overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-13 00:00:00

Заявник звернулася до суду з проханням визнати [PERSON] безвісно відсутнім, мотивуючи тим, що у 1980 році шлюб з ним рішенням суду було розірвано, [PERSON] отримав Свідоцтво про розірвання шлюбу, [INFO] знявся з реєстраційного обліку та виїхав у невідомому напрямку. З того часу вона не має відомостей про його місце знаходження. Визнання його безвісно відсутнім потрібно для того, щоб розірвати шлюб тому, що у Рішенні Нижньогірського районного суду АР Крим від 18.09.1980 року неправильно вказано її призвице. Також вона бажає продасти власний будинок, що без розірвання шлюбу зробити не можливо. У судовому засіданні представник заявника вимоги підтримала з мотивів, які наведено у заяві, пояснила, що заходи по розшуку чоловіка нічого не дали. Представник зацікавленої особи проти задоволення заяви не заперечує, надала суду клопотання про розгляд справи у їхню відсутність. Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву обгрунтованою, доведеною, тому вона підлягає задоволенню на підставі ст.43 п.1 ЦК України, якою передбачено, що у разі відсутності у місці постійного проживання протягом одного року відомостей про місце перебування, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою. Судом встановлено, що за даними Адресно - довідкового бюро ГУ МВС України в Криму від 11.06.2008 року відомостей про [PERSON] не має. Довідкою Новогригоровської сільської ради Нижньогірського району № 178 від 05.06.2008 року підтверджується, що [PERSON] проживав за адресою [ADDRESS] з 1972 по [INFO], коли вибув на постійне місце проживання у іншу місцевість, відомстей про його місце знаходження сільська рада не має. Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 06.11.2007 року підтверджується, що [PERSON]є власником житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS]. У зв'язку з тим, що більше одного року за місцем постійного проживання [PERSON] невідомо про його місце перебування, він може бути визнаним безвісно відсутнім.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON]про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів. Позов обґрунтовується тим, що відповідач вихованням своєї дочки - [PERSON], [INFO] тривалий час не займається, не спілкується з нею, матеріальної допомоги не надає. Мати дитини - [PERSON] - у 2006 році визнана безвісти відсутньою. В останнє судове засідання позивач та представник третьої особи - органу опіки і піклування в служби у справах дітей Полтавської районної державної адміністрації - не з'явилися, попередньо надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. За таких обставин проводиться заочний розгляд справи відповідно до вимог статті 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO](а.с.8). Рішенням Кобеляцького районного суду від 27.06.06 мати дитини - [PERSON] - визнана безвісти відсутньою(а.с.7). Згідно довідки Бутенківської сільської ради від 04.04.08, малолітня [PERSON][INFO] проживає у своєї бабусі - [PERSON](а.с.6). Орган опіки і піклування - служба у справах дітей Полтавської районної державної адміністрації - у своїх висновках від 22.05.08 та від 19.06.08 вважає за доцільне позбавити [PERSON]батьківських прав щодо його неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO](43, 46). Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Таким чином, факт ухилення[PERSON] від виховання неповнолітньої дитини в судовому засіданні доведений, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України над малолітньою [PERSON] необхідно встановити опіку, призначивши опікуном її бабусю - [PERSON]., та, згідно зі статтею 166 СК України, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про встановлення факту прийняття нею спадщини після смерті [PERSON], померлої[INFO]та визнання за нею право власності на спадкове майно за заповітом, а саме на грошові вклади в Компаніївському відділенні відкритого акціонерного товариства „Ощадний банк України” [PERSON]. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та пояснив, що [INFO]померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на її спадкове майно, а саме - на грошові вклади При житті вона склала заповіт, яким заповіла позивачці все своє майно, де б воно не було і з чого воно складалося. Згідно відмітки Софіївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області вищевказаний заповіт не змінювався і не скасовувався. На день смерті [PERSON] та після її смерті вона виконала дії, що свідчать про прийняття спадщини. При цьому позивачка розпорядилася особистими речами після смерті [PERSON], доглядала її та після її смерті проводила поховання. Вона вважала, що немає необхідності в подальшому проводити якісь дії щодо належного оформлення права власності на своє ім”я і фактично прийняла спадщину. В даний час вона має матеріальну можливість і бажає прийняти спадщину згідно цивільного законодавства. Представник відповідача в судове засідання не з”явився, але подав до суду письмову заяву від 14.07.2008 року, про розгляд даної справи без його участі та визнав позовні вимоги повністю. