв.м., [PERSON] на 11/20 часток земельну ділянку, площею 200 кв.м., земельну ділянку площею, 20 кв.м. Земельну ділянку 78 кв.м. залишено в спільному користуванні співвласників. Зазначений порядок розподілу земельної ділянки зачіпає права позивачки, так як виконаний з порушенням санітарних правил і правил протипожежної безпеки. Згідно із аб.3 п.2.8. ДБН 79-92 «Житлові будинки для індивідуальних забудовників України» відстань від входів та інших отворів гаражів до вікон сусідніх житлових будинків має бути не менше 10 м. У зв`язку з тим, що згідно з встановленим порядком розподілу земельної ділянки територія між гаражем відповідача (літ. Е) та прибудовами позивачки до житлового будинку (літ. а, а1 ) знаходиться у спільному користуванні, відповідач використовує її лише для отримання доступу до свого гаражу (відповідачем зроблено отвір з стіни (7,40 м) гаражу, що є порушенням санітарних норм). Позивачка неодноразово зверталася до відповідача з проханням не користуватися боковим входом до гаражу, у зв`язку з тим, що пари бензину та інших ГСМ потрапляють до житлового будинку, а користуватися входом зі сторони вулиці Культурної на що відповідач не відреагував. Молодша донька позивачки [PERSON], 1997 року народження є алергіком, про що свідчить консультативний висновок Запорізької дитячої багатопрофільної лікарні №5 від 16.04.2004 року, надходження парів пального та інших ГСМ може завдати значної шкоди здоров`ю та погіршити її стан. Позивачка вважає за доцільне встановити новий порядок землекористування, шляхом надання частини земельної ділянки, що на теперішній час знаходиться в спільному користуванні (S-5) в користування [PERSON], та зменшення земельної ділянки, яка на теперішній час знаходиться в користуванні [PERSON] (S-2) на відповідну кількість квадратних метрів. В судовому засіданні позивачка [PERSON], представник позивача [PERSON] підтримали позовні вимоги та просять суд визначити порядок спільного володіння, користування, розпорядження земельною ділянкою [ADDRESS] між співвласниками [PERSON] та [PERSON]. Виділити [PERSON] в фактичне володіння та користування частину земельної ділянки, що на теперішній час знаходиться в спільному користуванні, згідно рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 01.08.1994 року. Також зазначили, що [PERSON] діє в інтересах спокою доньки, виходячи з вимог діючого законодавства. Той порядок земельною ділянкою що клався порушує її права, та виконаний з порушенням санітарних правил та правил протипожарної безпеки. Донька позивачки дуже хворіє на алергію та пари пального та інших ГСМ завдають шкоди її здоров`ю. Відповідач користується гаражем не за призначенням там знаходяться його знайомі які торгують паливом, в них часто виникають непорозуміння щодо користування земельною ділянкою. Просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] з позовом не згоден та суду пояснив, що він є власником 11/20 частин домоволодіння з відповідною частиною господарчих будівель та споруд, що знаходиться [ADDRESS] та розташований на земельній ділянці розміром 618 кв.м. Вважає, що позов поданий до суду [PERSON] порушує його права. Відповідно до рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 01.08.1994 року визначений порядок користування земельною ділянкою [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 03.07.1978 року суд розділив гараж «Е», розташ9ований [ADDRESS] по варіанту №1 висновку технічної експертизи від 19.06.1987 року відповідно дол. якого на користь [PERSON] виділити частину зазначеного гаражу під №1, площею 17,9 кв.м., а в користування [PERSON] частину гаражу №2, площею 17,3 кв.