Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно - житлове приміщення, посилаючись на те, що вона 13.05.1999 р. через Українську універсальну біржу у особі брокерської контори № 015 позивачка придбала у відповідачів нерухоме майно у вигляді жилого приміщення - [ADDRESS] В даний час позивачка не має можливості повною мірою реалізувати своє право власності, яке вона отримала на підставі договору, укладеному через Українську універсальну біржу, не засвідченому нотаріально. В якості третьої особи у справі притягнуто орган опіки та піклування Красноперекопської міської ради, як представника неповнолітньої [PERSON][INFO]яка також вказана у договорі купівлі-продажу. У судовому засіданні позивачка та представник підтримали позовні вимоги, просять їх задовольнити. Відповідачі [PERSON]., [PERSON]., [PERSON], [PERSON]. в судове засідання не з'явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи у встановленому порядку. Про відкриття провадження у справі та призначення до попереднього розгляду повідомлені належним чином особисто під розписку, заперечень не надали, про причини неявки не повідомили. Представник третьої особи - Української універсальної біржі в судове засідання не з"явився, згідно з представленої заяви позов визнають, заперечень не мають, просять розглянути справу за відсутністю представника. Представник третьої особи - органу опіки та піклування в судове засідання не з"явився, згідно з представленої заяви позов визнають, заперечень не мають, просять розглянути справу за відсутністю представника, оскільки права неповнолітньої дитини не порушені. Справа розглядалася за відсутності відповідача в порядку заочного провадження з дотриманням вимог, встановлених законом. Суд, вислухавши позивача, її представника, дослідивши письмові докази, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини. На підставі договору купівлі-продажу № Н-136НКР від 06.07.2000 р. через Українську універсальну біржу у особі брокерської контори № 015 позивачка придбала нерухоме майно у вигляді [ADDRESS] За договором вартість квартири складає 3780 грн. Сторони за укладеним договором купівлі-продажу виконали всі умови договору, покупець сплатив продавцю вартість нерухомого майна, а продавець передав у власність покупця придбане за договором нерухоме майно. Договір купівлі-продажу нерухомості зареєстрований Красноперекопським міжрайонним бюро реєстрації та технічної інвентаризації від 09.07.2000 р. За даними Бюро реєстрації і технічної інвентаризації м. Красноперекопськ на 21.04.2008 р. вартість квартири складає 27239 грн. На даний час позивач має намір розпорядиться нерухомим майном, проте реалізувати своє право власності перешкоджає не визнання договору, укладеному на біржі. Згідно із встановленою нормою ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, житлового будинку, іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Разом з тим, відповідно до ст.15 Закону України "Про товарну біржу" договори, зареєстровані на біржі не підлягають нотаріальному засвідченню. Також згідно із ст.19 Закону України від 1 липня 2004 р. N 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є крім інших договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований на біржі в установленому порядку. За ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Позивачем укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований на біржі в установленому порядку, який пройшов державну реєстрацію у Красноперекопському міжрайонному бюро реєстрації та технічної інвентаризації. Разом з цим права позивача обмежено, оскільки відсутність можливості на свій розсуд розпорядитися належним майном звужує зміст право власності та здійснення свого права відносно належного позивачеві нерухомого майна. На підставі ст.319 ЦК України при здійсненні свого права власник володіє, користується і розпоряджається майном, що належить йому на власний розсуд. Володіння майном є правомірним, якщо інше не буде доведене судом. Як власник нерухомого майна позивач в даний час не має можливості їм розпорядитися у зв'язку з тим, що договір, укладений на товарній біржі, що не визнається нотаріусом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо за його право оспорюється або не визнається іншою особою. Захист права власності відповідно до норм Цивільного кодексу 2004 р. здійснюється судом. Відповідно до ст.16 ЦК України як спосіб захисту цивільних прав є звернення до суду за захистом свого майнового права та інтересу шляхом визнання права. При розгляді справи неправомірності володіння майном не встановлено. За таких обставин, суд приходить до висновку, що договір № Н-136НКР купівлі-продажу від 06.07.2000 р., зареєстрований Українською універсальною біржею є підставою для визнання права власності на квартиру 231 буд. 19 мікрорайон 10 м. Красноперекопськ за позивачкою. Судові витрати не відшкодовуються та не розподіляються у зв'язку із відсутністю такої вимоги.

Outcome: approved