Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

15 квітня 2008 року позивачі звернулись до суду із позовом до управління міського майна Маріупольської міської ради про визначення ідеальних часток в праві спільної сумісної власності. В обґрунтування заявлених вимог позивачі посилаються на те, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді частки квартири [ADDRESS], яка належала померлій та позивачам на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29 липня 1999 року. Позивачі є спадкоємцями по закону, але не можуть оформити своїх спадкових прав, оскільки ідеальна доля померлої в праві спільної власності не виділена згідно правовстановлюючого документу. Між ними не було ніякої домовленості про розмір часток в праві спільної сумісної власності, тому вважають, що їх частки є рівними і кожному з них належить по 1/3 частки вказаної квартири. У судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі та дали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просили суд визначити ідеальні частки в праві сумісної власності на квартиру [ADDRESS] в розмірі 1/3 частки кожному з учасників права спільної сумісної власності. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву, згідно з якою прохав суд справу розглянути у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29 липня 1999 року, зареєстрованого в БТІ міста Маріуполя в реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстровим № 35373. Згідно свідоцтва про одруження [NUMBER], виданого Палацом одруження міста Жданова Донецької області 17 березня 1962 року, між [PERSON] та [PERSON] 17 березня 1962 року був укладений шлюб, актовий запис № 957, згідно з чим дружині присвоєно прізвище - [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану міста Вінниця 2 березня 1963 року, актовий запис № 320, [PERSON] народився [INFO], батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] померла [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис № 1553. Згідно з ч. 2 ст. 370 Цивільного кодексу України у разі виділу частки з майна, яке знаходиться в спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного з співвласників в праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин суд вважає за можливе визначити ідеальні частки в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] в розмірі 1/3 частки за кожним з співвласників. На підставі ст. 370 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved