overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернулася в квітні 2008 року до суду з позовом до Сасинівської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. У судовому засіданні позивач позов підтримала, пояснила, що після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO], залишилося спадкове майно - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,6814 га, яка розташована на території Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області та грошові вклади у відділенні Ощадного банку України. В даний час не має змоги оформити спадщину, оскільки своєчасно не подала заяву про прийняття спадщини. Строк пропущений в зв'язку з тим, що, хоча мати відповідно до заповіту від 29.05.2007 року, посвідченого секретарем Сасинівської сільської ради, все своє майно заповіла їй, проте ще за життя мати продала належний їй житловий будинок з господарськими будівлями і вона вважала, що ніякого спадкового майна немає, про існування спадщини у вигляді вказаної земельної ділянки та грошових вкладів вона дізналася після спливу строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Просить визнати причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною та надати додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, письмово повідомив суд про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Судом встановлено: [INFO]померла [PERSON](а.с.6), мати позивача. Після смерті [PERSON]. залишилося спадкове майно - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,6814 га, яка розташована на території Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області (а.с.14) та грошові вклади у відділенні Ощадного банку України (а.с.7). Відповідно до заповіту від 29.05.2007 року, посвідченого секретарем Сасинівської сільської ради, [PERSON]заповіла все належне їй майно дочці [PERSON](а.с.8). Вказаний заповіт на день смерті не змінювався і не скасовувався. До дня смерті [PERSON]проживала з позивачем, і вона вважала, що ніякого спадкового майна у матері немає. Позивач не знала про існування земельної ділянки та грошових вкладів на ім'я матері, а тому вважала, що не мала підстав для звернення з заявою про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори. По цій причині позивач пропустила встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Згідно ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви для прийняття спадщини. Суд визнає причину пропуску позивачем строку для прийняття спадщини поважною та вважає необхідним визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернулася в квітні 2008 року до суду з позовом до Давидівської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, пояснила, що після смерті матері [PERSON]. - [PERSON], яка померла [INFO], залишилося спадкове майно - земельна частка (пай) в загальному пайовому фонді майна колективного сільськогосподарського підприємства імені Кірова с. Давидівки, Пирятинського району, Полтавської області. В даний час [PERSON]. не має змоги оформити спадщину, оскільки своєчасно не подала заяву про прийняття спадщини. Строк пропущений так як вважала, що будь-яке спадкове майно, що належить її матері, відсутнє. Про існування земельного паю дізналася випадково. Просить визнати причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною та надати додатковий строк для прийняття спадщини. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, письмово повідомив суд про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Судом встановлено: [INFO]померла [PERSON] (а.с.6), мати позивача (а.с.9,10). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно - земельна частка (пай) в загальному пайовому фонді майна колективного сільськогосподарського підприємства імені Кірова с. Давидівки, Пирятинського району, Полтавської області (а.с.8). [PERSON]. не знала про існування земельного паю на ім'я матері, а тому вважала, що не мала підстав для звернення з заявою про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори. По цій причині вона пропустила встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Згідно ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви для прийняття спадщини. Оскільки [PERSON]. пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд вважає необхідним визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав у попередньому судовому засіданні ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернулася в травні 2008 року до суду з позовом до Березоворудської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. У судовому засіданні позивач позов підтримала, пояснила, що після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO], залишилося спадкове майно земельна ділянка ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,6666 га, яка розташована на території Березоворудської сільської ради Пирятинського району Полтавської області та грошові вклади у відділенні Ощадного банку України. В даний час не має змоги оформити спадщину, оскільки своєчасно не подала заяву про прийняття спадщини. Строк пропущений в зв'язку з тим, що оскільки після смерті матері належний їй житловий будинок став непридатним для проживання і вона вважала, що будь-яке спадкове майно, що належить матері, відсутнє. Про існування земельної ділянки та вкладів дізналася випадково. Просить визнати причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною та надати додатковий строк для прийняття спадщини. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, письмово повідомив суд про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Судом встановлено: [INFO]померла [PERSON] (а.с.8), мати позивача (а.с.6,7). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно - земельна ділянка ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,6666 га, яка розташована на території Березоворудської сільської ради Пирятинського району Полтавської області (а.с.11-12) та грошові вклади у відділенні Ощадного банку України (а.с.10). Позивач не знала про існування земельної ділянки та вкладів на ім'я матері, а тому вважала, що не мала підстав для звернення з заявою про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори. По цій причині позивач пропустила встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Згідно ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви для прийняття спадщини. Суд визнає причину пропуску позивачем строку для прийняття спадщини поважною та вважає необхідним визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав у попередньому судовому засіданні ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-01 00:00:00

