overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача, в якому просять усунути їм перешкоди в користуванні їх власністю - [ADDRESS]шляхом зняття його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Відповідач в судові засідання двічі не з»явився, про час слухань був повідомлений належним чином - поштою, та шляхом розміщення оголошень у газетах «Урядовий Кур»єр» №115 від 25.06.2008 року, та «Запорізька правда» №88 від 14.06.2008 року. Від представника третьої особи надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутності, заперечень немає. В судовому засіданні встановлено, що позивачам на праві спільної сумісної власності згідно свідоцтва про право власності на житло №5846, виданого 13.11.1998 року, належить [ADDRESS] В 2001 році [PERSON] за проханням свого брата [PERSON] зареєструвала його у вказаній квартирі. З березня 2004 року [PERSON] в квартирі не проживає, його речей в квартирі немає, сплату квартплати та комунальних послуг він не здійснює, а також він не є членом сім»ї власниць квартири. Вказані обставини підтверджуються довідками з ЖРЕД-35 та актом, складеним комісією ЖРЕД-35 02.04.2008 року, яким встановлено факт не проживання відповідача в квартирі на протязі чотирьох років; а також постановою о/у Хортицького РВ від 13.04.2008 року про відмову в порушенні кримінальної справи за результатами розшуку відповідача. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] - сусіди та знайомі позивачок - суду пояснили, що [PERSON] дійсно більш ніж 4 роки в квартирі не проживає, його речей там немає, йому ніхто не перешкоджав жити та не виганяв його, де він проживає - нікому не відомо. Вислухавши позивачів, свідків та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, оскільки у відповідності до ст.150 ЖК України, ст.391 ЦК України власник житла має право розпоряджатись своєю власністю та вимагати усунення йому перешкод в її користуванні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

20.05.2008 року Державний комітет рибного господарства України, Головне управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Вінницькій області звернулись до суду із даним позовом мотивуючи тим, що ними проведено перевірку дотримання природоохоронного законодавства встановлено, що 12.05.2007 року гр. [PERSON] здійснював вилов риби забороненим знаряддям лову - сіткою, в нерестовий період в р. П. Буг Ладижинському водосховищі в районі с. Семенки Немирівського району, що є порушенням п. 3. 15 Правил любительського і спортивного рибальства. Внаслідок здійснення незаконного вилову риби відповідач заподіяв рибним запасам збиток в розмірі 798, 10 грн., тому позивач вимушений звернутись до суду із даною позовною заявою. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги визнав, на відшкодування завданої ним матеріальної шкоди в сумі 798, 10 грн. згоден. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, відповідача, суд приходить до висновку, що вина відповідача підтверджується актом протоколом про адміністративне правопорушення від 12.05.2007 року ( а.с. 5), постановою Немирівського районного суду від 12.06.2007 року ( а.с. 6 ) та сума матеріальної шкоди складає 798, 10 грн., що підтверджується копією розрахунку матеріальних збитків ( а.с. 7 ) та довідкою про суму розрахунку ( а.с. 8).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Заявник не має змоги звернутися із заявою про прийняття спадщини, оскільки в паспорті померлого та у свідоцтві про смерть його прізвище вказано як „[INFO]”, тоді як прізвище заявника «[INFO]». Встановлення факту родинних відносин заявнику необхідно для звернення до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Заявник у судовому засіданні заяву підтримав, підтвердив викладене у заяві, просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Судом досліджено наступні докази: показання свідка [PERSON], яка у судовому засіданні пояснила, що є сусідкою заявника, знає його та його родину з дитинства. Підтверджує, що заявник є рідним сином померлого [PERSON]; показання свідка [PERSON], яка у судовому засіданні пояснила, що є рідною сестрою заявника, [PERSON] що помер [INFO], є їх рідним батьком. У паспорті батька було допущено помилку у написанні прізвища «[INFO]» замість «[INFO]», тому братові довелося звернутися до суду. Підтверджує, що [PERSON] є рідним батьком заявника; письмові докази: копія свідоцтва про смерть, копія свідоцтва про шлюб, копії свідоцтв про народження, копія довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, копія свідоцтва про право на спадок за законом, копія паспорту заявника. Суд, вислухавши пояснення заявника, показання свідків, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] [PERSON] є батьком заявника, що підтверджується показаннями свідків [PERSON], [PERSON], а також дослідженими у судовому засіданні копією свідоцтва про шлюб, копією свідоцтв про народження, копією свідоцтва про право на спадок за законом. Таким чином, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

