Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що 28.07.2007 р. між сторонами укладено договір позики на суму 5000 грн,який був оформлений у вигляді розписки. Відповідач зобов'язався повернути гроші 31.07.2007 р., тобто через три дні. Однак, відповідач до теперішнього часу борг не повернув, на неодноразові прохання та попередження не реагує через відсутність грошей. В зв”язку з чим позивач звернувся з позовом про стягнення суми боргу, 3 % річних, судові витрати у вигляді 51 грн держмито та 30 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення за розгляд справи, сплачені ним при зверненні до суду, витрати у сумі 4 грн за надання банківських послуг. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні позову та просив суд стягнути з відповідачки суму боргу та судові витрати, витрати за надання банківських послуг та витрати за розміщення об”яви у газеті. Відповідач у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час слухання справи був повідомлен належним чином через розміщення об”яви у “[INFO]” за № 57 від 24.04.2008 р. щодо місця та часу розгляду справи. Заяви про розгляд справи за його відсутність не надходило. Відповідно до ч.4 ст. 169, 224 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказі та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачки на підставі матеріалів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. 15.05.2008 року відповідно до ст. 225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши позивача, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що відповідно до розписки, долученої до матеріалів справи, 28.07.2008 року відповідач взяв в борг у позивача 5000 грн та зобов'язався сплатити борг до 31.07.2008 року. До теперішнього часу борг [PERSON]. не повернув. Розписка є підтвердженням, що між сторонами по справі було укладено договір позики. Договірні правовідносини регулюються нормами цивільного законодавства. А саме: ст..1049 ЦК України передбачено “… позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у строк передбачений договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором”. Згідно зі ст.. 1050 ЦК України “… якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язується сплатити грошову суму відповідно до ст.. 625 ЦК України: на вимогу позикодавця сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.” Позивач надав розрахунок, з якого вбачається що 3 % річних за весь час прострочення грошового зобов”язання за період з 01.08.2007 р. по 30.01.2008 р. складає - 5000 ( грошове зобов”язання) * 3\100 * 183\365, де 183- це період заборгованості = 75 грн 21 коп. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України судові витрати покласти на відповідача. Враховуючи викладене, а також те, що відповідачем не виконані вимоги договору, борг позивачу не повернуто, чим порушені права та охороняємі законом інтереси позивача, суд вважає за необхідне постановити заочне рішення, яким стягнути з відповідача зазначену суму боргу 5000 грн в примусовому порядку, проценти по заборгованості, судові витрати, витрати за розміщення об”яви у газеті, витрати за надання банківських послуг.

Outcome: approved