Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-06 00:00:00

06 червня 2008 року, позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, посилаючись на те, що, з 13 серпня 1994 року, він перебуває у шлюбі з відповідачем. Даний шлюб було зареєстровано у Бунаківській сільській раді Лозівського району Харківської області, про що вчинено актовий запис №6. Від даного шлюбу, у них з відповідачем є неповнолітні діти: донька - [PERSON], [INFO]та син - [PERSON], [INFO]. Позивач вказав, що шлюб зберегти вже не можливо, оскільки у них з відповідачем, різні характери, погляди на життя та життєві цінності, між ними не має взаємо порозуміння. Проживають вони окремо вже три роки і не підтримують шлюбних відносин. Спору про розподіл сумісно нажитого майна, між ними не має. На підставі викладеного, позивач прохає суд, розірвати шлюб між ним та відповідачем, а витрати в органах РАГСу, при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу, покласти на нього. В судовому засіданні 07 липня 2008 року, позивач підтримав позовну заяву, прохав розірвати шлюб з відповідачем по справі, пояснив, що шлюб зберегти неможливо тому, що у них з відповідачем різні характери, погляди на життя та життєві цінності, між нами не має взаємо порозуміння. Проживають вони окремо вже три роки і не підтримують шлюбних відносин, спору про розподіл сумісно нажитого майна та місця проживання дітей, між ним та відповідачем не має. Донька. залишиться проживати з відповідачем, а син, буде проживати з ним. Також позивач вказав, що шлюб у нього перший і у відповідача також. Позивач прохав суд, не стягувати на його користь з відповідача, витрати, які ним понесено при зверненні до суду з даною позовною заявою, про що подав суду свою письмову заяву від 25.06.2008 року. 07 липня 2008 року, відповідач у судове засідання не з»явилася, однак, подала до суду письмову заяву від 25 червня 2008 року, в якій вказала, що свій відзив на позовну заяву, вона підтримує, і прохає суд слухати справу за її відсутності, оскільки позов позивача визнає, згодна на розлучення, бо збереження сім'ї вже не можливо і буде суперечити інтересам кожного з них, строку для примирення не потрібно, спору відносно місця проживання дітей та розподілу сумісно нажитого майна між ними немає. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановленого, що сторони з 13 серпня 1994 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано у Бунаківській сільській раді Лозівського району Харківської області, про що чинено актовий запис № 6 (а.с.№4). Від даного шлюбу, сторони мають дітей: доньку - [PERSON], [INFO]та сина - [PERSON][INFO](а.с.№11,12). Судом встановлено, що у сторін даний шлюб у кожного перший. Відповідно до пояснень, які надано позивачем у судовому засіданні 07 липня 2008 року, та відзиву на позовну заяву відповідача (а.с.№ 17), письмової заяви відповідача (а.с.№ 25), судом було достовірно встановлено, що сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинились, подружжя живуть окремо вже три роки і не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом було з»ясовано, що між сторонами не має спору про розподіл сумісно нажитого майна та місця проживання дітей, якщо шлюб буде розірвано. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Витрати по оплаті державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає можливим покласти на позивача, згідно його заяви (а.с.№3), а відповідача від вказаних витрат - звільнити. Згідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. З огляду на матеріалами справи, судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи на суму в 07 грн. 50 коп. (а.с.№1) та судовий збір (державне мито) на суму в 08 грн. 50 коп. (а.с.№2). У попередньому судовому засіданні, позивачем подано заяву (а.с.№16), якою він прохав суд не стягувати з відповідача понесені ним особисто при зверненні до суду з даною позовною заявою судові витрати. У судовому засіданні 07 липня 2008 року. позивач свою заяву від 25 червня 2008 року, підтримав. Положенням ч. 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: approved