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлені слідуючи факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.10.2000 року, встановлено, що [PERSON] померла[INFO] Згідно довідки № 42 від 14.02.2008 року встановлено, що разом з [PERSON] проживала її племінниця[PERSON], яка проводила її догляд та поховання і після смерті розпорядилася майном померлої. Згідно заповіту від 10.12.1992 року, який не змінений, встановлено, що [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] Згідно ощадної книжки серії [NUMBER], рахунків за[NUMBER]та [NUMBER] виданих Філією Ощадбанку № 49/055 села Софіївка Компаніївського району Кіровоградської області, рахунків за [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] виданих Філією Ощадбанку № 3330/01 села Софіївка Компаніївського район Кіровоградської області, встановлено, що [PERSON] належать грошові вклади. Згідно довідки відкритого акціонерного товариства „Державний ощадний банку України” виявлені рахунки на ім”я [PERSON]. Ознайомившись з довідкою Компаніївської державної нотаріальної контори Кіровоградської області, встановлено, що після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини та з заявою про відмову від спадщини ніхто не звертався. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що представник відповідача позов визнав, ніяких перешкод у визнанні права власності на спадщину за заповітом судом не встановлено, а тому позов підлягає повному задоволенню. Судові витрати по справі відносяться за рахунок позивачки. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 10 березня 2002 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі у виконкомі Дмитрівської сільської Ради Татарбунарського району Одеської області, про що було зроблено актовий запис за [NUMBER]. Даний шлюб для них обох первинний, від шлюбу народився син [PERSON], [INFO] народження. Позивач вважає, що їх сім'я остаточно розпалася, тому що вони вступили в шлюб не пізнавши належним чином одне одного, між ними зникло почуття любові та взаємопорозуміння. Крім того, кожен з них має вже нові сім'ї, тому просить розірвати шлюб у судовому порядку та на примирення не згоден. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала, згодна на розірвання шлюбу та прийняття рішення при попередньому розгляді справи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення та доводи учасників процесу, дослідивши матеріали справи та згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Зі свідоцтва про одруження /а.с.4/ вбачається, що 10 березня 2002 року був укладений шлюб між[PERSON], [INFO]народження, та[PERSON] [INFO] народження, який був зареєстрований виконкомом Дмитрівської сільської Ради Татарбунарського району Одеської області, актовий запис [NUMBER]. У судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у зв'язку з чим суд вважає, що шлюб має бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-13 00:00:00

КП РЕО № 3 звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь 524, 22 грн. боргу. Вимоги мотивовані тим, що між ними склалися зобов'язання, згідно яким позивач надає відповідачу послуги по експлуатації житлового будинку та прибудинковою територією, за які він (відповідач), у свою чергу, зобов'язаний вносити платню згідно діючих тарифів, та у встановлений час. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно, про причини неявки суд не повідомив. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновків щодо обґрунтованості вимог. Судом встановлено, що відповідач проживає за адресою:[ADDRESS]. Через відносини, що фактично виникли між сторонами, позивач надає відповідачу послуги із експлуатації житлового будинку та прибудинковою територією за місцем його проживання. Будинок знаходиться на балансі позивача. Згідно ст. 67 ЖК України, платня за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія і інші послуги), стягуються крім квартирної платні за затвердженими в установленому порядку тарифами. Стаття 68 ЖК України зобов'язує своєчасно вносити квартирну платню і платню за комунальні послуги. Разом з тим, відповідач зобов'язання по оплаті за надані йому послуги не виконав і не виконує належним чином, у зв'язку з чим у нього мається заборгованість у сумі 524,22 грн., що підтверджується довідкою про рух грошових коштів по особистому рахунку відповідача. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином згідно умовам договору, вимогам цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. П. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, в редакції Постанови КМ України від 24 січня 2006 р. за № 45 встановлено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов'язані укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; Проте добровільно відповідач погасити заборгованість не бажає, у зв'язку з чим вона підлягає стягненню з нього в примусовому порядку. Оскільки позовна заява підлягає задоволенню, з відповідача також підлягає стягненню і судовий збір у дохід держави у сумі 51 грн., та оплата інформаційно-технічне забезпечення у сумі 30 грн. на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-13 00:00:00

