Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 24 березня 2003 року вона уклала договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та побутовими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] з [PERSON]. Відповідно до п.1.1 Договору продавець на умовах, передбачених Договором від 24.03.2003 року передає, а покупець приймає житловий будинок з господарськими будівлями та побутовими спорудами. Згідно з умовами Договору купівлі-продажу сторони досягли згоди щодо ціни договору та проведення розрахунків. Так п.2.1 Договору ціна, за яку вчинюється продаж становить 7 000 грн. Відповідно до цього ж пункту Договору ціна договору відповідає волевиявленню продавця та покупця, є остаточною і змінам не підлягає. Договір підписано обома сторонами, що свідчить про досягнення згоди та виконання пунктів Договору. Вказану вартість предмету Договору, тобто 7 000 грн. позивач передала Владієву С.І. у повному обсязі. Підтвердження факту розрахунку за квартиру є підпис, власноруч написаний ним на Договорі купівлі-продажу, та розписка про отримання ним грошей, яка є невід»ємною частиною Договору. Статтею 209 ЦК України зазначено, що правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. В договорі вони домовились 10.04.2003 року з'явитися до Великолепетиської нотаріальної контори для нотаріального посвідчення договору. [INFO] [PERSON] помер. Тим самим позбавив позивача права стати повноправним власником будинку з господарськими будівлями та побутовими спорудами, так як для оформлення прав власності необхідне нотаріальне посвідчення договору. Хоча нею як покупцем виконані всі істотні умови договору, сплачено вартістю будинку та отримано його. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним і наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів відповідно до ч. 1ст. 328 ЦК України. Отже незалежно від позивача не відбулося нотаріальне посвідчення Договору, як того вимагають норми чинного законодавства України. Тобто відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України є всі правові підстави для визначення договору дійсним. Так як [PERSON] помер, а спадкоємцем його майна є його син [PERSON], то позов звернений до нього. До суду вона не могла раніше звернутися з позовною заявою про визнання договору дійсним та визнання права власності на придбаний мною у [PERSON] будинок, так як була у тяжкому матеріальному становищі, не працювала та мала на утримання дитину. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки згідно зі ст. 257 ЦК України. Так як вона вважає, що нею був пропущений строк позовної давності з поважної причини. У відповідності до ч.5 ст. 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини порушення позовної давності, порушене право підлягає захисту. На підставі вище викладено позивач просить суд прийняти її позовну заяву до розгляду; визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та побутовими спорудами, розташованих за адресою: [ADDRESS], що був укладений між нею та [PERSON] 24 березня 2003 року; визнати за нею право власності на житловий будинок загальною площею 57,6 м2, житловою площею 43,4 м2, з господарськими будівлями та побутовими спорудами, а саме: веранда Літ. «а»; літня кухня Літ. «Б»; сарай Літ. «В»; сарай Літ. «Г»; літній душ Літ. «Е»; уборна Літ «Д»; ворота № 2,3; замощення № 4; водопровід № 5, які розташовані за адресою: [ADDRESS]; зобов'язати КП «Каховське державне бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради зареєструвати на її ім'я житловий будинок загальною площею 57,6 м2, житловою площею 43,4 м2, з господарськими будівлями та побутовими спорудами, а саме: веранда Літ. «а»; літня кухня Літ. «Б»; сарай Літ. «В»; сарай Літ. «Г»; літній душ Літ. «Е»; уборна Літ «Д»; ворота № 2,3; замощення № 4; водопровід № 5, які розташовані за адресою: [ADDRESS] та видати їй витяг про реєстрацію. У попередньому судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідача позов визнав і пояснив, що дійсно він являється сином померлого [PERSON], померлого [INFO] і його спадкоємцем. Також додатково пояснив що знав про те, що між позивачкою та його батьком був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку за яким позивачка сплатила батьку гроші за куплений будинок. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає у власність майно другій стороні (покупцеві), а покупець приймає майно і сплачує за нього певну грошову суму. 24 березня 2003 року між позивачем і [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та побутовими спорудами, розташованих за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п. 1 ст. 638 договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Позивачем, як покупцем, виконані всі істотні умови договору купівлі-продажу сплачено вартість та отримано предмет договору. Але нотаріальне посвідчення договору не було оформлено в зв'язку з смертю продавця. Згідно з ч.2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовились щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Беручи до уваги, що позивачем виконані всі істотні умови договору, що підтверджується письмовим договором від 24 березня 2003 року та розпискою про отримання грошей від 25 березня 2003 року (а.с.), а також те, що нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу не можливо у зв'язку зі смертю продавця, відповідно ч. 2 ст. 220, 328 ЦК України суд вважає можливим визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири та визнати за [PERSON] право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та побутовими спорудами. На підставі ст.ст. 220, 256,257, 267, 328, 638, 656 ЦК України,

Outcome: approved