Jurisdiction: commercial
Date: 2008-06-02 00:00:00

Відкрите акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал»звернулося до Закритого акціонерного товариства «Енергогенеруюча компанія «Дартеплоцентраль»з вимогою повернути безпідставно одержані пільги і субсидії, що припадають на частку холодної води для приготування гарячої води за період з жовтня 2005 року по грудень 2007 року в розмірі 920799,78 грн. За твердженням позивача, відповідач отримав дані кошти безпідставно, оскільки відшкодування з бюджету пільг субсидій здійснюється в цілому як за поставлену гарячу воду, а не окремо на вартість підігріву холодної вод та вартість холодної води для приготування гарячої води. Позивач вважає, що недоодержує повну вартість холодної води для приготування гарячої води у виді пільг і субсидій, що припадають на частку холодної води, в зв’язку з чим просить стягнути з відповідача безпідставно отримані кошти. Оцінюючи подані позивачем та відповідачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав. З метою забезпечення виконання Державного бюджету України Кабінетом Міністрів України, починаючи з 2001 року, щорічно затверджується Порядок перерахування субвенцій на фінансування пільг і субсидій на оплату енергоносіїв, житлово-комунальних послуг, твердого палива та скрапленого газу, послуг зв’язку та компенсацій за пільговий проїзд, яким визначено механізм перерахування субвенцій на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати. Так зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 р. N 20 був затверджений Порядок перерахування в 2005 році деяких субвенцій на надання пільг, субсидій та компенсацій за рахунок надходжень до загального фонду державного бюджету рентної плати за транзитне транспортування природного газу і за природний газ, що видобувається в Україні. Цей порядок визначав механізм перерахування у 2005 році субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання передбачених законодавством пільг ветеранам війни і праці, ветеранам військової служби, ветеранам органів внутрішніх справ, ветеранам державної пожежної охорони, вдовам ветеранів військової служби, органів внутрішніх справ та державної пожежної охорони, а також звільненим із служби за віком, хворобою або вислугою років військовослужбовцям СБУ, працівникам міліції, особам начальницького складу податкової міліції, рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої системи, державної пожежної охорони, дітям (до досягнення повноліття) працівників міліції, осіб начальницького складу податкової міліції, рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої системи, державної пожежної охорони, які загинули або померли у зв'язку з виконанням службових обов'язків, непрацездатним членам сімей, які перебували на їх утриманні, звільненим з військової служби особам, які стали інвалідами під час проходження військової служби, батькам та членам сімей військовослужбовців, які загинули, померли або стали інвалідами під час проходження військової служби, реабілітованим громадянам, які стали інвалідами внаслідок репресій або є пенсіонерами, громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, пільг, передбачених пунктом "ї" частини першої статті 77 Основ законодавства України про охорону здоров'я, частиною другою статті 29 Основ законодавства України про культуру, абзацом першим частини четвертої статті 57 Закону України "Про освіту", житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати, вивезення побутового сміття та рідких нечистот, послуг зв'язку та інших передбачених законодавством пільг (крім пільг на одержання ліків, зубопротезування) та компенсацій за пільговий проїзд окремим категоріям громадян за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за транзитне транспортування природного газу і за природний газ, що видобувається в Україні. Постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2006 року N 21 затверджено Порядок перерахування в 2006 році деяких субвенцій на надання пільг, субсидій та компенсацій за рахунок надходжень до загального фонду державного бюджету рентної плати за транзитне транспортування природного газу і за природний газ, що видобувається в Україні. Цей порядок визначає механізм перерахування у 2006 році субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам для надання відповідно до статті 51 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" пільг та житлових субсидій населенню з оплати електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, внесення квартирної плати, оплати вивезення побутового сміття та рідких нечистот, пільг з послуг зв'язку та інших передбачених законодавством пільг (крім пільг з одержання ліків, зубопротезування, оплати електроенергії, природного і скрапленого газу на побутові потреби, твердого та рідкого пічного побутового палива, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати, оплати вивезення побутового сміття та рідких нечистот) та компенсації за пільговий проїзд окремих категорій громадян за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за транзитне транспортування природного газу і за природний газ, що видобувається в Україні. Постановами Кабінету Міністрів України від 10 січня 2007 року N 1, від 7 лютого 2007 року N 176, від 21 лютого 2007 року N 264 затверджено Порядок перерахування в 2007 році деяких субвенцій на надання пільг, субсидій та компенсацій за рахунок надходжень до загального фонду державного бюджету рентної плати за транзитне транспортування природного газу і за природний газ та газовий конденсат, що видобуваються в Україні, який визначає механізм перерахування у 2007 році субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам для надання відповідно до статті 47 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" пільг та житлових субсидій населенню з оплати електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, внесення квартирної плати, оплати вивезення побутового сміття та рідких нечистот, пільг з послуг зв'язку та інших передбачених законодавством пільг (крім пільг з одержання ліків, зубопротезування, оплати електроенергії, природного і скрапленого газу на побутові потреби, твердого та рідкого пічного побутового палива, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати, оплати вивезення побутового сміття та рідких нечистот) та компенсації за пільговий проїзд окремих категорій громадян за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за транзитне транспортування природного газу і за природний газ та газовий конденсат, що видобуваються в Україні (далі - субвенції). Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 року № 256 із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 29 жовтня 2003 року N 1687, від 17 березня 2004 року N 323, від 8 вересня 2004 року N 1187, від 12 вересня 2005 року N 888, від 25 травня 2006 року N 730, від 30 травня 2007 року N 782, від 5 вересня 2007 року N 1098 затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету (надалі - Порядок фінансування). Згідно п.п. 2, 3, 4 вищевказаного порядку фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі. Забороняється фінансування місцевих програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету. Головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення (далі - головні розпорядники коштів). Перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться Державним казначейством, згідно з помісячним розписом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобов'язань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій, допомоги та компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян. У відповідності до п.п. 5, 6, 7, 8 вищезазначеного Порядку головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення). Фінансові органи районних держадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення) на підставі актів звіряння, зазначених у пункті 5 цього Порядку, щомісяця готують реєстри нарахованих сум та подають їх Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, управлінням Державного казначейства в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі. Форма реєстрів встановлюється Державним казначейством. Управління Державного казначейства в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі щомісяця подають Державному казначейству відповідні дані щодо фактично нарахованих сум пільг, субсидій, допомоги та кредиторської заборгованості відповідних бюджетів згідно із зазначеними реєстрами. Міністерство фінансів Автономної Республіки Крим, фінансові органи обласних держадміністрацій протягом двох операційних днів після отримання коштів субвенцій надають органам Державного казначейства платіжні доручення щодо перерахування цих коштів на рахунки районних бюджетів, бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення пропорційно фактичним зобов'язанням з пільг, субсидій, допомоги та компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян відповідних бюджетів на дату проведення платежів з їх оплати. Щомісячні суми субвенцій перераховуються органами Державного казначейства на рахунки місцевих бюджетів з урахуванням їх обсягів, передбачених у бюджеті Автономної Республіки Крим, обласних бюджетах для відповідних місцевих бюджетів. Органи Державного казначейства протягом операційного дня з часу отримання відповідних платіжних доручень направляють кошти субвенцій на рахунки місцевих бюджетів, відкриті в територіальних управліннях Державного казначейства. Отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державного казначейства, для здійснення відповідних видатків. Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів у п'ятиденний термін здійснюють розрахунки з постачальниками відповідних послуг. Міністерство фінансів Автономної Республіки Крим, фінансові органи обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій на підставі реєстрів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, за підсумками кварталу узагальнюють дані про нараховані та фактично здійснені видатки щодо пільг та субсидій. Судом встановлено, що на виконання вищезазначеного Порядку складаються зведені акти звірки, протоколи реєстри підприємств, установ та організацій, що приймають участь у розрахунках за енергоносії, а також реєстри погашення кредиторської заборгованості підприємств за теплову енергію по пільгах та субсидіях за рахунок субвенцій. Згідно ст.ст. 21, 23 Бюджетного кодексу України для здійснення програм та заходів, які проводяться за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня. Кошти бюджету, які отримують фізичні особи та юридичні особи, що не мають статусу бюджетної установи (одержувачі бюджетних коштів), надаються їм лише через розпорядника бюджетних коштів. Будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України чи рішенням про місцевий бюджет у порядку, визначеному цим Кодексом. У відповідності до статті 30 Бюджетного кодексу України видатки Державного бюджету України включають бюджетні призначення, встановлені законом про Державний бюджет України на конкретні цілі, що пов'язані з реалізацією державних програм, перелік яких визначено статтею 87 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Таким чином, зобов’язання з безпідставного придбання майна виникають за наявності трьох умов : по - перше, щоб мало місце набуття або зберігання майна, по-друге, щоб набуття або зберігання було здійснено за рахунок іншої особи, та по-третє, щоб були відсутні правові підстави для набуття та зберігання майна. Суд відзначає, що кошти були отримані відповідачем у відповідності до бюджетного призначення згідно ЗУ "Про Державний бюджет України на 2005-2007 роки", Порядку перерахування в 2005 - 2007 роках деяких субвенцій на надання пільг, субсидій та компенсацій за рахунок надходжень до загального фонду державного бюджету рентної плати за транзитне транспортування природного газу і за природний газ та газовий конденсат, а також Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету затверджених постановами КМУ. Вищезазначені нормативні акти є чинним та обов’язковими для виконання. Судом встановлено, що усі пільги , які відповідач отримав з державного бюджету мають чітке цільове призначення та були виділені з держбюджету і розподілені розпорядником коштів як погашення заборгованості за спожиту теплову енергію конкретних житлових організацій згідно з укладеними нами договорами на постачання теплової енергії у гарячій воді, а тому твердження позивача про те, що ці кошти отримані відповідачем безпідставно є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності, а отже у суду відсутні правові підстави для застосування наслідків, встановлених статтею 1212 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed