Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-22 00:00:00

У лютому 2008 року [PERSON]. пред'явив позов до статутного територіально-галузевого об'єднання “Південна залізниця” в особі Харківської вагонної дільниці № 1, третьої особи Кандиба Олександра Івановича про зняття дисциплінарного стягнення. Позивач зазначив, що з відповідачем знаходиться у трудових правовідносинах, працює з квітня 1995 року. В липні 2000 року він був призначений начальником поїзду. 5 вересня 2007 року поїзд № 609/610 Харків-Валуйки був відправлений в рейс без поїзного механіка. 6 вересня 2007 року після відправлення поїзду зі ст. Куп'янськ Вузловий на хвостовому вагоні № 9 погасли хвостові сигнали. Позивач, щоб забезпечити безпеку руху поїздів, не зупиняючи поїзд стопкраном, зробив штучне освітлення хвостових сигналів, в зв'язку з чим не оформив проїзд пасажирів, які не встигли взяти квитки по ст. Куп'янськ Вузловий, чим порушив свою посадову інструкцію. 17 жовтня 2007 року наказом № 521/ДЗ на нього було накладено дисциплінарне стягнення - догана. Своїми діями відповідач спричинив і моральну шкоду, яку позивач оцінює в розмірі 2500 гривень. Просить скасувати накладене на нього дисциплінарне стягнення, стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 2500 гривень. 15 липня 2008 року [PERSON]. уточнив свої вимоги та вказав, що окрім викладеного раніше, відповідач порушив також і вимоги ст. 148 КЗпП України про притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Вважаючи накладене дисциплінарне стягнення в виді догані незаконним, просив скасувати наказ № 521/ДЗ від 17 жовтня 2007 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та відшкодувати йому моральну шкоду в розмірі 2500 гривень. В судовому засіданні позивач підтримав уточнений позов з викладених в ньому підстав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Третя особа до суду не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про одержання судової повістки, причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON]. був прийнятий на роботу і працював з 1995 року, з 2000 року призначений начальником поїзду. Тобто між позивачем та відповідачем був укладений трудовий договір на невизначений строк. Наказом № 521/ДЗ від 17 жовтня 2007 року Харківської вагонної дільниці № 1 південної залізниці на відповідача накладено дисциплінарне стягнення в виді догани. Це стягнення було накладено на позивача за порушення п. 1.2.4 “Інструкції начальника пасажирського поїзду ЦЗ-0003” п. 7.22 “Правил перевезень пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України”, що виявилося у не прийнятті належних заходів для забезпечення проїзду пасажирів в поїзді тільки по проїзним документам, не оформлення проїзду безквитковим пасажирам по квитанціям ГУ-57 у відведений для цього час. В судовому засіданні встановлено, що 5 вересня 2007 року поїзд № 609/610 Харків - Валуйки був відправлений в рейс без поїзного механіка. Це відображено у маршрутному листі № 777680054 від 5 вересня 2007 року. 6 вересня 2007 року після відправлення потягу зі ст. Куп'янськ Вузловий на хвостовому вагоні № 9, заводський № 21624 погасли хвостові сигнали. Згідно абз. 2 п. 12.1 Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996 року № 411, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 лютого 1997 року за № 50/1854 “Не допускається включати до поїздів пасажирські вагони з несправними електропневматичними гальмами, опаленням, електрообладнанням, пристроями контролю нагрівання букс (СКНБ), вентиляцією, радіозв'язком та іншими несправностями, що порушують нормальні умови перевезення пасажирів…”. Щоб забезпечити безпеку руху поїздів, позивач, не зупиняючи поїзд стопкраном, щоб не вибити з графіку слідом ідучи поїзди, зробив штучне освітлення хвостових сигналів. Із-за відсутності поїзного електромеханіка він самостійно вимушений був ліквідувати не полагодження електрообладнання (генератора). Запускаючи генератор [PERSON]. своєчасно не оформив проїзд пасажирів, які не встигли взяти квитки по ст. Куп'янськ Вузловий, чим порушив свою посадову інструкцію 0003. При накладенні дисциплінарного стягнення власник не розібрався всебічно та об'єктивно в причинах порушення, не врахував обставини, при яких було скоєно проступок, не звернув увагу і на попередню роботу позивача. Згідно п. 1.1. Правил технічної експлуатації залізниць України “основним обов'язком працівників залізничного транспорту є задоволення потреб щодо перевезень пасажирів та вантажів при безумовному забезпечення безпеки руху…”, що [PERSON]. і зробив в даному випадку. Вказані позивачем обставини свідчать про те, що ніяких негативних наслідків для відповідача ця обставина за собою не потягла. При цих обставинах у адміністрації не було права притягати [PERSON]. до дисциплінарної відповідальності. Більше того, матеріали справи свідчать, що поїзд був відправлений в рейс без поїзного механіка, що зафіксовано у маршрутному листі № 777680054 від 5 вересня 2007 року. З цього вбачається вина відповідача в незабезпеченні належних умов праці. З урахуванням конкретних обставин у адміністрації не було підстав для притягнення [PERSON]. до дисциплінарної відповідальності. Про оголошення догани, тобто про накладення дисциплінарного стягнення позивачу стало відомо тільки 26 грудня 2007 року. 16 жовтня 2007 року було проведено оперативну нараду, на якій позивач дав пояснення щодо обставин, які мали місце 6 вересня 2007 року при перевезенні безбілетних пасажирів. Нарада постановила притягти [PERSON]. до дисциплінарної відповідальності, оголосити йому догану. Але на протязі тривалого часу з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності, позивача не ознайомлювали. І тільки коли він сам 26 грудня 2007 року звернувся до працівників відділу кадрів, йому пояснили, що з наказом він уже ознайомлений. Дали ознайомитися з наказом № 521/ДЗ від 17 жовтня 2007 року, де на його зворотній стороні був запис позивача, підпис та дата 16 жовтня 2007 року. На прохання надати копію наказу позивач отримав відмову. Разом з тим накладання стягнення без законних підстав або з порушенням встановленого строку тягне за собою визнання стягнення таким, що не має чинності. В даному разі мало місце несвоєчасне повідомлення працівника про стягнення. Пропущення цього строку означає, що порушений порядок застосування дисциплінарного стягнення. Пунктом 31 Типових правил визначено триденний строк для повідомлення наказу про оголошення стягнення працівникові під розписку. Відмова працівника від ознайомлення з наказом про оголошення стягнення або від засвідчення цього факту своїм підписом має бути доведена відповідачем. В судовому засіданні відповідач не довів цього факту, своїх заперечень суду не надав. Як вбачається із письмових та усних пояснень позивача, про порушення ним трудових обов'язків, зазначене в наказі про дисциплінарне стягнення, позивач дізнався в грудні 2007 року. На підтвердження цього факту позивач послався на наявні в матеріалах справи письмові докази, а саме на наданий представником відповідача акт без номера від 17 жовтня 2007 року, в якому не зазначено, що позивач ознайомлений з наказом № 521/ДЗ від 17 жовтня 2007 року. Зазначено тільки, що [PERSON]. відмовився від ознайомлення з наказом про притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Разом з тим не зазначено якого наказу. Також послався на наказ № 521/ДЗ від 17 жовтня 2007 року, наданий до суду представником відповідача, в якому відсутні дані про ознайомлення позивача з цим наказом. Окрім цього накладення дисциплінарного стягнення у відповідності до ст. 148 КЗпП України може бути проведене не пізніше одного місяця з дня виявлення проступку, не рахуючи часу звільнення особи від роботи у зв'язку з непрацездатністю або перебуванням її у відпустці, і не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Днем виявлення проступку вважається день, коли про це стало відомо, відповідній посадовій особі роботодавця. Як свідчать матеріали справи відповідачу стало відомо про проступок 6 вересня 2007 року. Тобто накладення дисциплінарного стягнення може бути здійснене з додержанням передбаченого статтями 148, 149 КЗпП України порядку застосування дисциплінарного стягнення. Зокрема при накладенні стягнення власник або уповноважений ним орган повинні враховувати чи не закінчився встановлений для цього строк та обставини за яких вчинено проступок. Матеріали справи, а саме наказ про притягнення [PERSON]. до дисциплінарної відповідальності, свідчить, що при розгляді питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача (у вигляді догани) відповідач допустив грубе порушення, а саме видав наказ більш ніж через місяць, в порушення вимог ст. 148 КЗпП України. Які не будь посилки на поважні обставини, щодо подовження строку видання наказу, в самому наказі відсутні. Оскільки зазначений порядок накладання дисциплінарного стягнення дотриманий не був, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і в цій частині. Із наведеного вбачається, що своїм наказом відповідач притягнув [PERSON]. до дисциплінарної відповідальності в межах наданих повноважень, але в порушення встановлених норм законодавством України. Таким чином, судом достовірно встановлено, що при накладенні дисциплінарного стягнення у відношенні [PERSON]. відповідачем було допущено порушення порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності. Із-за таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також позивачем заявлена вимога щодо стягнення моральної шкоди. Згідно зі ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Оскільки притягнення [PERSON]. до дисциплінарної відповідальності відбулися з порушенням вимог чинного законодавства, що призвело до моральних страждань, в результаті чого в нього погіршився стан здоров′я - гіпертонічний криз, в зв'язку з чим він знаходився на лікуванні, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь [PERSON]. 2500 гривень на відшкодування моральної шкоди, що буде відповідати принципу справедливості. При цьому поясненнями самого позивача (інше у суді не встановлено) доведено, що копію наказу про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани він отримав 26 грудня 2007 року. А в період з 27 грудня 2007 року по 1 січня 2008 року, та в період з 5 січня 2008 року по 21 січня 2008 року він знаходився на лікуванні, що підтверджується лікарняними листами. Тому суд вважає причину пропуску строку звернення до суду, передбаченого ст. 233 КЗпП України поважною та такою, що не протирічить роз'ясненням п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України “Про практику розгляду судами трудових спорів” від 6 листопада 1992 року № 9 з послідуючими змінами та доповненнями.

Outcome: approved