overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу будинку дійсним та визнання права власності на будинок. На підставу своїх вимог спирається на те, що 22 липня 2004 року між позивачем та арбітражним керуючим ТОВ «Мир» [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу № 31 приміщення прохідної, криниці на території току «Петровський». При укладенні договору було погоджені всі належні умови купівлі продажу, на підтвердження договору було сплачено 700 грн. Після укладення договору продавець передав позивачеві по акту прийому-передачі належне майно. У відповідності до ч.2 ст. 207 ЦК України, правочин який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюються печаткою. Якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд у відповідності з ч.2 ст. 220 ЦК України, може визнати такий договір дійсним, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Представник Маньківської селищної ради в судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав і просив справу розглянути у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, рахує за необхідне позов позивача задовольнити, згідно вимог ст. ст. 202 - 209, 525, 526, 530, 655 - 657 ЦК України, оскільки як було встановлено в судовому засіданні 22 липня 2004 року між позивачем та арбітражним керуючим ТОВ «Мир» [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу № 31 приміщення прохідної, криниці на території току «Петровський». При укладенні договору було погоджені всі належні умови купівлі продажу, на підтвердження договору було сплачено 700 грн. Після укладення договору продавець передав позивачеві по акту прийому-передачі належне майно. У відповідності до ч.2 ст. 207 ЦК України, правочин який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюються печаткою. Якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд у відповідності з ч.2 ст. 220 ЦК України, може визнати такий договір дійсним. На підставі викладено,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів 5344 грн. 05 коп. мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі мешкають [ADDRESS], маючи особовий рахунок в організації, повинні щомісяця сплачувати вартість наданих комунальних послуг, однак протягом тривалого часу заборгували підприємству вказану суму, яку позивач і прохає стягнути в судовому порядку. Представник позивача в судовому засіданні позов зменшив позовні вимоги і просив стягнути 5037,80 грн. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні з позовом згодна повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з”явився, про причини неявки суд не повідомили. Вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги з слідуючих підстав. Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов”язаний своєчасно вносити квартирну плату та оплачувати комунальні послуги. Судом встановлено, що відповідачі проживають в будинку [ADDRESS] і повинні щомісячно сплачувати за надані комунальні послуги згідно розрахунку боргу, однак протягом періоду з серпня 2003 року відповідачі не сплачують коштів і тому мають борг в сумі 5344 грн. 05 коп., але в судовому засіданні представник позивача зменшив позовні вимоги і просив стягнути 5037,80 грн. Згідно ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов”язку. Отже, до вимог позивача про стягнення заборгованості з відповідачів за період з серпня 2003 року по березень 2008 року норми ст. 71 ЦК україни (1963 р.) та ст. 256, 257 ЦК України (2003 р.) не можуть бути застосовані. Оцінивши зібрані докази, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача 5037,80 грн. Згідно ст. 81 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути витрати за інформаційно-технічне забезпечення при розгляді цивільної справи в розмірі по 15 грн. з кожного на користь ТОВ СП „Правекс-Брок” в особі Охтирської філії ТОВ СП «Правекс-Брок». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки 1780 грн. 09 коп. мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка мешкає [ADDRESS], маючи особовий рахунок в організації, повинна щомісяця сплачувати вартість наданих комунальних послуг, однак протягом тривалого часу заборгувала підприємству вказану суму, яку позивач і прохає стягнути в судовому порядку. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю. Відповідачка в судове засідання не з”явилась, хоча в справі мається поштове повідомлення про те, що повідомлена вчасно і належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Вислухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги з слідуючих підстав. Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов”язаний своєчасно вносити квартирну плату та оплачувати комунальні послуги. Встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини по наданню споживанню послуг з теплопостачання, що підтверджується наступними доказами. Судом встановлено, що відповідачка зареєстрована та проживає [ADDRESS], що підтверджується довідкою ПП „Сіб” від 04.04.2008 року, їй відкрито особовий рахунок по оплаті послуг з постачання теплової енергії № 93989 і вона повинна щомісячно сплачувати за надані комунальні послуги згідно розрахунку боргу, однак протягом періоду з серпня 2002 року відповідачка не сплачує коштів і тому має борг в сумі 1780 грн. 09 коп., який суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача. Згідно ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов”язку. Отже, до вимог позивача про стягнення заборгованості з відповідачки за період з серпня, листопада 2002 року, січня-березня, травня-червня, серпня-грудня 2003 року, лютого, квітня, грудня 2004 року, березня, травня-липня, жовтня, грудня 2005 року, травня, липня 2006 року, лютого, травня, липня-жовтня 2007 норми ст. 71 ЦК україни (1963 р.) та ст. 256, 257 ЦК України (2003 р.) не можуть бути застосовані. Як встановлено із довідок-розрахунків, заборгованості за надання послуг із теплопостачання відповідача на протязі всього періоду користування послугами з 2002 р. по 2008 р. включно періодичними нерегулярними платежами погашала виниклу та існуючу заборгованість чим вчинила дії, які свідчать про визнання нею свого боргу. Оцінивши зібрані докази, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача 1780,09 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути судові витрати на користь держави в розмірі 51 грн. і згідно ст. 81 ЦПК України за інформаційно-технічне забезпечення при розгляді цивільної справи в розмірі 30 грн. на користь ТОВ СП „Правекс-Брок” в особі Охтирської філії ТОВ СП «Правекс-Брок» . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, вказавши, що власник квартири [ADDRESS] повинен оплачувати послуги, пов»язані з утриманням будинку та при будинковою територією згідно структури послуг в межах діючого тарифу. Станом на 1 січня 2008р. відповідачем не було проведено в повному обсязі оплвту за надані йому та отримані ним послуги, заборгованість складає 531гр.57коп. відповідачу неодноразово нагадувалось про необхідність сплати богу. Посилаючись на ст..509 ЦК України, ст..20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», позивач просить стягнути з відповідача в його користь вказану заборгованість, а також судові витрати. В судовому засіданні представник позивача Шипіло О. позов підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеним. Відповідач з позовом згоден, пояснивши, що буде сплачувати кошти згідно графіку погашення заборгованості, укладеного між ним та позивачем. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов задоволити по таких підставах: Згідно поданого розрахунку, відповідач має заборгованість по оплаті комунальних послуг в сумі 531гр.57коп., з позовом згоден. Таким чином, згідно ст..20 Закону України « Про житлово-комунальні послуги» з відповідача в користь позивача слід стягнути вказану заборгованість. Крім того, на підставі вимог ст..88 ЦПК України з нього також слід стягнути 30 гр., які сплатив позивач за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, і 51 гривню мита в користь держави . На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-02 00:00:00