КП РЕО № 3 звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь 520, 60 грн. боргу. Вимоги мотивовані тим, що між ними склалися зобов'язання, згідно яким позивач надає відповідачу послуги по експлуатації житлового будинку та прибудинковою територією, за які він (відповідач), у свою чергу, зобов'язаний вносити платню згідно діючих тарифів, та у встановлений час. Відповідач проти позову заперечував, так як йому невідомо про будь-які послуги, що надавав позивач. Все, що було необхідно для будинку, він робив сам. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновків щодо обґрунтованості вимог. Судом встановлено, що відповідач проживає за адресою[ADDRESS] Через відносини, що фактично виникли між сторонами, позивач надає відповідачу послуги із експлуатації житлового будинку та прибудинковою територією за місцем його проживання. Будинок знаходиться на балансі позивача. Згідно ст. 67 ЖК України, платня за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія і інші послуги), стягуються крім квартирної платні за затвердженими в установленому порядку тарифами. Стаття 68 ЖК України зобов'язує своєчасно вносити квартирну платню і платню за комунальні послуги. Разом з тим, відповідач зобов'язання по оплаті за надані йому послуги не виконав і не виконує належним чином, у зв'язку з чим у нього мається заборгованість у сумі 520,60 грн., що підтверджується довідкою про рух грошових коштів по особистому рахунку відповідача. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином згідно умовам договору, вимогам цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. П. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, в редакції Постанови КМ України від 24 січня 2006 р. за № 45 встановлено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов'язані укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідач не уклав договір з позивачем на надання послуг, але він не полишений права ставити питання щодо взаєморахунку по сумам своїх витрат. При цьому будь-яких доказів про те, що відповідач взагалі робив таки витрати щодо утримання будинку, суду не було надано. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила тільки те, що будинок знаходиться не у належному стані, а що до ненадання послуг позивачем не пояснила. Проте добровільно відповідач погасити заборгованість не бажає, у зв'язку з чим вона підлягає стягненню з нього в примусовому порядку. Оскільки позовна заява підлягає задоволенню, з відповідача також підлягає стягненню і судовий збір у дохід держави у сумі 51 грн., та оплата інформаційно-технічне забезпечення у сумі 30 грн. на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-13 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], у розмірі ? частини від всіх видів доходів відповідача щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що сторони з 1997 року спільно проживали, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання народилася дитина: донька [PERSON], [INFO]. 07 травня 1999 року сторони розірвали свій шлюб, після чого відповідач припинив матеріально забезпечувати сім'ю і ніякої допомоги не надає, у зв'язку з викладеним позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Відповідач позов не визнав, вважаючи що він не є батьком дитини. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що Кошельнік Олег Ярославович є батьком неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується актовим записом № 380 від 23.02.2000 року про народження [INFO]дитини [PERSON], у якому батьком вказаний відповідач. У судовому засіданні встановлено, що 07 травня 1999 року шлюб між сторонами розірваний, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, відповідач ніякої допомоги не надає, матеріально сім'ю не забезпечує. Згідно за ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач не надав суду доказів в обґрунтовування своїх заперечень проти позову, у зв'язку з викладеним у суду є досить підстав для задоволення заявлених позовних вимог. Суд погоджується с розміром аліментів, вказаним позивачкою, і вважає, що згідно зі ст. 183 СК України аліменти належить визначить у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) [PERSON]., щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків пожиточного мінімуму для дитини відповідного віку, відповідно до ст. 182 СК України. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 81 ЦПК України не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на інформаційно-технічне забезпечення у справах про стягнення аліментів, суд вважає, що дані витрати підлягають стягненню з відповідача у сумі 7,50 грн. З відповідача в силу ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що 30 січня 1999 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Лебединського міськвиконкому, Сумської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного життя мається син [PERSON], [INFO], який повністю знаходиться на її утриманні та вихованні, оскільки відповідач відмовляється надавати кошти на його утримання. Так, як [PERSON] є батьком дитини, вона вважає, що він зобов'язаний приймати участь в його вихованні та утриманні, тому і просить суд стягнути з відповідача кошти в розмірі &frac14; частини всіх видів заробітку на утримання сина, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. На підставі ст.ст. 130 та 174 ЦПК України , за згодою сторін суд вважає можливим рішення суду постановити при проведенні попереднього судового засідання. Вислухавши сторони, та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав: Даний спір між сторонами виник з сімейних правовідносин, які регулюються ст. 182 та 192 Сімейного Кодексу України. Між сторонами мають місце сімейні правовідносини, які виникли внаслідок укладення шлюбу (а. с. 2), від якого народився син [PERSON] [INFO](а. с. 3) , який на даний час проживає з матір'ю, що стверджується довідкою (а. с. 4) і перебуває на її утриманні. Виходячи з вимог розумності і справедливості, та, беручи до уваги вимоги ст. ст. 182, 183 СК України суд вважає, що аліменти слід стягувати в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку. Суд вважає необхідним в силу ст. 191 СК України стягувати аліменти з 01 липня 2008 року, тобто від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача державне мито на користь держави та судові витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи, оскільки позивачка була звільнена від їх сплати при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та просила його задовольнити посилаючись на те, що знаходилася з відповідачем у трудових відносинах з 26 жовтня 1987 року по 31 липня 2007 року. В день звільнення з нею не було проведено повного розрахунку всіх сум, що належать їй, тому просила стягнути з Первомайського Державного підприємства „Хімпром” заборгованість по заробітній платі у сумі 4854 грн. 25 коп. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги і просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, проте надав до суду відгук, у якому позов визнав і просив розглянути справу за відсутності його представника. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, встановивши обставини і відповідні до них правовідносини, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони з 26 жовтня 1987 року по 31 липня 2007 року знаходилися у трудових відносинах, що вбачається з трудової книжки(а.с.5-7). В день звільнення відповідач - підприємство не провів виплату всіх сум, що належать позивачу. Сума заборгованості склала 4854 грн. 25 коп., що підтверджується довідкою ПДП „Хімпром” за № 1283 від 10 червня 2008 року (а.с.4). Виходячи з викладеного, суд вважає, що рішення по справі можна постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України у попередньому судовому засіданні у разі визнання позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. З відповідача також слід стягнути судовий збір в прибуток держави та витрати з інформаційно-технічного забезпечення, в порядку ст. 88 ч. 2 ЦПК України, так як позивач під час подання позову до суду була звільнена від їх сплати. На підставі ст. 116 КЗпП України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просив його задовольнити посилаючись на те, що знаходився з відповідачем у трудових відносинах з 11 квітня 2007 року по 05 травня 2008 року. В день звільнення з ним не було проведено повного розрахунку всіх сум, що належать йому, тому просив стягнути з Первомайського Державного підприємства „Хімпром” заборгованість по заробітній платі у сумі 6237 грн. 87 коп. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги і просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, проте надав до суду відгук, у якому позов визнав і просив розглянути справу за відсутності його представника. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, встановивши обставини і відповідні до них правовідносини, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони з 11 квітня 2007 року по 05 травня 2008 року знаходилися у трудових відносинах, що вбачається з трудової книжки (а.с. 5). В день звільнення відповідач - підприємство не провів виплату всіх сум, що належать позивачу. Сума заборгованості склала 6237 грн. 87 коп., що підтверджується довідкою ПДП „Хімпром” за № 1229 від 05 червня 2008 року(а.с.4). Виходячи з викладеного, суд вважає, що рішення по справі можна постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України у попередньому судовому засіданні у разі визнання позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. З відповідача також слід стягнути судовий збір в прибуток держави та витрати з інформаційно-технічного забезпечення, в порядку ст. 88 ч. 2 ЦПК України, так як позивач під час подання позову до суду був звільнений від їх сплати. На підставі ст. 116 КЗпП України,

Outcome: approved