[PERSON]у травні 2008 року звернувся до суду з позовом до Пирятинський РВ УМВС України в Полтавській області, [PERSON]про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом зняття з реєстраційного обліку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і пояснив, що отримав у спадщину від [PERSON] будинковолодіння по [ADDRESS]. В даному будинковолодінні була зареєстрована його дочка - [PERSON], [INFO], проте жодного дня не проживала. З реєстраційного обліку його домоволодіння знята не була. Він неодноразово звертався до [PERSON]. з проханням знятися з реєстраційного обліку з його будинку, але кожного разу отримував відмову. Добровільно зніматися з реєстраційного обліку з його будинку [PERSON]. не бажає. З проханням зняти [PERSON]. з реєстраційного обліку з його будинку він звертався до Пирятинського РВ УМВС України, але йому було відмовлено. Просить зобов'язати [PERSON], [INFO] знятися з реєстраційного обліку з будинковолодіння за адресою[ADDRESS] зобов'язати Пирятинський РВ УМВС України зняти з реєстраційного обліку [PERSON] з будинковолодіння за адресою[ADDRESS] Відповідачі Пирятинський РВ УМВС України в Полтавській області та [PERSON]. про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, про що свідчать розписки про одержання судових повісток, причину неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено: [PERSON]являється власником будинковолодіння по [ADDRESS] , відповідно свідоцтва про право на спадщину (а.с.5-6). В даному будинковолодінні також зареєстрована його дочка [PERSON] (а.с.7-9), яка в будинку не проживала, а лише була зареєстрована, На даний час [PERSON]. проживає за іншою адресою. Оскільки реєстрація сторонньої особи в будинку порушує права [PERSON] як власника, позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду, свідоцтва про смерть.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в травні 2008 року до суду з позовом до [PERSON]про стягнення аліментів. У судовому засіданні позивач свій позов підтримала, пояснила, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають двох малолітній дітей [PERSON], [INFO]та [PERSON], [INFO]. Діти знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає, в зв'язку з чим просить стягти аліменти на утримання дітей з відповідача в розмірі 1/3 його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття найстаршої дитини та аліменти на її утримання в розмірі 1/6 заробітку до досягнення дитиною трьох років. Відповідач в судове засідання з'явився, з позовом згідний. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено: Позивач з відповідачем знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 17.10.1998 року (а.с.3). Від шлюбу мають двох малолітній дітей [PERSON], [INFO](а.с.5) та [PERSON], [INFO](а.с.4). Діти проживають з позивачем та перебувають на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.4 ст. 84 СК України, право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON]. в травні 2008 року звернулася до суду з позовом до Пирятинської міської ради про визнання права власності на самочинну забудову. У судовому засіданні позивач позов підтримала і пояснила, що вона являється власником будинковолодіння у [ADDRESS], будинок з господарчими будівлями дістався їй у спадок від батька. За життя на присадибній ділянці батько самочинно побудував погріб та прибудову, які введено в експлуатацію і використовуються. Дозвіл на будівництво і документи про право власності на самовільно побудовані будівлі він не виготовив. В даний час виникла необхідність визнати право власності на самочинно збудовані будівлі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, з позовом згоден. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено: [PERSON]являється власником будинковолодіння у [ADDRESS], відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.7). На присадибній ділянці самочинно побудовано погріб «Д» та прибудову «б» (а.с.5), які введено в експлуатацію і використовуються. Дозвіл на будівництво і документи про право власності на самовільно побудовані погріб «Д» та прибудову «б» вона не виготовила. За даними комунального підприємства «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» загальна вартість самочинно збудованих будівель складає 1124,00 грн.(а.с.6). В даний час виникла необхідність визнати право власності на вищевказані будівлі. Оскільки іншим чином встановити право власності неможливо, тому, у відповідності до ч.5 ст. 376 ЦК України, суд визнає за позивачем право власності на самочинно побудовані ним вбиральню «Г» та прибудову до сараю «б-1».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-01 00:00:00

В лютому 2008 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить шлюб з відповідачем, зареєстрований 30 листопада 2002 року у відділі РАГС Індустріального району м. Дніпропетровська, актовий запис № 878 - розірвати. В обґрунтування позову вона вказує на те, що від шлюбу у них є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини припинені з квітня 2007 року. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судове засідання позивачка не з'явилася, але надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглядати справу за її відсутності, а у разі неявки у судове засідання відповідача, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений засобами масової інформації, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] Та [PERSON] 30 листопада 2002 року уклали шлюб. Від шлюбу у них є неповнолітній син [PERSON]. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з квітня 2007 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON],[INFO], мотивуючи тим, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітню дитину. Дитина проживає разом з матір'ю, яка її утримує та доглядає. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. У судове засідання позивачка подала заяву з проханням слухати справу у її відсутності, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, хоча був повідомлений належним чином. Прийняття рішення можливе у відсутності сторін за наявними у справі доказами. Позов підлягає задоволенню повністю. Сторони від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON],[INFO] (а.с. 4). Дитина проживає разом з матір'ю, яка її утримує та доглядає (а.с 6). Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-01 00:00:00

