overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON]. по відношенню до неповнолітньої [PERSON]., [INFO] В доведення позовних вимог посилається на те, що від спільного проживання у [PERSON]. та [PERSON]. народилася донька - [PERSON], яка на даний час проживає з матір'ю і знаходиться на повному її утриманні. Уже більше двох років батько з сім'єю не проживає, ухиляється від свого обов'язку по вихованню неповнолітньої доньки, не цікавиться її успіхами в школі, не проявляє щонайменшої батьківської турботи, хоча має таку можливість. 23.03.2008 р. [PERSON]. ознайомився з попередженням щодо позбавлення його батьківських прав і дав усну згоду на відмову від батьківських прав по вихованню і утриманню дитини. Офіційну відмову не дає в зв'язку з відсутністю коштів для її оформлення. В попередньому судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в попереднє судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути в його відсутності, не заперечуючи проти позбавлення його батьківських прав. Прокурор висловив міркування про доцільність позбавлення [PERSON]. батьківських прав по відношенню до неповнолітньої - [PERSON]. Представник органу опіки та піклування вважає, що позов про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню. Враховуючи наведене, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідач визнав позов, а згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-09 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання угоди купівлі-продажу дійсною та визнання права власності на домоволодіння [ADDRESS] у м. Сімферополі. В обґрунтування позову вказує, що він 23 березня 2008 року уклав письмовий договір купівлі-продажу домоволодіння[ADDRESS] в м. Сімферополі з представником його власника [PERSON] - [PERSON], за 3000 000 грн. З свого боку він виконав усі покладені на нього обов'язки по зазначеному договору, але відповідач ухиляється від його нотаріального засвідчення, не дивлячись на те, що це було однією з умов договору. В попередньому судовому засіданні представник позивача за довіреністю - [PERSON]. позовні вимоги підтримав в повному об'ємі. Представник відповідача за довіреністю - [PERSON] позов визнав в повному об'ємі. В останнє судове засідання представники сторін по справі не явилися, надали до суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності по матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] і [PERSON], що діє в інтересах [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом від 07.03.2008р. реєстровий № 3157, уклали між собою договір купівлі-продажу домоволодіння [ADDRESS] у м. Сімферополі. Зазначений будинок належить відповідачці по справі власності в цілому на підставі рішення Київського районного суду № 2-5123/07 від 11.10.2007 року про розподіл домоволодіння у натурі, а також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Представник позивача надав до суду оригінал розписки, якою підтверджується повний розрахунок сторін за угодою. Таким чином суд встановив, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, але відповідач ухилилася від нотаріального його посвідчення. Тому є підстави для визнання спірного договору дійсним відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України. Згідно до ст.. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст..ст. 220, 328 ЦК України, ст.. 10, 11, 212-216 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-09 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який було зареєстровано 8 листопада 2003 року Дружбівською селищною радою Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис № 21. Від спільного сімейного життя у них [INFO]народився син [PERSON]. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що спільне життя із відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на вирішення сімейних питань. Миритися не бажає. А тому вважає, що сім'я існує формально, зберегти яку неможливо та недоцільно. Відповідач [PERSON]. у попередньому судовому засіданні позов визнав, на розірвання шлюбу згідний. Миритися не бажає. Суд, заслухавши пояснення сторін вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки позовні вимоги у попередньому судовому засіданні визнані відповідачем та в судовому засіданні встановлено: · сторони спільним сімейним життям не проживають; · сім'я існує формально, зберегти яку неможливо та недоцільно. Відповідно ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясував фактичні взаємини подружжя, обставини подружнього життя, також було встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-09 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулася до суду із позовною заявою до Теребовлянської міської ради Тернопільської області, в якій просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями, що у [ADDRESS], мотивуючи тим, що [INFO]помер її чоловік [PERSON], якому належав вказаний будинок на праві особистої власності. Позивачка не може отримати у спадок дане майно, оскільки [PERSON]. належним чином не оформив своє право властності на будинок, а тому вона змушена звернутися з позовом до суду. У попередньому судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, зіславшись на мотиви, вказані у позовній заяві. Представник відповідача позовні вимоги визнав та проти задоволення позову не заперечує. Суд, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки позовні вимоги в попередньому судовому засіданні визнані представником відповідача. Дані позовні вимоги також доводяться наступним. Згідно свідоцтва про смерть, серія [NUMBER], [PERSON] помер [INFO], що є часом відкриття спадщини. Відповідно до свідоцтва про одруження, серія [NUMBER], [PERSON] 19 серпня 1961 року одружився із [PERSON] Рішенням виконавчого комітету Теребовлянської міської ради Тернопільської області № 185 від 24 червня 2008 року за померлим [PERSON] визнано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що у [ADDRESS] Вартість даного спадкового майна згідно зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд від 24 червня 2008 року, виданого Теребовлянським районним бюро технічної інвентаризації, становить - 89 935 грн. (вісімдесят дев'ять тисяч дев'ятсот тридцять п'ять грн.). Інший спадкоємець за законом на вказане майно - дочка померлого [PERSON]. - [PERSON] нотаріально посвідченою заявою від своєї частки у спадщині відмовилася. Позивачка фактично вступила в оперативне управління спадковим майном. Судові витрати позивачка просить віднести на її рахунок. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за Законом має той з подружжя, який його пережив. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти її.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-09 00:00:00

Відповідач [PERSON] за період часу з 08.07.2003 року по 19.08.2003 рік використала 1238,4 кВт/г. електроенергії, що в грошовому еквіваленті склало 189,75 гривень. Але, в порушення п.42 Правил користування електричною для населення, затверджених постановою КМ України від 26.07.1999 року №1357, відповідач проводила оплату нерегулярно, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 189,75 гривень. В судовому засіданні представник позивача Пономаренко Т.П. позовні вимоги підтримала повністю та просила суд задовольнити їх повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила. У суду є достатньо підстав для розгляду справи у відсутність відповідача та винести заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи: довідку про використану електричну енергію та заборгованість, довіреність, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України,- «зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства». Відповідно до ст. 527 ЦК України,- «боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту». Відповідно до ст.530 ЦК України, - «якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)». Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, - «стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-09 00:00:00

12 червня 2008 року ВАТ «Волиньобленерго» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 2 725,23 грн. заборгованої плати за спожиту електроенергію [ADDRESS] за період з 01 квітня 2004 року по 01 березня 2007 року. В судовому засіданні представник позивача Сорокіна В.К. позов підтримала повністю та пояснила, що заборгованість за спожиту електроенергію становить 2 010,59 грн. Внаслідок порушення споживачем правил користування електроенергією для населення, а саме невчасною сплатою заборгованості за послуги надані енергопостачальником, було проведено розрахунок кількості електроенергії, яку безобліково використав відповідач та розмір збитків, завданих позивачу - які становлять - 714,64 грн. Тому цю суму та суму заборгованості, що разом становить 2 725,23 грн. просить стягнути позивач з відповідача в користь ВАТ «Волиньобленерго» та 30 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення позову, а також сплачений судовий збір. Відповідач[PERSON] в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному об'ємі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що відповідач користується послугами електропостачання, постачальником якого є позивач, плати за надані послуги не вносить, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 01 травня 2007 року по 04 квітня 2008 року в розмірі 2 725,23 грн. Ст. ст. 67, 68 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-09 00:00:00

19.06.2008 року позивач звернувся в суд із зазначеним позовом. Свої вимоги він обгрунтував тим, що 10.06.2008 року звернувся до приватного нотаріуса міста Ясинуватої з метою укласти угоду про продаж недобудованого житлового будинку [ADDRESS], що належить [PERSON]. При перевірці нотаріусом наявності заборон на відчуження було виявлено дві заборони на підставі повідомлень відділення ощадного банку №7852 міста Ясинуватої без номеру від 30.05.1989 року та від 04.04.1990 року. На підставі цих записів нотаріус відмовився оформити договір купівлі-продажу та порадив звернутись до банку. При зверненні до банку вони отримали відповідь, що будь-яких боргів у [PERSON] перед банком немає, тому видати дорвідку про їх погашення вони не можуть. У зв»язку з викладеним вони змушені звернутись до суду. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі і пояснила, що за часи Рдянського Союзу вона неодноразово отримувала кредити, однак всі їх виплатила, оскільки постійно працювала і відрахування за кредитами проводились з її заробітної плати. Просила скасувати зазначені заборони на відчуження нерухомого майна, що їй належить, оскільки ці заборони залишилися помилково, а вона бажає розпорядитися своєю власністю.. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надавши письмову заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнали в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивачки, її представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом установлено, що [PERSON] є влісницею недобудованого житлового будинку , що знаходиться [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 28.02.1989 року (а.с.5). Відповідно до повідомлень Відділення ощадного банку №7852 від 30.05.1989р. та від 04.04.1990 р. на цю нерухомість зареєстровано заборону відчуження, про що свідчить витяг з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна (а.с.6-8). Разом з тим, згідно з листом Ясинуватського Відділення №7852 ВАТ «Державний Ощадний Банк України» у [PERSON] будь-яких зобов»язань перед ними немає (а.с.9). На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-09 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 17 січня 1992 року вони зареєстрували шлюб в Ярмолинецькому відділі ЗАГСу, актовий запис № 4. Від шлюбу в сторін є неповнолітній син, [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось через те, що відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки, скандали, що стало причиною розпаду сім'ї. На даний час сторони не підтримують подружні відносини, не ведуть спільне господарство, проживають окремо. В зв'язку з цим просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідачка в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, про час, день, місце розгляду справи було повідомлено вчасно. Заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи в цілому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17 січня 1992 року в Ярмолинецькому районному відділі ЗАГСу Хмельницької області, актовий запис № 4. Від шлюбу в сторін є один неповнолітній син, [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач належним чином повідомлений про час, день, місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, що суд розцінює як небажання зберегти сім'ю. Майнового спору немає. Питання утримання і виховання неповнолітнього сина сторонами вирішено. За зазначених підстав позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало не можливим і суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-09 00:00:00

22.05.2008 року [PERSON]. звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 24.03.1995 року. Від даного шлюбу вони мають трьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. [PERSON]. просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що відповідач зловживає спиртними напоями, постійно з'являється додому в нетверезому стані, вчиняє скандали і бійки, не приймає участі у вихованні дітей, кошти з сімейного бюджету витрачає на спиртні напої. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам та інтересам дітей. В судовому засіданні позивачка [PERSON]. підтримала позовні вимоги, наполягає на розлученні, за час, наданий судом для примирення з відповідачем не помирилася. Відповідач [PERSON]. в судовому засіданні позов визнав, згоден на розлучення, оскільки за час, наданий судом для примирення, він з позивачкою не помирився, їх сім'я розпалася остаточно. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.03.1995 року (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6,7). Причиною розладу в сім'ї стало те, що відповідач зловживає спиртними напоями, постійно з'являється додому в нетверезому стані, вчиняє скандали і бійки, не приймає участі у вихованні дітей, кошти з сімейного бюджету витрачає на спиртні напої, через що проживати разом стало не можливо. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам сторін та інтересам їх неповнолітніх дітей. Заходи, вжиті судом для примирення, виявилися безрезультатними, а саме : за час, наданий судом для примирення, сторони не помирилися. Згідно ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивачка наполягає на розлученні і має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а вжиті судом заходи до примирення, передбачені ст. 111 СК України, позитивного результату - примирення - не дали, а також що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам сторін та неповнолітніх дітей подружжя, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. В заяві позивачка вказує, що вона розірвала шлюб з відповідачем 8 травня 2008 року . Від шлюбу в них народився син [PERSON] [INFO]. Оскільки відповідач матеріальної допомоги не надає , то просить стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку. При попередньому судовому розгляді позивачка змінила позовні вимоги та просила стягнути аліменти в розмірі &frac14; частини, відповідач не заперечував проти задоволення позову і визнав позовні вимоги повністю. В зв'язку з цим суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України про визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст.. 174 ЦПК. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу , шлюб розірвано 8 травня 2008 року, актовий запис № 63. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] народження. В свідоцтві про народження дитини батьком вказаний відповідач [PERSON]. Відповідно до довідки Виконавчого комітету Роменської міської ради дитина знаходиться на утримання матері. Згідно ст.. 180, 183 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і розмір аліментів визначається судом. Таким чином визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону не порушує права, свободи і інтереси інших осіб і є всі законні підставі для задоволення позову. Відповідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 51 грн. , а також 30 грн. - за інформаційне технічне забезпечення розгляду цивільної справи в суді. В силу ст. 217, 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу мотивуючи його тим, що 11 вересня 2004 року він з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] анродження. В зв'язку з постійними сварками та непорозуміннями сторони спільних стосунків не підтримують, шлюбні відносини між ними припинені , разом не проживають з 26.12.2007 року, а тому просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач підтримав свій позов в повному обсязі і просив шлюб між ними розірвати. Відповідачка в судове засідання з'явилася , і не заперечувала проти розірвання шлюбу , позовні вимоги визнала в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленого ст. 174 ЦПК. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до свідоцтва про шлюб сторони уклали шлюб 11 вересня 2004 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ромни Роменського міського управління юстиції , актовий запис № 206. Від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO] народження. Сторони між собою стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо з 26.12.2007 року. Відповідно до ст.. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Таким чином визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свобод інтереси інших осіб, а тому є всі законні підстави для задоволення позову. При таких обставинах необхідності у дослідженні доказів немає.

Outcome: approved