м. Архітектурні забудови відповідають санітарним правилам та правилам протипожарної безпеки, порушень ППБУ при експлуатації гаражу не виявлено. Також відповідач зазначив, що позивачка не надала суду доказів, що її молодша донька є алергиком саме від надходження парів пального з його гаражу, як пояснила сама позивачка дитина вже хворіє дуже давно. В задоволенні позову просить відмовити. Представник третьої особи Управління Земельних ресурсів у місті Запоріжжі Запорізької області в судове засідання не з`явився, до суду надіслав відгук на позову заяву та прохання розглядати справу за відсутність представника Управління земельних ресурсів. В своєму відгуку пояснив, що відповідно до вимог чинного земельного законодавства, кожен громадянин України, який має у користуванні земельну ділянку має право на її приватизацію у межах норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, передбачених ст.121 ЗК України. Отже якщо домоволодіння на праві власності належить кільком громадянам, кожен з них має рівне право на приватизацію земельної ділянки, розташованої під даним домоволодінням. У любому випадку, якщо домоволодіння на праві спільної часткової власності належить декільком особам і розташоване на одній земельній ділянці, вчинення будь-яких дій щодо такої земельної ділянки має відбуватися за спільною згодою співвласників домоволодіння, або у судовому порядку. Враховуючи наведене, у разі порушення прав власника або землекористувача земельної ділянки іншою особою питання захисту прав та інтересів власник або землекористувач землі має право вирішувати у судовому порядку у відповідності з вимогами чинного законодавства, та просять даний спір вирішувати на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до ст. 88 ЗК України, бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов`язковою. Як встановлено у судовому засіданні позивачка [PERSON] є власником 9/20 часток домоволодіння [ADDRESS], розташованого на земельній ділянці, площею 618 кв.м. на підставі договору дарування від 19.06.2002 року. [PERSON] є власником 11/20 частин домоволодіння з відповідною частиною господарчих будівель та споруд, що знаходиться [ADDRESS] та розташований на земельній ділянці розміром 618 кв.м. на підставі договору купівлі-продажу частки домоволодіння від 20.08.2001 року. Відповідно до рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 01.08.1994 року визначений порядок користування земельною ділянкою [ADDRESS] між попередніми власниками домоволодіння а саме між [PERSON] та [PERSON]. Так на користь [PERSON] виділено на 9/20 земельної ділянки S-1, площею 114 кв.м., земельну ділянку S-2, площею 206 кв.м., а усього земельну ділянку , площею 320 кв.м., що більш положеного на 78 кв.м. Виділено [PERSON] на 11/20 земельну ділянку площею 200 кв.м., земельну ділянку S-4, площею 20 кв.м., що менш положеного на 78 кв.м., земельну ділянку SW-5, площею 76 кв.м. та земельну ділянку S-6 площею 2 кв.м. Площу 78 кв.м. залишити в загальному користуванні співвласників. Суд забов`язав [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] в користуванні водопроводом. Відповідно до акту судового виконавця Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 06.02.1995 року визначений порядок користування земельною ділянкою [ADDRESS] відповідно до рішення Комунарського районного суду від 01.08.1994 року. На земельній ділянці забиті коп`я. Відповідно до рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 03.07.1978 року суд розділив гараж «Е», розташ9ований [ADDRESS] по варіанту №1 висновку технічної експертизи від 19.06.1987 року відповідно дол. якого на користь [PERSON] виділити частину зазначеного гаражу під №1, площею 17,9 кв.м., а в користування [PERSON] частину гаражу №2, площею 17,3 кв.м. Відповідно відповіді [PERSON] ГУ МНС України в Запорізькій області Комунарського районного відділу міста Запоріжжя від 17.03.2008 року відомо обстежено протипожарний стан побудов [ADDRESS]-а. Так протипожарний стан гаражу відповідно норм-електрична проводка виконана відповідно ПУЄ, є засоби необхідні для того щоб потушити пожар (ОП-5), ЛВЖ в гаражі не виявлено. Архітектурні забудови відповідають нормам та правилам пожарної безпеки та ДБН 360-92. Порушень ППБУ при експлуатації гаражу не виявлено. Таким чином у суду немає підстав для задоволення позову та встановлення нового порядку землекористування, так позивачкою не надано суду доказів що визначений порядок розподілу земельної ділянки явно ущемляє її законі права, позбавляє можливості користуватися своєю частиною будинку, та що він виконаний з порушенням санітарних правил та правил протипожежної безпеки.

Outcome: dismissed