Одеська обласна клінічна психіатрична лікарня № 1 звернулася до суду із заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що в останній час його стан змінився, він став збудженим, конфліктним, поведінка стала неадекватною, проявляв агресію до дружини, до лікарні доставлений за заявою дружини. На час огляду то ейфорійний, то роздратований, гнівливий. На питання відповідає невірно. Мова і мислення прискоренні за темпом, „перестрибує” з однієї теми на другу, негативі стичний. Увага легко відволікається, нестійка,до свого стану не критичний. У зв'язку з наявністю психічного розладу, внаслідок якого хворий може представляти небезпеку для себе та оточуючих, на думку лікарів ООКПЛ № 1, потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар у примусовому порядку. Законний представник хворого в судове засідання не з'явилася, однак в матеріалах медичної картки є її заява про необхідність примусового лікування та розгляд справи за її відсутності. У зв'язку з тим, що дії [PERSON]. можуть бути небезпечними, суд вирішив розглядати справу за відсутності законного представника. У судовому засіданні [PERSON]. на запитання пояснив, що знаходиться у клініці для лікування бронхиту, тому, що почав пити. Вислухавши представника ООКПЛ № 1, прокурора, вивчивши надані документи, історію хвороби, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до висновку комісії лікарів - психіатрів, у зв'язку з психічним захворюванням, [PERSON]. потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку. Як встановлено судом, [PERSON]. страждає психічним захворюванням, він став збудженим, конфліктним, поведінка стала неадекватною, проявляв агресію до дружини, до лікарні доставлений “швидкою допомогою” за заявою дружини, йому був поставлений попередній діагноз: шизоафективний розлад, змішаний тип, маніоформний синдром. До свого стану [PERSON]. не критичний, має потребу в стаціонарному лікуванні в умовах ООКПЛ №1. Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих. У зв'язку з тим, що [PERSON]. вчиняв та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, у зв'язку з поставленим діагнозом щодо психічного розладу, суд вважає, що йому необхідно надати психіатричну допомогу у примусовому порядку в умовах ООКПЛ № 1 для проходження курсу лікування. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом про визнання права власності на житловий будинок , розташований [ADDRESS], у порядку спадкування. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] її позовні вимоги підтримав і пояснив, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], спадкоємцем якого по закону є вона, позивачка, та відповідачі [PERSON] і [PERSON]. До складу спадкового майна входить житловий будинок [ADDRESS]. Через юридичну необізнаність спадкодавець не отримав свідоцтво про право власності на жилий будинок. Тому вона, позивачка, після смерті чоловіка, звернулася у Теофіпольське РБТ із заявою про реєстрацію права власності на житловий будинок однак їй було відмовлено в зв"язку із відсутністю правовстановлюючого документа. Просив визнати за нею право власності на будинок оскільки відповідачі проти цього не заперечують. Відповідачі у судове засідання не з"явилися однак надіслали суду заяви у яких позов визнають повністю і просять справу розглядати у їх відсутності. Виходячи із викладеного, приймаючи до уваги що у справі є достатньо доказів для розгляду її по суті суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідачів. Вислухавши пояснення представника позивачки, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню оскільки позовні вимоги визнані відповідачами і обставини, вказані в позовній заяві відповідно ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-01 00:00:00

Позивач просить визнати за ним право власності на Ѕ частину будинку [ADDRESS] посилаючись на те ,що [PERSON] 20 травня 1993 р. склала заповіт яким розпорядилась все належне їй майно після її смерті передати йому. [INFO] [PERSON] померла і він прийняв спадщину, тобто утримує будинок та присадибну ділянку,але належним чином право власності не оформив, а коли звернувся до нотаріальної контори, то йому відмовили із-за збігу строку прийняття спадщини. В судовому засіданні [PERSON]. позов підтримав. Представник Подорожнянської сільської Ради в судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, незважаючи на те, що про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд визнає неявку представника відповідача з неповажних причин, а належні в справі матеріали достатніми для розгляду справи у відсутності представника відповідача. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити так як в судовому засіданні достовірно встановлено, що 20 травня 1993 р. [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] (а.с.9). Із свідоцтва про смерть(а.с.8) видно, що [PERSON] Померла [INFO]. Із довідки(а.е.4) видно, що [PERSON]. дійсно належала частина будинку в [ADDRESS] в якому вона і проживала по день своєї смерті по [INFO]. Як пояснив у судовому засіданні [PERSON]. він доглядав [PERSON] в зв'язку з чим вона і заповіла йому все майно, а після її смерті вступив у спадщину і по даний час утримує будинок та присадибну ділянку. Зазначений співвласником даного домоволодіння протягом більше семи років в даному будинку не мешкає і місце його знаходження не відоме. Відповідно до ч.2 ст.1226 ЦК України суб'єкт права власності у спільній сумісній власності має право заповідати свою частку до її визнання та виділу в натурі. Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявляв про відмову від неї. Із паспорту [PERSON].(а.с.5) видно, що він проживає в [ADDRESS]з 06 червня 1997 р. і по даний час. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що [PERSON]. прийняв спадщину[PERSON] за її заповітом.

Outcome: approved