Позивачка в лютому 2008 року подала до суду позовну заяву про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дитини, і просить суд стягнути на її користь 1/4 частину усіх видів заробітку щомісячно. Позивачка в заяві і у судовому засіданні посилається, що відповідач є батьком їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені з серпня 2007 року, відповідач проживає окремо від позивачки і дитини, має можливість надавати дитині матеріальну допомогу, але кошти на утримання дитини не платить і ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач у судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, просить суд вимоги позивачки задовольнити, пояснивши, що дійсно він є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], мешкає окремо від нього, має можливість платити кошти. Суд, заслухавши показання сторін, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі і мають сина [PERSON], [INFO], дитина проживає з матір'ю. З серпня 2007 року сторони разом не мешкають, відповідач кошти на утримання дитини не платить, хоча і має таку можливість. Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, судом установлено, що відповідач, як батько дитини, проживає окремо від дитини та не виконує свій обов'язок по утриманню дитини добровільно, чим порушує права позивачки та дитини. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Суд допускає негайне виконання судового рішення в межах стягнення аліментів за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою і просить визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS], укладений між нею та [PERSON] й визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок, мотивуючи тим, що останній продав їй вказаний будинок, в підтвердження чого видав розписку про отримані кошти, однак від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу ухиляється Позивач в судове засідання не з'явилась, але надіслала заяву, в якій просить справу розглядати в її відсутності, позовні вимоги пітримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надіслав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позов визнає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що власником житлового будинку [ADDRESS] являється [PERSON]., що підтверджується свідоцтвом про право власності №5 від 20.12.1996 року та довідкою Заліської сільської ради №240 від 20.05.2008 року. Між позивачем та відповідачем 03.04.2008 року було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку та перша розрахувалась з останнім повністю, що підтверджується розпискою. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. У суду немає підстав не довіряти розписці, а тому, суд вважає факт укладення угоди доведеним. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню. Позивач сплатив витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 30 грн. Відповідач звільнений від сплати судового збору згідно п.18 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-02 00:00:00

