overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача , мотивуючи тим , що в його приватній власності є житловий будинок [ADDRESS], будучи власником будинку він самовільно без відповідного дозволу побудував : прибудову «б» одноповерхову розміром 1,42 х 1,77 м : 2 + 4,36 м х 3,35 м :2 вартістю 3131 грн. Ці споруди були побудовані без належних проектних документів , також не були оформлені необхідні документи про закінчення будівництва і право власності на них не узаконене, а тому він звернувся до суду з даним позовом . В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просить суд визнати право власності на вказані споруди за ним Представник відповідача не заперечує проти задоволення позовних вимог . Згідно акту технічного обстеження № 31/08-р від 26 червня 2008року самочинно збудовані споруди за наслідками обстеження та згідно нормативних документів мають задовільний стан та в подальшому можуть експлуатуватись за призначенням . Заслухавши пояснення сторін ,вивчивши матеріали справи , суд дійшов висновку , що позов підлягає задоволенню . Згідно ч.5 ст.376 ЦК України , на вимогу власника ( користувача ) земельної ділянки , суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно , яке самочинно збудоване на ній , якщо не порушує права інших осіб. Таким чином в судовому засіданні з достовірно встановлено, що вказані будівлі побудовані позивачем без відповідних проектних документів, позивач є власником даних будівель , а тому суд вважає , що є підстава для визнання права власності на вищезазначені будівлі за позивачем . На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які мешкають у квартирі [ADDRESS], заборгованість за договором по утриманню будинку і споруд та прибудинкової території у розмірі 1548,07 грн. та сплачені при зверненні до суду витрати за ІТЗ розгляду справи у розмірі 30 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та в їх обґрунтування пояснив, що відповідачі проживають у будинку за вищевказаною адресою, який знаходиться на балансі та обслуговується позивачем. Між позивачем та відповідачами 17.11.2005 року укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території. Позивач регулярно надає відповідачам послуги згідно умов договору за які нараховує відповідну плату, але вони її не сплачують, завдяки чому й утворилася заборгованість, просить позов задовольнити. Відповідачі у судове засідання двічі не з'явилися, хоча були повідомлені своєчасно належним чином, заперечень проти позову не надали, причину та обставини неявки не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутністю або перенесення судового засідання, не надіслали, у зв'язку з чим, суд вважає можливим розглянути справу в порядку заочного провадження, посилаючись на її матеріали. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідував матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки підтверджуються довідкою з міста проживання, договором про надання послуг, випискою з особистого рахунку, довідкою про заборгованість.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу , щомісячно, до його повноліття , посилаючись на ті обставини, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Суд досліджує наступні докази: Довідка про реєстрацію шлюбу, копія свідоцтва про народження , довідка паспортної служби. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно із статтею ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, мають сина [PERSON] [INFO], батьками якого в свідоцтві про народження вказані позивачка та відповідач. Неповнолітня дитина знаходиться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти на користь позивачки в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів. Судовий збір у розмірі 51 гривня підлягає стягненню на користь держави з відповідача. З відповідача підлягає стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7(сім) грн.. 50 коп. за розгляд справи Лисичанським міським судом . На підставі ст. 180-182 СК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що з [INFO] перебуває з відповідачем в шлюбі, який зареєстрований в Маринівській сільській раді Доманівського району Миколаївської області, актовий запис [NUMBER], про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] народження. Позивачка мотивує свої позовні вимоги тим, що сімейні та подружні стосунки між нею та відповідачем припинені, фактично сім'я розпалася, шлюб з відповідачем вона вважає невдалим. Відновлення сімейних стосунків і збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечить її інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги повністю та наполягала на розірванні шлюбу, відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Із матеріалів справи та з пояснень сторін вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з [INFO]. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] народження. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо з 2005 року, сім»я фактично розпалася. Позивачка пояснила, що має намір створити нову сім»ю. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому суд вважає доцільним позовні вимоги задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що сім'я розпалась. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. Дослідивши матеріали справи, суд, находить позов який підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, причиною розірвання шлюбу є психологічна несумісність, відсутність взаємо порозуміння та взаємоповаги. При таких обставинах шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню. Витрати пов'язані з розірванням шлюбу можливо накласти на позивача за його згодою, відповідачку від витрат суд звільняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-24 00:00:00

Позивач у квітні 2008 року звернувся в суд із позовом, яким просив стягнути із відповідача на його користь - 14 311 грн. 97 коп. заборгованості за кредитним договором та понесені ним судові витрати. На його обгрунтування зазначає, що відповідач відповідно до укладеного договору б/н від 04.06.2004 року, який у 2006 року було продовжено, отримала кредит у розмірі - 10 000 грн. , зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік. Проте, в порушення умов договору та норм закону відповідач належним чином не виконав свої зобов”язання, в зв”язку з чим утворилась вищевказана заборгованість. Представник позивача в судовому засіданні подав до суду заяву про зменшення розміру основних вимог та просив суд стягнути із відповідача на користь позивача - кредитну заборгованість в сумі - 5 617 грн. 11 коп. та відповідно судові витрати. Відповідач в суді позов визнала, заперечень не подала. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд позов задовольняє з наступних підстав. Між сторонами в справі 04.06. 2004 року укладено договір б/н про надання позичальнику ( відповідачу) кредиту в розмірі - 10 000 грн. , зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік, який у 2006 року було продовжено. Договір складається із заяви позичальника та умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов”язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Проте, в порушення вказаних норм закону та умов договору відповідач зобов”язання належним чином не виконує, в зв”язку з чим і утворилась заборгованість, з врахуванням проплат, в розмірі 5617 грн. 11 коп., яка і підлягає до стягнення із відповідача в примусовому порядку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати . На підставі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 12 січня 2007 року . Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину : доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні й вихованні. Створити міцну сім”ю вони не зуміли , відповідач веде самостійне життя , матеріально сім”ю не утримує, вихованням дитини не займається. На цьому грунті постійно виникають конфлікти під час яких вони ображають один одного, півроку проживають окремо , просила суд їх шлюб з відповідачем розірвати, стягнути аліменти на утримання дитини. У судовому засіданні позивачка свій позов підтримала, викладене у заяві підтвердила та пояснила, що відповідач матеріально сім”ю не забезпечує , вони шлюбних відносин не підтримують протягом семи місяців , примирятись не бажає. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю . Вислухавши пояснення сторін , дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 січня 2007 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Сімейне життя не склалося . По причині невідповідності характерів між сторонами виникають сварки, в ході яких вони ображають один одного . Конфлікти привели до виникнення взаємної неповаги один до одного . Оскільки сторони тривалий час не проживають як подружжя , примирятись та поновлювати подружні відносини сторони не бажають, сім”я існує формально, суд приходить до висновку, що їх шлюб необхідно розірвати, а дитину залишити на вихованні позивачки, стягнувши аліменти на її утримання . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-24 00:00:00

Позивач у травні 2008 року звернувся в суд із позовом, яким просив стягнути із відповідача на його користь - 2159 грн. 68 коп. заборгованості за кредитним договором та понесені ним судові витрати. На його обгрунтування зазначає, що відповідач відповідно до укладеного договору б/н від 15.12. 2005 року отримав кредит у розмірі - 1 000 грн. , зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте, в порушення умов договору та норм закону відповідач належним чином не виконав свої зобов”язання, в зв”язку з чим утворилась вищевказана заборгованість. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, на його обгрунтування послався на обставини, які викладені у позовній заяві та не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач до суду не з”явився, про день та час розгляду справи повідомлявся , причини неявки суду не відомо. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд позов задовольняє з наступних підстав. Між сторонами в справі 15. 12. 2005 року укладено договір б/н про надання позичальнику ( відповідачу) кредиту в розмірі - 1 000 грн. , зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договір складається із заяви позичальника та умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов”язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Проте, в порушення вказаних норм закону та умов договору відповідач зобов”язання належним чином не виконує, в зв”язку з чим і утворилась заборгованість в розмірі 2159 грн. 68 коп., яка і підлягає до стягнення із відповідача в примусовому порядку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати . На підставі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-24 00:00:00

15.07.2008 року заявник КУ «Вознесенська центральна районна лікарня» звернулася до суду з заявою про направлення на обов'язкове лікування до протитуберкульозного закладу хворого на заразну форму туберкульозу [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначав, що [PERSON]. з квітня 2007 року хворіє на заразну хворобу туберкульозу, будучи попередженим про необхідність лікування відмовився від нього, самовільно покинувши стаціонарне відділення Миколаївського обласного тубдиспансера 29.04.2008 року, куди був поміщений 04.02.2008 року. Посилаючись на те, що поведінка [PERSON] становить загрозу розповсюдження зазначеної хвороби серед населення, є джерелом інфекції для осіб, що з нею контактують, а тому є підстава для обов'язкової госпіталізації особи до протитуберкульозного закладу, заявник просив позов задовольнити. В судовому засіданні представники заявника вимоги підтримали і пояснили, що за висновком лікувально-консультативної комісії термін знаходження [PERSON]. повинен становити три місяці. Заінтересована особа [PERSON]. в судове засідання не з'явилася, належним чином про час та місце розгляду справи була повідомлена, причини неявки суду не повідомила. Вислухавши пояснення представників заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 12 Закону України від 05.07.2001 року «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз» хворі на заразні форми туберкульозу, в тому числі соціально дезадаптовані, із супутніми захворюваннями на хронічний алкоголізм, наркоманію чи токсикоманію, підлягають обов'язковій госпіталізації до туберкульозних закладів та зобов'язані пройти відповідне лікування. В судовому засіданні встановлено, що наказом керівника органу державної влади в області охорони здоров'я визначено, що заявник, як лікувальний заклад, який має тубкабінет є протитуберкульозним закладом, а обов'язкова госпіталізація хворих на заразну форму туберкульозу здійснюється до обласного тубдиспансеру. Із виписки медичної карти хворого на туберкульоз [PERSON]. слідує, що він є хворим на заразну форму туберкульозу, обізнаний з діагнозом свого захворювання, попереджений про необхідне лікування. Матеріалами справи - доповідними медичних працівників - підтверджено, що [PERSON]. ухиляється від лікування: шляхом самовільного дострокового залишення стаціонарного відділення Миколаївського обласного протитуберкульозного закладу, неявки на виклики лікарів. В зв'язку з захворюванням, поведінка [PERSON]. є джерелом інфекції для інших осіб, що з ним контактують. За висновком ЛКК Вознесенської ЦРЛ [PERSON]. підлягає обов'язковій госпіталізації в умовах стаціонарного лікуванні в Миколаївському обласному протитуберкульозному тубдиспансері строком на три місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-24 00:00:00

22.07.2008 року позивачка [PERSON], яка є спадкоємицею за законом, що прийняла спадщину, звернулася до суду з позовом до відповідача територіальної громади м. Вознесенська в особі Вознесенської міської ради про виділення часток в спільній сумісній власності на [ADDRESS], яка належить їй та померлому[INFO] [PERSON] В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначала, що вказана квартира згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації Вознесенського виробничого об'єднання «Возко» 15.02.1994 року належить співвласникам на праві спільної сумісної власності і вважається, що їх частки у цьому виді власності є рівними. Посилаючись на те, що її право на отримання свідоцтва про право власності оспорюється нотаріусом, який вказує на необхідність визначення часток учасників спільної сумісної власності, позивач просила позов задовольнити, визнавши за кожним із співвласників частки по 1/2 частині [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з'явися, суду надав заяву про визнання позову та про розгляд справи у його відсутність. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Із свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації Вознесенського виробничого об'єднання «Возко» 15.02.1994 року слідує, що [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON]у на праві спільної сумісної власності. [INFO]помер [PERSON] і відкрилася спадщина у вигляді зазначеної квартири . У відповідності з п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" частка учасника спільної сумісної власності визначається при відкритті після нього спадщини. За відсутності доказів про те, що участь когось із учасників спільної сумісної власності у надбанні майна була більшою або меншою, частки визначаються рівними. Із відповіді державного нотаріуса слідує, що видача свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу унеможливлюєтья до виділення частки померлого у спільному майні. З урахуванням викладеного слідує, що позивач є належною стороною по справі і вправі звернутися до суду з позовом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-24 00:00:00

13.06.2008 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] зареєстрованого [INFO] відділом РАЦС по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 188. Від шлюбу сторони дітей не мають. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказувала, що шлюбні відносини були припинені у травні 2008 року по причині втрати почуття любові до відповідача через відчуження у шлюбних відносинах і тому збереження шлюбу суперечить її інтересам, які мають суттєве значення. Позивачка в судовому засіданні підтримала свої вимоги, зазначаючи, що в наданий судом строк примирення не відбулося, відповідач забрав речі з квартири, в якій планували проживати спільно і, перебуваючи в відпустці, відпочиває на морі. Відповідач в судове засідання не з'явився, судом належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши та оцінивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, беручи до уваги обставини життя подружжя, суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню на підставі вимог ст.112, ст.105 ч.3 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-24 00:00:00

Прокурор Бобринецького району звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ “Державний ощадний банк України” заборгованості по наданому кредиту в сумі 2 133,32 грн., відсотки по угоді у розмірі 680 грн., а також судові витрати в сумі 51 грн. судового збору та 30 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу. При цьому вказує, що відповідач ухиляється від виконання умов кредитного договору , за період користування кредитом позика та відсотки відповідачем погашались не в повній мірі. В судовому засіданні прокурор Бобринецького району Коваль М. М. підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник ВАТ “Державного ощадного банку України” - Дмитрієва С. М. (що діє на підставі довіреності від 18.03.2008 року) позовні вимоги заявлені прокурором підтримала та надала до суду довідку про заборгованість відповідача станом на 25.07.2008 року по наданому кредитному договору №21 від 25.07.2006 року, де прострочення заборгованості становить 332,12 грн., відсотки - 113, 71 грн., загальна сума заборгованості 14 183, 41грн. Відповідач [PERSON] визнали позовні вимоги та не заперечили проти їх задоволення. Суд, вислухавши сторони, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні було встановлено, що згідно Кредитного договору № 21 від 25.07.2006 року, укладеного між ВАТ “Державний ощадний банк України” та [PERSON], яка отримала 23 000 грн. на цільове використання Кредиту, а саме (реконтструкція будинку) під 20% річних строком до 25.07.2011 року. Згідно договору щомісячна сума мінімального необхідного платежу складає 383,33 грн., погашення основного боргу за кредитом та сплата відсотків в розмірі зазначеному п.1.1, п.1.6.1.1 повинно здійснюватися щомісячно до 25 числа кожного звітного місяця. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором було укладено Договір іпотеки №827 від 25.07.2006 року . В порушення умов кредитного договору за період користування кредитом позика та відсотки [PERSON] погашалися не в повній мірі. Крім того відповідно поданої представником ВАТ “Державного ощадного банку України” - Дмитрієвою С. М. довідки станом на 25.07.2008 року прострочена заборгованість по наданому кредиту зменшилась і становить 332,12 грн., відсотки - 113,71 грн. і загальна заборгованість становить - 1 4183,41 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст.1049 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі викладеного,

Outcome: approved