Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-10 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до дочірнього підприємства „Деражнянський плодоконсервний завод Хмельницької облспоживспілки” про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, зазначаючи, що 2 жовтня 2007 року біля 10 год. з вини [PERSON], котрий пов'язаний трудовими відносинами з відповідачем і керував трактором ЮМЗ-6АКЛ по вул. Миру в м. Деражня, сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено автомобіль позивачки ВАЗ-21063. У зв'язку з тим, що матеріальну шкоду в розмірі 3298 грн. 08 коп. позивачці не відшкодовано, вона просить стягнути з відповідача таку шкоду, а також стягнути понесені нею витрати за послуги експерта в розмірі 280 грн., витрати на поїздку в м. Хмельницький для проведення експертизи в розмірі 50 грн. і витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката в розмірі 150 грн. Крім того, позивачка посилається на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди їй було заподіяно і моральну шкоду, яку вона просить стягнути з відповідача в розмірі 1600 грн. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Представник відповідача позову не визнав і пояснив, що дочірнє підприємство „Деражнянський плодоконсервний завод Хмельницької облспоживспілки”, яке є власником трактора ЮМЗ-6АКЛ, не було сповіщене позивачкою про дату, час і місце проведення оцінки автомобіля для визначення вартості матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, а тому було позбавлене, таким чином, можливості бути переконаним в неупередженості оцінювача. Крім того, представник відповідача вважає, що позивачка не має права на відшкодування моральної шкоди у зв'язку з відсутністю підстав для такого відшкодування. Він просить відмовити у задоволенні позову. Третя особа на стороні відповідача [PERSON] пояснив, що керуючи трактором 2 жовтня 2007 року, він дотримав правил дорожнього руху. Зокрема, здійснюючи маневр повороту вліво, він переконався, що це буде безпечним і включив сигнал повороту, а тому, стверджує він, його вина в пошкодженні автомобіля позивачки відсутня і позовні вимоги останньої є необґрунтованими. Представник третьої особи пояснив, що експертна оцінка матеріальної шкоди, заподіяної позивачці внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є необ'єктивною, а тому не може бути прийнята судом до уваги. Також він вважає, що позивачка не має права на відшкодування витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги адвоката. Вислухавши доводи сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Наведені позивачкою доводи щодо обставин пошкодження її автомобіля повністю підтверджуються матеріалами адміністративної справи Деражнянського районного суду №3-2345 за 2007 рік, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, схемою дорожньо-транспортної пригоди, протоколами огляду транспорту. Постановою судді від 30 листопада 2007 року [PERSON] визнаний винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 17 грн. Як убачається зі змісту протоколу та письмових пояснень [PERSON], останній під час складання протоколу визнавав, що при здійсненні маневру повороту ліворуч він не надав переваги автомобілю під керуванням позивачки. Цю ж обставину підтвердили в судовому засіданні і свідки [PERSON] та [PERSON], котрі були пасажирами в автомобілі позивачки, тому суд не приймає до уваги доводів [PERSON] в заперечення позову. Підсумовуючи наведене, суд доходить висновку, що [PERSON], керуючи трактором, порушив п.10.1 Правил дорожнього руху України, що призвело до пошкодження ним автомобіля під керуванням позивачки. Судом з'ясовано, що власником автомобіля ВАЗ-21063, номерний знак [NUMBER], є [PERSON], проте як вбачається зі змісту довіреності від 18 вересня 2006 року, останній уповноважив нею позивачку вчиняти від його імені дії щодо автомобіля і, зокрема, вести справи у випадку ДТП в судових установах зі всіма правами, наданими позивачу цивільно-процесуальним законодавством. Згідно із ст. 1166 ч.1 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ч.2 цього Кодексу шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу підтверджується той факт, що власником трактора ЮМЗ-6АКЛ, номерний знак [NUMBER], є відповідач по справі, тому на останнього слід покласти обов'язок по відшкодуванню заподіяної позивачці шкоди, оскільки третя особа [PERSON] пов'язаний з ним трудовими відносинами, виконуючи роботу тракториста, що підтверджується копією наказу від 19 липня 2007 року. При визначенні розміру відшкодування заподіяної позивачці матеріальної шкоди суд виходить із висновку про оцінку автомобіля ВАЗ-21063, складеного 28 грудня 2007 року ДП „Експерт-Сервіс Авто” у м. Хмельницькому. Згідно з таким висновком матеріальна шкода, завдана власникові автомобіля, складає 3298 грн. 08 коп. Є доведеними позовні вимоги [PERSON] про стягнення на її користь з відповідача понесених нею витрат за послуги експерта в розмірі 280 грн., витрат на поїздку в м. Хмельницький для проведення експертизи в розмірі 50 грн. і витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги адвоката в розмірі 150 грн., оскільки такі витрати підтверджені письмовими доказами. Що стосується вимог позивачки в частині моральної шкоди, то така шкода оцінюється судом в розмірі 800 грн.

Outcome: partial