Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-29 00:00:00

22 травня 2008 р. КВ ЖРЕП Самарського району м. Дніпропетровська звернулося до суду із позовом до [PERSON]., [PERSON] про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території в суму 544 грн. 25 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у нього на балансі перебуває жилий будинок № 18 по вул. Механична в м. Дніпропетровську. Мешканцями квартири [ADDRESS] є відповідачі, яким позивач регулярно надає послуги, зокрема прибирання прибудинкової території, освітлення місць загального користування, експлуатація та поновлення номерних знаків, підготовка житлового будинку до експлуатації в осінньо-зимовий період, поточний ремонт конструктивних елементів, обслуговування димовентиляційних каналів, обслуговування внутрішньо-будинкових систем тепловодопостачання, водовідведення і зливної каналізації. Однак, відповідачі надані послуги не оплачували, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 544 грн. 25 коп. Позивач просить стягнути солідарно із відповідачів на користь КВ ЖРЕП Самарського району м. Дніпропетровська суму заборгованості та судові витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON]. позовні вимоги не визнав, посилаючись на відсутність укладеного між ним як власником і КВ ЖРЕП Самарського району м. Дніпропетровська договору про надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території, що само по собі звільняє від оплати за отримані послуги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. [PERSON]. про це суду підтвердив. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає судові підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Представник позивача не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги належать задоволенню із наступних підстав. Будинок № 18 по вул. Механічна в м. Дніпропетровську перебуває на балансі й обслуговуванні КВ ЖРЕП Самарського району м. Дніпропетровська і фактично здійснює заходи на його утримання. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що за вказаною адресою зареєстровані та мешкають [PERSON], [PERSON]. (а.с. 3). В період з 01.04.2005 року по 01.05.2008 року у відповідачів внаслідок не оплати за надані послуги, склалася заборгованість за утримання будинку і прибудинкової території у сумі 544 грн. 25 коп. (а.с. 8). Згідно п. 1.5, ч. 3 ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги”, споживач зобов'язаний укласти договір на надання житло-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, а також оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що позивач надав відповідачам відповідні послуги з утримання будинку № 18 по вул. Механічна в м. Дніпропетровську та прибудинкової території за встановленими най той час тарифами, що підтверджується витратами з утримання зазначеного будинку та прибудинкової території, типовим переліком послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території для житлово-експлуатаційних підприємств комунальної власності територіальної громади м. Дніпропетровська (а.с.5-7). Посилання відповідача на те, що позивач не виконує належним чином покладені на нього обов'язки як виконавця, спростовуються зібраними матеріалами справи. Суд вважає, що само по собі не укладення між сторонами договору не може звільняти відповідачів від оплати за отримання послуги. Згідно п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, власник зобов'язаний брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню відповідачами в межах строку позовної давності. Заборгованість, що склалася за межами позовної давності, яка згідно ст. 257 ЦК України складає 3 роки, не підлягає стягненню, в зв'язку з тим, що позивач пропустив строк звернення до суду за захистом свого цивільного права не з поважних причин. Крім того, на підставі ст. ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідачів солідарно підлягає стягнення на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи і судовий збір на користь держави. Враховуючи викладене,

Outcome: partial