Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому вказала, що 14.2.2008 року вона уклала з відповідачем усний договір купівлі-продажу спліт системи вартістю 2253 грн., здійснивши 100% передоплату. По факту укладення договору купівлі-продажу та отримання в якості передоплати грошей, відповідач надав їй квитанцію до прибуткового касового ордеру № 58 від 14.2.2008 року про отримання вказаної суми. Згідно досягнутої домовленості відповідач зобов'язався виконати угоду на протязі 10 днів, тобто до 24.2.2008 року, доставити обумовлений договором товар, але й до теперішнього часу відповідач умов договору не виконав, спліт систему позивачці не доставив. Позивачка постійно зверталася до відповідача, але постійно чула у відповідь, що угодо буде виконана в найближчий час, але й до теперішнього часу відповідач не виконав умови договору, що й стало причиною звернення до суду. Посилаючись на Закон України «Про захист прав споживачів», просить розірвати договір та стягнути з відповідача сплачену передоплату за товар у розмірі 2253 грн., пеню за прострочення виконання зобов'язання у розмірі 3% за кожен день прострочення виконання замовлення протягом 136 днів (за період з 25 лютого по 9 червня 2008 року) у розмірі 9192,24 грн. та судові витрати - витрати на ІТЗ розгляду справи, понесені при зверненні до суду у розмірі 30 грн. Окрім того, позивачка вважає, що діями відповідача їй спричинена моральна шкода, оскільки у зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язання за договором, вона була позбавлення можливістю користування певними благами, за які вона сплатила кошти. З цього приводу вона стала нервувати, постійно прокручувала в думках ситуацію, що склалася, змушена була здійснювати додаткові зусилля, спрямовані на повернення сплаченої суми, та шукати інші можливості для придбання аналогічного товару. У неї погіршився стан здоров'я, сон, апетит, відношення у сім'ї, взаємовідносини з друзями та знайомими. Нанесену моральну шкоду оцінює в 500 гривень. У судовому засідання позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі та посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що згоден з відшкодуванням сплаченої суми вартості товару, який він повинен був придбати для позивачки у розмірі 2253 грн. та судовий збір, сплачений позивачкою при зверненні до суду у розмірі 30 грн. Не визнає, сплату позивачці пені за невиконання умов договору та відшкодування моральної шкоди. Представник третьої особи просить позовні вимоги позивачки задовольнити у повному обсязі, вважає їх законними та обґрунтованими. Вислухавши пояснення, дослідував матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як встановлено у судовому засіданні, 14.2.2008 року між позивачкою та відповідачем досягнута згода про доставку відповідачем для позивачки спліт системи за що вона в якості передоплати передала відповідачеві гроші у погодженій сумі 2253 грн. Даний факт не заперечується сторонами та підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 58 від 14.2.2008 року (а.с.5), що на думку суду вважається як укладення договору у відповідності до ч.1 ст.638 ЦК України, згідно якої договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до частини 2 цієї ж статті істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Відповідно до ч.1 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати товар у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну суму грошей. Відповідно до ч.1 ст.656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде набутий продавцем у майбутньому. Відповідно до ст.657 ЦК України, яка встановлює форми окремих видів договорів купівлі-продажу, договір купівлі продажу побутової техніці, до якої відноситься спліт система не потребує строго визначеної форми. Тому суд вважає, що між позивачкою та відповідачем 14.2.2008 року було укладено договір купівлі-продажу, оскільки дії сторін повністю відповідають вищевикладеним нормам права, регламентуючим взаємовідносини сторін при здійснення дій, направлених на купівлю продаж товару. Як встановлено у судовому засіданні й проти чого сторони не заперечують, відповідно до умов договору купівлі-продажу від 14.4.2008 року відповідач повинен був у 10-денний строк - до 24.2.2008 року, доставити позивачці спліт систему. Відповідно до ст.704 ЦК України якщо договір роздрібної купівлі-продажу укладено з умовами про доставку товару покупцеві, продавець зобов'язаний у встановлений договором строк доставити товар покупцеві. До теперішнього часу товар відповідачем позивачці не доставлено. Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Виходячи з пояснень позивачки, внаслідок порушення відповідачем умов договору, вона позбулася того на що розраховувала при укладенні договору. Таким чином, суд вважає, що в ситуації, що склалася між сторонами є всі законі підстави для розірвання договору купівлі-продажу, укладеного 14.2.2008 року між позивачкою та відповідачем, тому вимоги позивачки щодо розірвання договору купівлі-продажу підлягають задоволенню, договір розірванню. Відповідно до вищенаведеного підлягає стягнення з відповідача на користь позивачки сплачені нею 2253 грн. Щодо вимог позивачки про стягнення з відповідача на її користь пені за прострочення виконання зобов'язань у відповідності до ст.693 та 536 ЦК України та на ч.5 ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів», на які вона посилається, суд вважає, що в цій частині вимоги позивачки задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до договору, відповідач повинен був виконати умови договору, щодо доставки товару позивачці до 24.2.2008 року, а вона звернулася до суду лише 9.6.2008 року не обґрунтувавши обставини, які б перешкоджали їй раніше звернутися до суду. Тому суд вважає в цій частині позовних вимог відмовити позивачці в їх задоволенні. Щодо відшкодування позивачці моральної шкоди, суд вважає, що дійсно бездіяльністю відповідача позивачці завдана моральна шкода і виходячи із моральних переживань та тих незручностей, які вона отримала з-за невиконання відповідачем умов договору, суд вважає за можливе відшкодувати позивачці моральну шкоду у розмірі 300 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає стягнення з відповідача на користь позивачки понесені витрати на ІТЗ розгляду справи у розмірі 30 грн. та підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial