Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Дивізійської сільської Ради Татарбунарського району Одеської області, у якій просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, посилаючись на слідуючі обставини. [INFO] в селі Лиман Татарбунарського району Одеської області помер син позивачки [PERSON]. Після його смерті на території Дивізійської сільської Ради Татарбунарського району залишилася земельна ділянка розміром 4,43 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER]. Позивачка є спадкоємицею першої черги після смерті сина, інших спадкоємців цієї черги не має. 18 березня 2008 року позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадку після смерті сина, але їй у видачі свідоцтва про право власності на спадщину по закону відмовили, мотивуючи тим, що вона пропустила шестимісячний строк на прийняття спадку та по причині розбіжностей у написанні прізвища спадкодавця у його свідоцтві про народження, свідоцтві про смерть та Державному акті на право власності на земельну ділянку. Так, у Державному акті про право власності на земельну ділянку прізвище спадкодавця помилково зазначено «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». Оскільки виправити помилку після смерті власника Державного акту не можливо, то й неможливо отримати спадщину у нотаріальній конторі. Тому позивачка просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на земельну ділянку, яка залишилась після смерті її сина [PERSON]. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Представник Дивізійської сільської Ради Татарбунарського району в судове засідання не з'явився, але направив до суду заяву, в якій просив заслухати справу у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник третьої особи - Татарбунарської державної нотаріальної контори проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення та доводи позивачки та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Із копії свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с.8) вбачається, що [PERSON] помер [INFO]. Згідно Державного акту [NUMBER] від 21.04.2004 року (а.с.9-10) виданого Татарбунарською райдержадміністрацією, [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка розміром 4,43 гектар, розташована на території Дивізійської сільської Ради Татарбунарського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Із витягу з технічної документації про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки №2 від 29.01.08року (а.с.10) вбачається, що вартість спадкової земельної ділянки, що належить [PERSON]. складає 66708,65 грн. Копією свідоцтва про народження [NUMBER] на ім'я спадкодавця [PERSON], [INFO] (а.с.7) підтверджується, що його матір'ю є [PERSON]. Із копії свідоцтва про одруження [NUMBER] (а.с.6) вбачається, що прізвище позивачки після укладення шлюбу стало «[PERSON]». За таких обставин, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачка є спадкоємицею по закону першої черги померлого [PERSON], який був власником земельної ділянки площею 4,43 га на території Дивізійської сільської Ради Татарбунарського району згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, але отримати свідоцтво про право на вказану спадщину по закону остання не має змоги через допущену помилку в написанні прізвища спадкодавця у вищевказаному документі, та неможливістю її виправлення після смерті спадкодавця. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено ст.1217 ЦК України. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] є єдиною спадкоємицею по закону першої черги померлого [PERSON], який був власником спадкової земельної ділянки, але через допущену помилку в написанні прізвища спадкодавця у вказаному правовстановлюючому документі не має можливості отримати вказане нерухоме майно у спадок через нотаріальну контору, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки та визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 4,43 га, яка розташована на території Дивізійської сільської Ради Татарбунарського району, що залишилася після смерті її сина [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved