Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-15 00:00:00

19 червня 2008 року, позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про оспорювання батьківства, посилаючись на те, що він з 08.02.1986 року перебував у шлюбі з відповідачем - актовий запис про шлюб №02 від 08.02.1986 року. 20 грудня 2005 року, між подружжям було розірвано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по Лозівському району Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, що підтверджується актовим записом № 90 від 20.12.2005 року. [INFO], відповідач народила дитину - [PERSON], якого зареєструвала в Смирнівській сільській раді, вказавши позивача [PERSON] батьком. Але позивач зазначив, що батьком цієї дитини не є. Також позивач вказав, що звертався до відділу реєстрації актів цивільного стану по Лозівському району Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області з питанням щодо виключення відомостей про батька з актового запису про народження, але йому пояснили, що виключати відомості про батька має право лише суд, а також позивачу пояснили, що дитина народилася до спливу 10 місяців після припинення шлюбу, і саме тому він був записаний батьком дитини. Позивач вказав, що їх сім'я з відповідачем розпалася з 2003 року, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, а тому він не може бути батьком цієї дитини. Крім того, колишня дружина позивача з 12 січня 2008 року перебуває в шлюбі з громадянином Росії - [PERSON] На підставі викладеного, заявник прохає суд виключити відомості про батька в актовому записі №3 від 14.04.2006 року про народження [PERSON], який складений Смирнівською сільською радою Лозівського району Харківської області. У судовому засіданні 16 липня 2008 року, позивач підтримав вимоги, викладені в позовній заяві та наполягав на задоволенні його вимог у повному обсязі, при цьому пояснивши, що він 08.02.1986 року зареєстрував шлюб з відповідачем, про що вчинено актовий запис про шлюб №02 від 08.02.1986 року. У зв&acute;язку з тим, що між ними виникали різного непорозуміння, вони мали різні погляди на життя та життєві цінності, фактично їх сім»я розпалася в 2003 році, про те офіційно, їх шлюб, розірвано не було. З цього часу, вони з відповідачем почали жити окремо за різними адресами і кожен з них фактично створив нову сім&acute;ю, тобто, спільного господарства вони не вели і подружніх стосунків не підтримували. Відповідач в свою чергу, з того часу, проживала у цивільну шлюбі з громадянином [PERSON]. Оскільки відповідач мала намір зареєструвати шлюб із громадянином [PERSON], то 20 грудня 2005 року між ним [PERSON] та відповідачем, було розірвано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по Лозівському району Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, що підтверджується актовим записом № 90 від 20.12.2005 року. [INFO], [PERSON], народила дитину - [PERSON], якого зареєструвала в Смирнівській сільській раді. У свідоцтві про народження дитини, як батька, було вказано - саме його - [PERSON], з тих підстав, що як пояснили в органах РАГСУ, після розірвання шлюбу між ним [PERSON] та [PERSON], не пройшло 10 місяців, тому за вимогами закону, батьком дитини повинно бути вказано його [PERSON], і роз&acute;яснено, його право на звернення до суду з питанням про оспорювання батьківства. Відповідач у судове засідання не з&acute;явилася, однак, 08 липня 2008 року до Лозівського міськрайонного суду Харківської області від імені відповідача подано письмову заяву, якою вона зазначає, що позов позивача визнає, прохає суд слухати справу за її відсутності та допусти до участі у справі як її представника за нотаріально посвідченою довіреністю - [PERSON]. Представник відповідача вказала, що підтримує свого довірителя і вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки дійсно, позивач не є батьком [PERSON], [INFO] народження. Представник відповідача пояснила, що вона є рідною сестрою відповідача, тому їй відомі всі обставини по даній справі. Представник зазначила, що обставини, на які посилається позивач, як на обґрунтування своїх позовних вимог, насправді, відповідають дійсності. Батьком дитини його було записано в органах РАГСу лише тому, що з моменту розірвання шлюбу між ним та відповідачем, не пройшло 10 місяців. На справді ж батьком дитини є зовсім інший чоловік, з яким відповідач перебувала у цивільному шлюбі з 2003 року, а з позивачем вони не проживали однією сім&acute;єю і подружніх стосунків не вели, адже, у них у кожного, фактично було створена нова сім&acute;я. Третя особа відділ реєстрації актів цивільного стану по Лозівському району Лозівського міськрайонного управління юстиції в Харківській області у судове засідання не забезпечила явку свого представника, однак нею надано лист від 04 липня 2008 року та 16 липня 2008 року, в якому проти позову не заперечували та просили справу слухати за їх відсутністю. Помічник Лозівської міжрайонної прокуратури Харківської області у судових дебатах зазначила, що з огляду на обставини справи, знаходить позов позивача таким, що підлягає задоволенню. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 08 лютого 1986 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що свідчить довідка видана відділом реєстрації актів цивільного стану по Лозівському району Лозівського міськрайонного управління юстиції в Харківській області (а.с.№11). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 20 грудня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по Лозівському району Лозівського міськрайонного управління юстиції в Харківській області, про що вчинено актовий запис № 90, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу ( а.с.№12). [INFO] відповідач народила дитину - сина [PERSON], в свідоцтві про народження якого, батьком дитини вказала [PERSON] (а.с.№13), тобто, позивача по справі. Із пояснень позивача та представника відповідача, судом було встановлено, що не дивлячись на те, що позивач та відповідач перебували між собою у зареєстрованому шлюбі, їх сім'я, фактично розпалася ще у 2003 році, і з того часу спільне господарство вони не вели, шлюбні відносини не підтримували, оскільки проживали окремо один від одного, і фактично створили інші сім&acute;ї. З огляду на ксерокопію свідоцтва про народження дитини - [PERSON], вбачається, що він народився [INFO] (а.с.№13), а шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано 20 грудня 2005 року (а.с.№12). Тобто, від дня розірвання шлюбу та до дня народження дитини, не плинув термін 10 місяців. Відповідно до ч. 2. ст. 122 СК України, дитина, яка народжена до пливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя, крім випадку передбаченого ст. 124 цього Кодексу. Відповідно до ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. 122, 124, 126 та 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком дитини суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до п.11 Постанови Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказано, що судам слід ураховувати, що відповідно до ст.136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення дитиною повноліття. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено. Виходячи з досліджених матеріалів справи, пояснень позивача, визнання позову відповідача та пояснень представника відповідача, суд знаходить позов таким що підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] доведено відсутності кровного споріднення між ним на [PERSON], [INFO] народження, а відповідачем позов позивача визнано. Згідно до п.6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. З огляду на матеріали справи, судом було встановлено, що при зверненні до суду з даною позовною заявою, позивачем було сплачено судові витрати, а саме: судовий збір (державне мито) у розмірі 08 грн. 50 коп., що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією (а.с.№ 2) та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у суді у розмірі 07 грн. 50 коп. про що свідчить квитанція (а.с.№ 1). Однак, у судовому засіданні 16 липня 2008 року в своїй письмовій заяві (а.с.№42) прохав суд, не стягувати з відповідача судові витрати, понесені при зверненні до суду. Положенням ч. 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: approved