Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-23 00:00:00

24 січня 2008 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 01 жовтня 1994 року по 07 квітня 2004 року з відповідачем по справі вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] року народження. Донька проживає разом з нею і знаходиться на її повному утриманні. Вона зазначає, що відповідач по справі [PERSON] іншої дитини не має, стягнень по виконавчим листам не відбувається. З 2004 року її донька займається спортом, вивченням іноземної мови та роботі з комп'ютером. З урахуванням викладеного, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 50 % (1\ 2 частину) від усіх видів заробітку щомісячно або у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. від усіх видів заробітку щомісячно до її повноліття та стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дитини. В судовому засіданні позивач змінила позовні вимоги та просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1\2 частини від усіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини та додаткові витрати в розмірі 250 грн. щомісячно. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково в розмірі &frac14; частини від всіх доходів, в решті позовних вимог просив відмовити. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що з 01 жовтня 1994 року по 07 квітня 2004 року сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 07 квітня 2004 року, актовий запис № 147. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] року народження., що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідач [PERSON] є її батьком, даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. (а.с. 4) Згідно довідки від 03 березня 2008 року № 53, відповідач по справі [PERSON] дійсно працює в ТОВ «Агора-Ренс» з 17.05.2006р., отримує постійну заробітну плату та має можливість сплачувати аліменти. З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач будучи батьком, отримуючи постійну заробітну плату, зобов'язаний матеріально утримувати дитину та сплачувати аліменти щомісячно в розмірі 1/3 частини від всіх доходів. Що стосується позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат, суд вважає, що заявлені вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються матеріалами справи. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У зв'язку з тим, що позивач в силу ст. 4 Декрету КМУ «Про державне мито» звільнений від сплати судового збору, то в силу ст. 88 ЦПК України, судові витрати у розмірі 51 грн. і 30 грн. 00 коп. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи необхідно стягнути з відповідача. Суд, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Outcome: approved