Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на майно, в обґрунтування своїх вимоги зазначив, що 15.12.2001 року між ним та відповідачем, був укладений договір купівлі - продажу приватизованої земельної ділянки, площею 0.1935 га. та розташовані на ній житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходиться за адресою:[ADDRESS] В підтвердження даної угоди позивач сплатили відповідачу кошти в сумі 12 000 грн., а відповідачем здійснена фактична передача житлового будинку. Так як не було оформлено документи на землю відповідачка уповноважила дружину позивача, відповідачку по справі[PERSON] виготовити відповідні документи та оформити нотаріально договір купівлі - продажу, однак нотаріально оформити договір купівлі-продажу сторони не змогли. На даний час позивач не має змоги реалізувати своє право на майно, тому змушена звернутися до суду про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на дане майно. Представник позивача у попередньому судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, підтвердивши обставини, викладені в позові та просив позов задовольнити, не заперечила про винесення рішення при попередньому розгляді справи. Окрім цього просила продовжити термін позовної давності, так як позивач не проживав тривалий час з дружиною, а саме з 2004 по 2008 рік, і тільки на початку 2008 року, коли знову зійшовся з дружиною дізнався, що будинок нотаріально не оформлений. Відповідачка[PERSON] у попереднє судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Відповідачка [PERSON]. у попередньому судовому засіданні не заперечила проти позову, пояснила, що дійсно була уповноважена відповідачкою виготовити документи на земельну ділянку і в подальшому нотаріально оформити договір купівлі - продажу на позивача, але з різних причин не мала змоги це зробити і на даний час термін доручення закінчився, тому позивач і змушений звернутися до суду. Треті особи виконавчий комітет Кротенківської сільської ради Полтавського району, КП „БТІ та МБ Полтавського району”, Полтавський районний відділ земельних ресурсів у попереднє судове засідання не з”явилися, попередньо надавши заяви про розгляд справи без їх участі, проти позовних вимог не заперечили. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає за можливе винести рішення по справі при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача[PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 19.11.2004 року, відповідачці належала земельна ділянка площею 0.1935 га. за адресою:[ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Згідно технічного паспорту, виготовленого 16.11.2007 року КП „БТІ та МБ Полтавського району”, житловий будинок по[ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами належить відповідачці Ісаковій О.К. 15.12.2001 року сторони уклали договір купівлі - продажу приватизованої земельної ділянки, площею 0.1935 га. та розташовані на ній житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходиться за адресою:[ADDRESS] В підтвердження даної угоди позивач, в день укладення договору, сплатив кошти відповідачці в сумі 12 000 грн., а відповідачка написала розписку про отримання грошей і передала ключі від будинку. Позивач, згідно довідки Кротенківської сільської ради Полтавського району, став проживати в даному будинку з 2001 року разом з сім'єю та сплачувати належні платежі, а саме: за користування електроенергію та природним газом. Відповідачка[PERSON] надала доручення відповідачці [PERSON]. для оформлення документів на землю з послідуючим оформленням договору купівлі - продажу від 15.12.2001 року на позивача [PERSON] але остання, як представник недобросовісно віднеслася до своїх обов”язків, і в термін дії доручення оформила тільки право власності на землю за відповідачкою але не змогла нотаріально оформити договір купівлі продажу. Відповідно довідки Кротенківської сільської ради відповідачка[PERSON] в грудні 2001 року, після договору купівлі - продажу вибула в м. Усинськ, тобто суду надані переконливі докази, що підтверджують фактичне виконання договору від 15.12.2001 року, а саме: розписка про отримання грошей, виїзд відповідачки з будинку, оформлення права власності на землю в 2004 році, проживання позивача з 2001 року в будинку, який сплачує платежі за будинок, дає підстави суду вважати, що договір купівлі - продажу є таким, що відбувся, тобто дійсним. Суд вважає, так як відповідачка [PERSON]. в судовому засіданні пояснила, що не проживала з чоловіком з 2004 по 2008 рік, тому і не займалася нотаріальним оформленням будинку, коли стали проживати разом на початку 2008 року розповіла про все чоловіку, тому позивач пропустив термін з поважних причин. Частина 2 ст. 220 ЦК України, вказує, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Так ст. 334 ЦК України встановлено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Стаття 377 ЦК України передбачає, що до особи, яка придбала житловий будинок, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та охоронювані законом інтереси інших осіб. Враховуючи викладене суд вважає позовні вимоги доведені в судовому порядку, є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.ст. 202, 220, 328, 334, 356, 377, 381, 655-657 ЦК України,

Outcome: approved