Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-09 00:00:00

Позивач [PERSON] пред'явив в суд позов до [PERSON] про стягнення боргу в сумі 500 000,00 грн. за укладеним між ними договором № 1 безпроцентної позики від 04 квітня 2008 року. Обґрунтовуючи свої вимоги до відповідача, позивач вказує, що відповідно до умов укладеного між ним і відповідачем договору № 1 безпроцентної позики від 04.04.2008 року відповідач зобов'язався повернути йому таку ж суму позики через 60 календарних днів з моменту отримання грошей, а на підтвердження одержання від нього грошових коштів в сумі 500 000,00 грн. відповідач видав йому власноруч складену ним письмову розписку від 07.04.2008 року. Проте по закінченні встановленого вказаним вище договором позики строк відповідач не повернув йому суму позики, і ухиляється від повернення суми позики до цього часу та не надає йому будь-яких пояснень щодо причини затримки повернення грошей. В попередньому судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов свого довірителя, підтвердив викладені вище обставини та наполягав на задоволені позову в повному обсязі. Відповідач [PERSON] визнав позов і просив суд розглянути справу за його відсутності, про що надав суду свою письмову заяву, яка приєднана до матеріалів даної справи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики і його умов може бути представлена розписка позичальника, що підтверджує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми . Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом установлено, що 04 квітня 2008 року між [PERSON] і [PERSON] був укладений договір № 1 безпроцентної позики, за умовами якого позикодавець [PERSON] позичив позичальнику [PERSON] гроші в сумі 500 000,00 грн. строком на 60 календарних днів з моменту отримання позичальником грошей. Також судом установлено, що на виконання цього договору, 07 квітня 2008 року позикодавець [PERSON] передав позичальнику [PERSON] грошові кошти в сумі 500 000,00 грн., а [PERSON] на підтвердження факту отримання цієї грошової суми від [PERSON] власноруч склав письмову розписку від 07 квітня 2008 року та видав цю розписку позикодавцеві [PERSON]. Надані представником позивача суду оригінали зазначених вище договору № 1 безпроцентної позики від 04.04.2008 року і письмової розписки позичальника [PERSON] від 07 квітня 2008 року приєднані до матеріалів справи. З огляду на викладені обставини, суд доходить висновку, що встановленій укладеним між сторонами договором № 1 безпроцентної позики від 04.04.2008 року строк повернення позики наступив 05 червня 2008 року. Проте дотепер [PERSON] не виконав свої зобов'язання перед [PERSON] за вказаним вище договором позики, оскільки ані в установлений договором строк ані станом на дату розгляду судом даної справи не повернув позивачеві суму позики. Задовольняючи позов [PERSON], суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 1 730,00 грн., пов'язані зі сплатою позивачем судового збору в сумі 1 700,00 грн. і оплатою витрат на ІТЗ судового розгляду справи в сумі 30,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved