Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-13 00:00:00

В травні 2007 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати договір купівлі-продажу газового котла, стягнути з відповідача матеріальну та моральну шкоду. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12 квітня 2007 року він сплатив гроші в сумі 3999 грн. за покупку газового котла HERMANN-MIСRA 2 24 SE в магазині „Люкс” по [ADDRESS], який належить [PERSON], про що йому було виданий товарний чек № 12 від 12 квітня 2007 року. Продавець магазину обіцяла, що котел доставлять за його місцем проживання на протязі 3-х днів. Проте котел так і не був доставлений. На неодноразові телефонні дзвінки до магазину йому обіцяли привезти котел, але цього не зробили, після чого він був вимушений звернутися до міліції, була порушена кримінальна справа по даному факту і багатьох інших аналогічних. В зв”язку з тим, що йому не повернуті гроші, як не доставлений і котел, просить розірвати договір купівлі-продажу газового котла, укладений 12 квітня 2007 року між ним та приватним підприємцем [PERSON], стягнути з відповідача 3999 грн., сплачених за котел, зміни в ціні котла 2000 грн., моральну шкоду в сумі 5000 грн., матеріальну шкоду в сумі 3600 грн., 2500 грн. за відволікання від звичайних занять, 500 грн. на придбання ліків і телефонні переговори та судові витрати. В судовому засіданні позивачем збільшені позовні вимоги щодо відшкодування вартості котла, з врахуванням, що на час розгляду справи котел коштує біля 7000 грн. і просив стягнути зазначену суму. Рішенням Корюківського районного суду від 27 березня 2008 року в задоволенні позову[PERSON] відмовлено. В апеляційній скарзі[PERSON] просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення його позовних вимог або направити справу до того ж суду на новий розгляд . Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом неповно з”ясовані обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що суд безпідставно не взяв до уваги ряд заявлених ним клопотань відносно витребування певних доказів, та відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно, та що Чернігівським обласним управлінням у справах захисту прав споживачів на СПД [PERSON] накладено адміністративний штраф та надано припис про повернення коштів, який не виконаний до цього часу. Також судом безпідставно зроблений висновок про недоведеність вини відповідача, хоча раніше остання особисто визнала борг розпискою та поясненнями, і помилково застосовано ст. 1177 ЦК України, адже до суб”єктів підприємницької діяльності, які утримують найманих працівників, застосовуються інші норми діючого законодавства, і заподіяна шкода покладається на підприємця з подальшим відшкодуванням за рахунок винної особи . Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову [PERSON], з таких підстав. Відмовляючи в задоволенні позову [PERSON] суд першої інстанції виходив з того, що на думку суду відповідачами у даній справі мають бути [PERSON] та [PERSON]- особи, які працювали у СПД [PERSON] і які засудженні за привласнення і розтрату грошових коштів, що отримували від покупців магазину „Люкс” як попередню оплату за побутову техніку. Проте апеляційний суд не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції. Згідно вироку Новозаводського районного суду м.Чернігова від 19 вересня 2007 року [PERSON] та [PERSON] визнанні винними у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.191 КК України і засуджені, вирок набрав законної сили. Вироком встановлено, зокрема, що дані особи реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами СПД [PERSON], використовуючи надані нею повноваження, за попередньою змовою між собою, знаходячись в магазині „Люкс”, неодноразово привласнювали та розтрачали грошові кошти, які отримували від покупців магазину як попередню оплату за побутову техніку, видаючи на підтвердження отримання ними грошових коштів товарні чеки, вказані грошові кошти ці особи не оприбутковували, до каси магазину не вносили, а привласнили та витратили на власні потреби. Зокрема, вони отримали 12 квітня 2007 року у [PERSON] за газовий котел 3999 грн.(а.с.119). Також з даного вироку вбачається, що [PERSON] і [PERSON] перебували з СПД [PERSON] в трудових відносинах (а.