Заявник звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій просив призначити опікуна над малолітньою [PERSON], [INFO] народження, оскільки дитина залишилася без батьківського піклування: мати дитини - [PERSON] позбавлена батьківських прав на підставі рішення Лисичанського міського суду від 02.04.2008 року, а ім'я та по батькові батька дитини записано за вказівкою матері на підставі ст.135 СК України. В якості опікуна малолітньої [PERSON]просив призначити [PERSON], 1967 року народження, яка є тіткою дитини, виховує її і здійснює відповідний догляд. Представник заявника в судове засідання не з'явився, подання підтримав повністю, справу просив слухати в його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Заінтересована особа в судове засідання не з'явилася, подання підтримала повністю, справу просила слухати в її відсутність, про що надала суду письмову заяву. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO] народження (а.с.7) Батько дитини [PERSON] записаний відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 02 квітня 2008 року [PERSON], 1969 року народження позбавлена батьківських прав у відношенні малолітньої [PERSON] (а.с.10). Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування. Відповідно до ст. 243 СК України опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Згідно представленим заявником довідкам (а.с. 14-32) вбачається, що [PERSON] є тіткою [PERSON], за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у наркологічному диспансерному відділенні та психіатричній лікарні не значиться, працює в товаристві з обмеженою відповідальністю „Ліспрод” та отримує заробітну плату у середньому розмірі 600 грн., її матеріально-побутові умови задовільні, тому суд вважає, що є підстави для призначення [PERSON] опікуном малолітньої [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, вимоги мотивував тим, що 6 листопада 2006 р. відповідач наклав на нього дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Вказане стягнення він вважає незаконний, оскільки було накладено з порушенням вимог ст. 149 КЗпП України, а саме: йому не було запропоновано дати письмові пояснення. Крім того наказ виданий директором школи, а не Сумським обласним управлінням освіти. В судовому засіданні позивач позов підтримав, суду пояснив обставин, викладені в ньому. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, заперечення мотивував тим, що позивач пропустив строк звернення до суду, а також тим, що спірний наказ вже втратив чинність. Суд вислухавши думку учасників процесу, дослідивши подані ними докази дійшов такого висновку. Судом встановлено, що директор Глинської спеціальної загальноосвітньої школи - інтернат наділений повноваженнями накладати дисциплінарні стягнення, що підтверджується наказом начальника управління освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації № 44-к від 11 липня 2004р. 6 листопада 2006р. відповідач видав наказ № 200, яким позивачеві оголосив догану. 17 листопада 2006р. з вказаним наказом позивача було ознайомлено. Викладене сторони визнали в судовому засіданні. До застосування дисциплінарного стягнення відповідач від позивача письмових пояснень не зажадав. Вказану обставину сторони визнали в судовому засіданні. Встановлено, що застосування спірного дисциплінарного стягнення мало місце з порушенням порядку, встановленого ст. 149 КЗпП України. Відповідно до ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися до суду з заявою про вирішення трудового спору в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнитися про порушення свого права. Встановлено, що зі спірним наказом позивач ознайомлений 17 листопада 2006р., до суду звернувся 4 квітня 2008р. - за межами встановленого законом строку. І оскільки позивач пропустив строк зверення до суду без поважних причин, поновити його не просив, тому позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

КП “Макіївтепломережа” звернулось до суду із позовом до відповідачів про стягнення суми заборгованості за надану теплову енергію, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач мешкає в [ADDRESS] і є споживачем комунальних послуг, які надаються позивачем, по особовому рахунку № 21/21165. 31.05.2006 р. між КП “Макіївтепломережа” та відповідачем було укладено угоду про розстрочку боргу за теплову енергію, відповідно до якої остання повинна була погасити заборгованість за теплову енергію в сумі 822,44 грн., яка утворилась станом на 01.05.2006 р., і повинна була бути погашеною протягом 12 місяців, починаючи з червня 2006 р. по червень 2007 р. Відповідач підписав дану угоду, однак належним чином не виконав покладені на нього договірні обов'язки, а саме: не сплачував суму заборгованості та поточні платежі, в зв'язку із чим, утворилась заборгованість за період з 01.10.2005 р. по 01.03.2008 р. у сумі 3019,07 грн., що було підставою для звернення позивача в суд для примусового стягнення з відповідачів заборгованості за надані ним комунальні послуги. Просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, надала заяву з проханням справу розглянути у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про місце та час судового розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд, відповідно зі ст. 224 ЦПК України, вирішив можливим справу розглянути на підставі наявних доказів у відсутність відповідача, яка не з'явилась та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні відповідач є відповідальним наймачем жилого приміщення за адресою: [ADDRESS] /а.с. 3/. 25.05.2004 р. між КП “Макіївтепломережа” та [PERSON] було укладено угоду про розстрочку боргу за теплову енергію, відповідно до якого остання повинні погасити заборгованість за надану теплову енергію в сумі 822,44 грн., яка утворилась станом на 01.05.2006 р., і повинна бути погашена протягом 12 місяців, починаючи з червня 2006 р. по червень 2007 р. /а.с. 4/. Згідно зі ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або другого обов'язку. Згідно наданих суду розрахунків заборгованість за період з 01.10.2005 р. по 01.03.2008 р. складає 3019,07 грн. /а.с. 8об.-10/ та підлягає стягненню, оскільки відповідач не виконує обов'язків по оплаті наданих позивачем комунальних послуг. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь держави слід стягнути судовий збір, а також на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, сплачені ним при подачі позовної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

КП “Макіївтепломережа” звернулось до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості по оплаті за надану теплову енергію, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач є відповідальним наймачем квартири за адресою: [ADDRESS], і є споживачем теплової енергії за особовим рахунком № 8/4569. Відповідач своєчасно не вносить оплату за надані позивачем послуги з теплопостачання, у зв'язку із чим утворилась заборгованість за період з 01.04.1996 р. по 01.04.2008 р. у сумі 5775,32 грн. Просив стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн., сплачені при подачі позовної заяви. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, надала заяву з проханням справу розглянути у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про місце та час судового розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд, відповідно зі ст. 224 ЦПК України, вирішив можливим справу розглянути на підставі наявних доказів у відсутність відповідача, яка не з'явилась та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні відповідач є відповідальним наймачем жилого приміщення за адресою: [ADDRESS] /а.с. 3/. Згідно наданих суду розрахунків заборгованість за період з 01.04.1996 р. по 01.04.2008 р. складає 5775,32 грн. /а.с. 6-13/. Відповідно до ст. 267 ч. 3 ЦК України позовна давність застосовується судом лише до за заявою сторони по спору, яка зроблена нею до винесення ним рішення, а оскільки відповідач у судове засідання не з'явився без поважних причин, а представником позивача не було заявлено про застосування строку позовної давності, суд вважає, що строк позовної давності по даній справі не може бути застосовний. Таким чином, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі і стягнення з відповідача на користь позивача суму заборгованості, пред'явлену у позові, оскільки відповідач не виконує належним чином обов'язки по оплаті за житлово-комунальні послуги, надані позивачем. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір, а також на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, сплачені при подачі позовної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

КП “Макіївтепломережа” звернулося до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості по оплаті за надану теплову енергію, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач є відповідальним наймачем квартири за адресою: [ADDRESS], і є споживачем теплової енергії за особовим рахунком № 10/2076. Відповідач своєчасно не вносить оплату за надані позивачем послуги з теплопостачання, у зв'язку із чим утворилась заборгованість за період з 01.04.1996 р. по 01.04.2008 р. у сумі 5938,33 грн. Просив стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн., сплачені при подачі позовної заяви. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, надала заяву з проханням справу розглянути у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнає частково - у межах строку позовної давності. Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Позовна заява позивачем подана в суд у квітні 2008 р., в зв'язку із чим підлягає стягненню заборгованість з квітня 2005 року. Відповідно до ст. 267 ч. 3 ЦК України позовна давність застосовується судом по заяві сторони по спору, яка зроблена до винесення ним рішення. Як встановлено у судовому засіданні відповідач є відповідальним наймачем жилого приміщення за адресою: [ADDRESS]/а.с. 3/. Згідно наданих суду розрахунків заборгованість за період з 01.04.2005 р. по 01.04.2008 р. складає 2317,93 грн. /а.с. 4-5об./ та підлягає стягненню, оскільки відповідач не виконує обов'язків по оплаті наданих позивачем комунальних послуг. У задоволенні позовних вимог про стягнення суми заборгованості за період з 01.04.1996 р. по 01.04.2005 р. у сумі 3620,40 грн. слід відмовити у зв'язку із пропуском строку позовної давності. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

КП “Макіївтепломережа” звернулось до суду із позовом до відповідачів про стягнення суми заборгованості за надану теплову енергію, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі мешкають в [ADDRESS] і є споживачами комунальних послуг, які надавались позивачем, по особовому рахунку № 3/4251. 25.05.2004 р. між КП “Макіївтепломережа” та відповідачем було укладено договір про реструктуризацію заборгованості за теплову енергію, відповідно до якого [PERSON] повинна погасити заборгованість за надану теплову енергію в сумі 2127,91 грн., яка утворилась станом на 01.07.2003 р., і буде погашатись протягом 60 місяців починаючи з червня 2004 року. Відповідач підписала даний договір, однак належним чином не виконувала покладені на неї договірні обов'язки, а саме: не сплачувала суму заборгованості за договором та поточні платежі, у зв'язку із чим, у зв'язку із чим утворилась заборгованість за період з 01.04.1996 р. по 01.04.2008 р. у сумі 4238,77 грн., що було підставою для звернення позивача в суд для примусового стягнення з відповідачів заборгованості за надані ним комунальні послуги. Просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, надала заяву з проханням справу розглянути у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про місце та час судового розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд, відповідно зі ст. 224 ЦПК України, вирішив можливим справу розглянути на підставі наявних доказів у відсутність відповідача, яка не з'явилась та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні відповідач є відповідальним наймачем жилого приміщення за адресою: [ADDRESS] /а.с. 3/. 25.05.2004 р. між КП “Макіївтепломережа” та [PERSON]було укладено договір про реструктуризацію заборгованості за теплову енергію, відповідно до якого остання повинні погасити заборгованість за надану теплову енергію в сумі 2127,91 грн., яка утворилась станом на 01.07.2003 р., і буде погашатись протягом 60 місяців починаючи з червня 2004 року /а.с. 4/. Згідно зі ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або другого обов'язку. Згідно наданих суду розрахунків заборгованість за період з 01.04.1996 р. по 01.04.2008 р. складає 4238,77 грн. /а.с. 5-11/ та підлягає стягненню, оскільки відповідач не виконує обов'язків по оплаті наданих позивачем комунальних послуг. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь держави слід стягнути судовий збір, а також на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, сплачені ним при подачі позовної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] „Про визнання особи втратившею право користування житловим приміщенням» та просить суд визнати відповідачку та її неповнолітнього сина [PERSON] втратившими право користування житлом за адресою: [ADDRESS]. В позові вказано , що відповідальним наймачем квартири за адресою: [ADDRESS] є позивачка та в квартирі крім неї ще зареєстровані:[PERSON] та її неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Однак, з 1996 року відповідачка разом із сином у квартирі не проживає, так як зібрала усі свої речі та переїхала жити до Російської Федерації, де в теперішній час зареєстрована і проживає. У судовому засіданні представник позивачки підтримав заявлені вимоги. Відповідачка до суду не з”явилась, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином. Представник третьої особи КП «Жилцентр №5» до суду не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: З копії особового рахунку видно, що в квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: позивачка [PERSON], ії дочка [PERSON] та онук [PERSON](а.с. 10). З акту КП „Жицентр №5” від 27.02.2008 року вбачається, що [PERSON] разом із сином [PERSON] у спірній квартирі не проживає з 1996 року до теперішнього часу ( а.с. 11). Відповідно до заяви [PERSON], що діє від свого імені та від імені неповнолітнього сина [PERSON], яка посвідчена державним нотаріусом Російської Федерації, остання не заперечує проти зняття її з реєстрації у спірній квартирі (а.с.9). Відповідно до ст. 71 Житлового Кодексу України особу може бути визнано втративши право користування житловим приміщенням, якщо на протязі 6 місяців не проживає за місцем проживання без поважної причини. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає, що [PERSON] та її неповнолітній син за місцем проживання не проживають більш 6 місяців без поважних причин, перешкод у користуванні житловим приміщенням їм не лагодили, а тому їх необхідно визнати втратившими право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, тому що її шлюб з відповідачем розпався і зберегти їхню родину неможливо. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги та пояснила, що з 25 грудня 2003р. знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дитину 2004 р. народження. Подружні відносини між ними припинені у грудні 2007р. через те що відповідач з вересня 2007 року не працює, не забезпечує матеріально родину, іноді не ночує вдома, вони втратили один до одного почуття любові та поваги, тому, збереження їхнього шлюбу, як і родини, неможливо. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, і також вважає, що збереження їх родини не можливо. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідив матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони одружені з 25 грудня 2003 року. Мають дитину [INFO]. Подружні відносини припинені з грудня 2007 року, сумісне господарство не ведуть. Сторони категорично не бажають зберігати родину, так як їхній шлюб цілком розпався. Тому, суд, з огляду на вищевикладене, вважає недоцільним надавати сторонам строк для примирення, тому що спільне життя чоловіка і жінки у шлюбі суперечило б інтересам одного з них. При одержанні свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 17 грн., звільнивши від сплати позивачку.

Outcome: approved