overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи тим що після смерті її батька [PERSON], померлого [INFO] залишилося спадкове майно у виді домоволодіння, яке належить на праві особистої власності батьку. Оскільки вона є єдиним спадкоємцем за законом то на даний час звернулася до нотаріальної конторі для вирішення питання про прийняття спадщини. Однак нотаріус відмовив її в видачі свідоцтва про право власності на спадщину, у зв'язку з пропуском шестимісячного терміну на прийняття спадщини і рекомендував звернутися до суду. Строк прийняття спадщини вона пропустила з поважної причини, у зв'язку з тим, що після смерті батька в будинку проживав її брат [PERSON], який фактично прийняв спадщину, але належним чином документі не оформив. В листопаді 2007 року брат помер. На даний час вона єдиним спадкоємцем першої черги, оскільки вона є рідною дочкою [PERSON] Просила надати її трьох місячний термін для подачі заяви на прийняття спадщини, що відкрилася після смерті її батька. Позивач у судове засідання не з'явився, від нього надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, заперечень не представив. Вивчивши матеріали справи, суд вважає що вимоги підлягають задоволенню. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 18.08.1958 року , актовий запис № 74 від Кривчанської сільської ради Брагінського району Гомельської області, батьками [PERSON] [INFO] записані [PERSON], та [PERSON]. При реєстрації шлюбу з [PERSON] 14.07.1979 року позивачка змінила прізвище с [INFO] на [INFO], згідно довідки від 11.05.2007 року за № 126/02-3.43 відділу РАЦС Красно гвардійського РУЮ. При повторному реєстрації шлюбу 05.07.1986 року позивачка змінила прізвище с [INFO] на [INFO], що підтверджується свідоцтвом [NUMBER] від 15.01.2008 року /повторне/, актовий запис № 13 від 05.07.1986 року Клепинінської сільської ради Красно гвардійського району АР Крим. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 28.11.2001 року, актовий запис № 42 Клепинінської сільської ради Красногвардійського району АР Крим, [PERSON] помер [INFO] у віці 73 років. Згідно свідоцтва про право власності від 25.03.2008 року [PERSON] є власником будинку по [ADDRESS]. Ст. 1270 ЦК України встановлений термін для прийняття спадщини - 6 місяців із дня відкриття спадщини. Статтею 1272 частина 3 ЦК Україна передбачено що за позовом спадкоємця, що пропустив термін для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий термін, достатній для подачі їм заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач пропустив термін для прийняття спадщини, (термін минув 24.05.2002 року) з поважної причини, а тому суд вважає продовжити позивачеві термін для прийняття спадщини після померлого батька . На підставі ст. 1272 ч. 3 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-28 00:00:00

Позивач у травні 2008 р. звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати за ним право власності на домобудівництво, яке складається з жилого будинку А1, пристройки а1, тамбуру а*1, загальною площею 62,2 кв. м, в тому числі жилою площею 40,9 кв. м з господарськими будівлями: літня кухня Б1, погріб П1, гараж Д1, сарай Ж1, сарай Е1, уборна У1, свердловина к1, корсажна яма Я1, огорожа, розташоване по [ADDRESS], вартістю 44 772 грн. за спадщиною і за заповітом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO] відкрилась спадщина на вищевказане домобудівництво. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що у складі домобудівництва є самовільно побудовані будівлі. В судовому засіданні позивач повністю підтримав свої позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Відповідачі в судове засідання з*явились, з позовом погодились, не заперечують проти його задоволення. Від РКП «Мар*їнське БТІ» надійшов відгук на позовну заяву, разом з чим просять розглянути справу без участі їхнього представника, з позовними вимогами згодні. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Згідно до ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1221 ЦК України - місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. На підставі ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкоємця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець має право на прийняття спадщини. На підставі ст. ст. 392, 1220, 1221, 1222, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-28 00:00:00

Позивачка у травні 2008 р. звернулась до суду з позовом, в якому просить суд встановити факт родинних стосунків між нею [PERSON] і її матір*ю [PERSON], яка померла [INFO], які є родичами першого ступеню рідства. Також позивачка просить визнати за нею право власності за спадщиною і за заповітом на земельну ділянку згідно державного акта на право власності на землю серії 11-ДН № 078325, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Єлизаветівської сільської ради від 22.08.2001 р. № 111\17-106 на ім*я [PERSON]; площею 3,18 га, розташовану на землях Єлізаветівської сільської ради, вартістю 30 873,74 грн. Також позивачка просить суд визнати за нею право власності за спадщиною і за законом на грошовий внесок, відкритий на ім*я [PERSON] в Мар*їнському відділенні Ощадного банку № 3313 філія 3313\04 с. Єлизаветівка, рахунки: № № 91551\1091, в сумі, яка належить до виплати. При цьому вона в позовній заяві вказує, що після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO] відкрилась вищевказана спадщина. У встановлений строк заявниця звернулась до нотаріуса, але він відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину з наступної причини. В заповіті ім*я матері позивачки вказане [INFO], а в її свідоцтві про народження [INFO]. Це пов*язано з тим, що свідоцтві про народження, видане Єлізаветівською сільською радою запис здійснена на російській мові. Тоді як заповіт, свідоцтво про смерть матері позивачки складені на українській мові. Всі правовстановлюючі документи на ім*я матері позивачки записані російською мовою. Позивачка є спадкоємицею першої черги. Від Єлизаветівської сільської ради надійшов відгук на позовну заяву, разом з чим відповідач просить суд розглянути дану цивільну справу без участі їх представника. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Згідно до ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1221 ЦК України - місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. На підставі ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкоємця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст. 256 ЦПК України, судом розглядаються справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. На підставі ст. ст. 392, 1220, 1221, 1222, 1261 ЦК України, 256 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-28 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу покликаючись на те, що шлюб з відповідачкою зареєстровано 31 травня 1973року у Гірницькому селищному бюро ЗАЦС Львівської області про що зроблено актовий запис № 9. Від спільного проживання у них народилось четверо дітей, троє з яких є повнолітні та мають свої сім'ї. Неповнолітня донька - [PERSON][INFO] року народження проживає з відповідачкою на утримання якої він сплачує аліменти до досягнення нею повноліття. Причиною звернення до суду послужило те, що подружжя на протязі десяти років разом не проживають веденням спільного господарства не займаються. За весь цей час стали чужими, один для одного, людьми. Почуття любові до відповідачки втрачено. У кожного різні інтереси та погляди на життя.. Даний шлюб носить формальний характер. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та додав, що подальше сімейне життя та примирення між ними не можливе. Шлюб носить формальний характер. він має іншу жінку з якою проживає. Наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що хоча позивач залишив сім'ю має і проживає з іншою жінкою, але вона не згідна на розірвання шлюбу. Заслухавши думку сторін, оцінивши представлені документи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 31 травня 1973року у Гірницькому селищному бюро ЗАЦС Львівської області, актовий запис за № 7. В шлюбі у них народилось четверо дітей. Донька - [PERSON] [INFO] року народження є неповнолітньою і на утримання якої позивач сплачує аліменти. Сторони на протязі шести років разом не проживають, веденням спільного господарства не займаються. Позивач має іншу жінку із якою проживає і фактично створив нову сім'ю. При таких обставинах суд і приходить до висновку, що дальніше спільне проживання сторін суперечитиме їхнім інтересам та моральним засадам суспільства. Збереження їхньої сім'ї є не можливе, тому шлюб між ними слід розірвати. З врахуванням думки сторін та інтересів дитини, останню слід залишити на вихованні у матері.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-28 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу покликаючись на те, що шлюб з відповідачкою зареєстровано 31 травня 1973року у Гірницькому селищному бюро ЗАЦС Львівської області про що зроблено актовий запис № 9. Від спільного проживання у них народилось четверо дітей, троє з яких є повнолітні та мають свої сім'ї. Неповнолітня донька - [PERSON][INFO] року народження проживає з відповідачкою на утримання якої він сплачує аліменти до досягнення нею повноліття. Причиною звернення до суду послужило те, що подружжя на протязі десяти років разом не проживають веденням спільного господарства не займаються. За весь цей час стали чужими, один для одного, людьми. У кожного різні інтереси та погляди на життя. Почуття любові до відповідачки втрачено примирення між нами не можливе. Даний шлюб носить формальний характер. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та додав, що подальше сімейне життя та примирення між ними не можливе. Шлюб носить формальний характер. Наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що вона не згідна на розірвання шлюбу. Заслухавши думку сторін, оцінивши представлені документи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 31 травня 1973року у Гірницькому селищному бюро ЗАЦС Львівської області, актовий запис за № 7. В шлюбі у них народилось четверо дітей. Донька - [PERSON][INFO] року народження є неповнолітньою. Сторони на протязі шести років разом не проживають, веденням спільного господарства не займаються. Позивач має іншу жінку із якою проживає і фактично створив нову сім'ю. При таких обставинах суд і приходить до висновку, що дальніше спільне проживання сторін суперечитиме їхнім інтересам та моральним засадам суспільства. Збереження їхньої сім'ї є не можливе, тому шлюб між ними слід розірвати. З врахуванням думки сторін та інтересів дитини, останнього слід залишити на вихованні у матері.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], який було зареєстровано 1 лютого 2000 року Микулинецькою селищною радою Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис № 2. Від спільного подружнього проживання в них народився син [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що причиною розірвання шлюбу є те, що у сім'ї постійно виникали конфлікти через різні погляди на вирішення сімейних питань, сторони спільним сімейним життям не проживають три роки. Миритися категорично не бажає. А тому вважає, що сім'я існує формально, зберегти яку неможливо та недоцільно. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи у суді та не повідомила суду про причини своєї неявки. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні встановлено: · сторони спільним сімейним життям не проживають три роки; · сім'я існує формально, зберегти яку неможливо та недоцільно. Відповідно ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясував фактичні взаємини подружжя, обставини подружнього життя також було встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу будинку дійсним, посилаючись на те, що він купив житловий будинок , що знаходиться [ADDRESS]. Раніше житловий будинок належав [PERSON], який був власником цього будинку, а потім [PERSON] продав будинок [PERSON], який прописався в будинок зі своєю співмешканкою [PERSON]. Власник будинку [PERSON] виписався з будинку 28.10.1991 року і з того часу в будинку не проживав по день смерті. Спадкоємців у [PERSON] не має. Потім [PERSON] перепродав житловий будинок [PERSON], а [PERSON] купив цей будинок у [PERSON], який передав всі необхідні документи на будинок і заявив, щоб [PERSON] оформляв договір-купівлі продажу в нотаріальній конторі, але там відмовили. В судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні позовних вимоги, з підстав, зазначених у позовній заяві. Пояснив, що він купив будинок у [PERSON] про що свідчить розписка його дружини [PERSON] Відповідачі у судове засідання не з'явилися і суд визнав за можливе розглянути справу без його участі відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи вважає позов підлягаючим задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] досягли угоди, щодо будинку, розташованого [ADDRESS]. [PERSON] передала продавцю обумовлену вартість будинку, про що були складені розписки (а.с. 7). Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 41 Конституції України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В підтвердження позовних вимог позивачка та її представник по дорученню [PERSON] пояснили, що [INFO] року померла позивачки тітка - [PERSON], яка проживала в с.Чаньків Дунаєвецького району, Хмельницької області. Після її смерті залишилось спадкове майно: вклад і земельний пай. Позивачка являється спадкоємцем за заповітом, однак в установлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини не звернулася з заявою в Дунаєвецьку держнотконтору по тій причині, що хворіла. В даний час Дунаєвецька держнотконтора з цих підстав відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому і звернулася до суду. Представник відповідача Чанківська сільської ради позов визнав повністю і пояснив, що дійсно [PERSON]строк для прийняття спадщини пропутила з поважних причин, оскільки доглядала за онко хворою сестрою, яка проживала разом з нею в с.Чаньків Дунаєвецького району, а також хворіла сама. Також вказала, що відповідач [PERSON] з 1985 року в с.Чаньків не проживає, приїжав періодично. Його мати - померла [PERSON] останні роки важко хворіла, постійно доглядала за нею позивачка [PERSON], а коли померла, то і за свої кошти [PERSON]і похоронила її. Відповідач [PERSON] за хворою матір”ю не доглядав, а приїхав тільки на похорон. Відповідач [PERSON] в судове засіданння не з”явився, подав до суду заперечення і просить справу слухати у його відсутності, вказуючи на те, що [PERSON] пропустила строк без поважних причин. Але судом встановлено, що з кінця 1987 року важко хворіла рідна сестра позивачки [PERSON]-онко захворювання, яка перебувала на стаціонарному лікуванні, а потім була з позивачкою, яка і доглядала за нею. Вказані обставини підтверджуються довідками долученими до справи, поясненнями представника Чанківської сільської ради Дунаєвецького району, також хворіла сама позивачка, що підтверджується довідками. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.1272 ЦК України Судом встановлено, що [INFO] року померла тітка позивачки [PERSON], яка проживала в с.Чаньків Дунаєвецького району, Хмельницької області. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно: вклад і земельний пай. Позивачка являється спадкоємцем за заповітом. Позивачка пропустила строк, необхідний для прийняття спадщини, оскільки доглядала хвору сестру і хворіла сама, що підтверджується відповідними довідками. Відповідно до ст.ст.1270,1272 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини і якщо спадкоємець протягом цього строку не подав заяви про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її”. А тому, суд вважає, що [PERSON] належний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] пропустила з поважних причин, від спадщини не відмовляється, в зв”язку з чим, вимоги є обгрунтованими, а заперечення відповідача є безпідставними і суд до уваги їх прийняти не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою в порядку регресу до відповідача про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП автомобілю Мазда 6 [NUMBER], який застрахований у позивача і якому останнім виплачено страхове відшкодування у сумі 44976,08 гривень, крім того, позивачем витрачено 34,05 гривень за видачу довідки про обставини ДТП, 350,0 гривень за проведення оцінки автомобіля, 120,0 гривень за складання протоколу огляду автомобіля Мазда 6, а всього витрати склали 45480,13 гривень. Зазначену суму позивач просить стягнути з відповідача, а також відшкодувати на свою користь витрати по оплаті судового збору та інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 484,80 гривень. Представник позивача , з”явившись у судове засідання, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити . Відповідач, з”явившись у судове засідання, проти позову заперечував, посилаючись на те, що Постановою Печерського районного суду м. Києва від 20.09.2007 року провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності закрито, свою вину в ДТП відповідач не визнає, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають Суд, вислухавши сторони, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено , що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 11 листопада 2006 року на Кловському узвозі у м. Києві , за участю автомобілів Мазда 6 [NUMBER] під керуванням [PERSON] і яка належить АТП Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату КМ України, який застрахований у АТЗТ СК “Форміка” та автомобіля Фольксваген Пасат ДН [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] автомобіль Мазда 6 зазнав механічних пошкоджень, вартість його відновлюваного ремонту згідно звіту про оцінку автомобіля від 22.11.2006 року складає 51226,32 гривень. Позивач, виконуючи свої договірні зобов”язання перед водієм страхувальником відшкодував останньому 44976,08 гривень. Відповідно до Постанови Печерського районного суду м. Києва про адміністративне правопорушення від 20.11.2007 року, провадження по справі про притягнення водія [PERSON] закрито в зв”язку з закінченням строку для накладення адміністративного стягнення. Відповідно до ст. 27 Закону України “Про страхування” до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування , в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. За наведених обставин та норм закону, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки відповідача не притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, що спричинило ДТП між автомобілем, застрахованим позивачем та автомобілем відповідача, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають . На підставі викладеного,

Outcome: dismissed