с.122,123). За вироком суду цивільний позов [PERSON] залишений без розгляду, в зв”язку з неявкою потерпілого в судове засідання. Враховуючи обставини, встановлені вироком по кримінальній справі- [PERSON] і [PERSON] перебували з СПД [PERSON] в трудових правовідносинах, кошти, внесені покупцями побутової техніки як попередню оплату за товар, вони отримували саме як працівники магазину „Люкс”, видавали товарні чеки на отримані кошти зі штампом підприємства СПД [PERSON] (а.с.5)- тому апеляційний суд вважає, що належним відповідачем по заявленому [PERSON] позову є саме СПД [PERSON], оскільки газовий котел позивач придбав саме у відповідачки - СПД [PERSON] і відповідальність за порушення прав покупця має нести саме СПД [PERSON] Щодо заявлених позовних вимог [PERSON], то вони підлягають частковому задоволенню. Згідно ч.5 ст.17 Закону України „Про захист прав споживачів” у разі порушення прав споживача на підприємствах сфери обслуговування продавець і працівники цих підприємств несуть відповідальність, встановлену законом. ЦК України, зокрема, ст.ст.610,611 визначено поняття порушення зобов”язання і правові наслідки порушення зобов”язання. Такими наслідками є- припинення зобов”язання внаслідок його односторонньої відмови від зобов”язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди Сторонами 12 квітня 2007 року було укладено договір купівлі -продажу газового котла, за який позивач сплатив 3999 грн. (а.с.5), а відповідач, згідно пояснень позивача, зобов”язувався доставити котел за місцем проживання покупця протягом 3-х днів. Покупець повністю виконав умови угоди, відповідач не виконав. Оскільки відповідачкою порушені істотні умови договору, а саме, не доставлений котел покупцю, договір купівлі-продажу від 12 квітня 2007 року, згідно положень ст.651 ЦК України, підлягає розірванню. Щодо відшкодування суми збитків апеляційний суд виходить з такого. Главою 54 ЦК України врегульовано окремий вид договірних зобов”язань- купівлю-продаж. Виходячи з обставин укладення договору купівлі-продажу від 12 квітня 2007 року, сторони уклали договір купівлі-продажу газового котла з попередньою оплатою товару продавцем. Згідно ч.2 ст.693 ЦПК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Виходячи з умов договору, укладеного сторонами, заявлених позовних вимог та чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, апеляційний суд вважає, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сума, сплачена ним за товар - 3999 грн., а вимоги про стягнення вартості котла в цінах на сьогоднішній день, яка, згідно представленої позивачем довідки, становить 5499 грн.- відхиленню, враховуючи вищезазначене. Не підлягають задоволенню і вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди. Частиною 2 ст.22 Закону України „Про захист прав споживачів” визначено, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної шкоди, проте ч.5 ст.4 цього закону передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції мають право на: відшкодування майнової та моральної шкоди (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров”я людей продукцією, у випадках, передбачених законодавством. Позивач пов”язує завдання йому моральної шкоди з невиконанням відповідачем договірних зобов”язань та його моральними стражданнями у зв”язку з цим. Виходячи із загальних правил ст.23 ЦК України апеляційний суд не вбачає правових підстав для задоволення вимог позивача. Крім того, п.4 ч.1 ст.611 ЦК України передбачені правові наслідки порушення зобов”язання, в тому числі і відшкодування моральної шкоди. Проте договором купівлі-продажу газового котла від 12 квітня 2007 року сторони не передбачили такого виду санкції за порушення зобов”язання як відшкодування моральної шкоди, і відповідно, не можуть бути задоволені вимоги [PERSON] в цій частині. Позивачем заявлялись також вимоги про відшкодування понесених ним витрат за відволікання від основних занять, на придбання ліків, телефонні переговори з відповідачем, за неодноразові поїздки до Чернігова до відповідача та інших установ у зв”язку з даним договором та його невиконанням, проте матеріали справи не містять доказів понесених витрат, це підтвердив позивач і в судовому засіданні апеляційного суду, тому такі вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України належить стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 60 грн., а також з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 76 грн.50 коп.

Outcome: partial