прокурор Хотинського району в інтересах ДПІ у Хотинському районі просить стягнути із [PERSON] .207, 60 грн заборгованість по податку з власників транспортних засобів . В судовому засіданні позов підтримав. Представник ДПІ у Хотинському районі Ватаманюк В.В.суду пояснив, що відповідач допустив заборгованість як платник податку з транспортного засобу. Відповідач [PERSON] .позов визнав. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-02 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про примусове стягнення заборгованості за постачання теплової енергії в сумі 920,96 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є абонентом Охтирської філії ТОВ СП “Правекс-Брок” як енергопостачальної організації по споживанню теплової енергії, але не проводить в належному обсязі оплату за спожиту теплову енергію, в зв'язку з чим станом на 1.04.2008 р. виникла заборгованість в сумі 920,96 грн., яку просить стягнути з відповідача, а також стягнути витрати на ІТЗ в сумі 30 грн., а всього 950,96 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 920,96 грн., судові витрати в сумі 30 грн., а всього 950,96 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, справа розглядається в порядку заочного провадження. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS], йому відкрито особовий рахунок по сплаті послуг з постачання теплової енергії № 82946. Позивач надавав послуги з постачання теплової енергії, відповідачка їх отримував, а це свідчить про існування договірних відносин між сторонами в період з 1.08.2007 року по 1.04.2008 року у спосіб, передбачений ст. 11 ЦК України 2003 року. А тому обсяг прав і обов'язків сторін при неукладенні окремого договору за період з 1.08.2007 року по 1.04.2008 року, визначається законодавством, яке регулює взаємовідносини осіб, що надають послуги, зі споживачами цих послуг. Згідно ст. 526 ЦК України 2003 р. зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Згідно довідки про нарахування оплати за теплоенергію за особовим рахунком № 82946 відповідач не проводив в належному обсязі оплату за спожиту теплову енергію з 1.07.2007 року по 1.04.2008 року, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 920,96 грн. Судом встановлено, що нарахування оплати за теплову енергію здійснено згідно тарифів на теплопостачання, затверджених рішеннями виконкому Охтирської міської ради від 26.02.2007 р. № 62, відповідно до ст. 28 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”. Суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за послуги теплопостачання на суму 920,96 грн. та 30 грн. витрат на ІТЗ. На підставі викладеного, ст.ст. 11, 526 ЦК України 2003 року, Закону України „Про житлово-комунальні послуги” від 24.06.2004 р., Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-02 00:00:00

04 березня 2008 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON]до [PERSON], [PERSON]про признання дійсним договору купівлі-продажу домоволодіння [ADDRESS], мотивуючи свої позовні вимоги тим, що в 1989 році вона придбала жилий будинок, але даний договір не був зареєстрований нотаріально. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі та позивач пояснила, що у 1989 році вона купила у [PERSON]. 76/100 частини та у [PERSON]. 24/100 частини жилого будинку [ADDRESS] . Вона сплатила відповідачам відповідну суму, відповідачі отримали гроші та передали її правовстановлюючі документи та обіцяли оформити договір нотаріально. Просила суд задовольнити позовні вимоги. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Суд вислухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що у 1989 році між [PERSON]. та відповідачами був укладений договір купівлі - продажу жилого будинку [ADDRESS]. Позивачка сплатила відповідачам відповідну суму відповідачі отримали гроші та передали її правовстановлюючі документи. Договір купівлі - продажу сторони нотаріально не посвідчили, але всі істотні умови договору сторони виконали у повному обсязі. У відповідності до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. На підставі викладеного суд вважає, що позивачем доведений факт укладання договору, а тому позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-02 00:00:00

Рішенням Міловського районного суду Луганської області від 31 липня 2007 року [PERSON] позбавлено батьківських прав на її сина [PERSON], [INFO]. З 01 листопада 2007 року неповнолітнього [PERSON]. передано на виховання та спільне проживання в прийомну сімґю [PERSON] та [PERSON]. Посилаючись на те, що відповідачка [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає позивачка просить суд стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідачки, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Ухвалою Міловського районного суду Луганської області від 27 березня 2008 року відповідачку по справі [PERSON] оголошено в розшук. Розглянувши обставини справи, вислухавши пояснення представника позивача суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову з наступних підстав: Згідно свідоцтва про народження дитини відповідачка [PERSON] є її матірґю, яка відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України зобов”язана утримувати свою дитину до повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України - особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовґязку щодо утримання дитини. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати покласти на відповідачку. На підставі ч. 2 ст. 166, ст.ст. 180, 182 Сімейного Кодексу України, Постанови Кабінету Міністрів № 1258 від 21.12.2005 року “Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ та їх розмірів”,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-02 00:00:00

Сторони з 01 вересня 1999 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей: [PERSON][INFO] та [PERSON][INFO]. Посилаючись на те, що з жовтня 2005 року сторони однією сімґєю не живуть і, з цього часу відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає позивачка в позовній заяві просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх доходів відповідача але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Міловського районного суду Луганської області від 03 квітня 2008 року відповідача по справі [PERSON] оголошено в розшук. Розглянувши обставини справи, вислухавши пояснення позивачки суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову з наступних підстав: Згідно свідоцтв про народження дітей відповідач [PERSON]. є їх батьком, який відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України зобов”язаний утримувати своїх дітей до повноліття. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати покласти на відповідача. На підставі ст.ст. 180, 182 Сімейного Кодексу України, Постанови Кабінету Міністрів № 1258 від 21.12.2005 року “Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ та їх розмірів”,

Outcome: approved