Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-01 00:00:00

У грудні 2007 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення в подвійному розмірі завдатку у розмірі 40 000 грн. для забезпечення виконання зобов,язання купівлі квартири [ADDRESS] у м. Миколаєві в строк не пізніше 01 грудня 2007 року. Оскільки, до теперішнього часу угода купівлі – продажу квартири не відбулася і відповідачка гроші не повернула, вона і звернулася до суду з даною заявою. У судовому засіданні позивачка вимоги змінила та уточнила, просила стягнути з відповідачки 20 000 грн. передані на підставі угоди про попередню оплату, сплачене держмито у розмірі 200 грн. та 30 грн. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Третя особа представник Універсальної біржи “ Рона” у судове засідання не з,явився, причини неявки суду не повідомив, про день і час слухання справи був повідомлений належним чином. Заслухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи та додані документи, суд вважає вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 18.09.2007 року на УБ “Рона” позивачкою [PERSON] , для забезпечення виконання зобов,язання по купівлі – продажу квартири [ADDRESS] у м. Миколаєві, було передано відповідачці [PERSON] завдаток у сумі 20 000 грн., екв. 4 000 дол. США, про що була складена угода про попередню оплату в присутності представника біржи. Також в угоді була вказана загальна вартість квартири без урахування переданої суми грошей, а саме 180 000 грн., екв. 36 000 дол. США та строк остаточного оформлення документів – не пізніше 10 листопада 2007 року. Пізніше за домовленістю сторони строк перенесли до 01 грудня 2007 року. Але до теперішнього часу договір купівлі – продажу квартири сторони не уклали, а отримані гроші відповідачка у добровільному порядку не повернула. Як вбачається з наданих суду документів, спірна квартира на момент укладення угоди про попередню оплату приватизована не була і належала до державної власності. Крім того, відповідачка навіть не мала права користування даною квартирою, оскільки була зареєстрована за іншою адресою у місті Миколаєві. У судовому засіданні позивачка вказала, що вищевказані обставини про правовий статус квартири їй були відомі, але відповідачка і представники біржи її запевнили, що в найменші строки буде вирішене питання про набуття відповідачкою права власності на вказану в Угоді квартиру, шляхом її приватизації. Допитані у суді свідки [PERSON] та [PERSON] вказали, що були присутні на УБ “Рона”, коли сторони складали угоду про попередню оплату, передавали і отримували гроші та вирішували питання про оформлення договору купівлі – продажу спірної квартири. Свідки, як відповідачка і працівники УБ “Рона”, також займаються купівлею- продажем житла і оформленням відповідних документів. Саме свідок [PERSON] запропонувала позивачці придбати спірну квартиру, про яку дізналася від відповідачки, і попередила, що хоча квартира і неприватизована, належить до державної власності, але це можна скоро вирішити без будь- яких проблем, що і раніше були випадки, коли працівники біржи складали угоди про попередню оплату за неприватизовані квартири, які потім були приватизовані і продані. За таких обставин суд вважає, що сума грошей у розмірі 20 000 грн., яку позивачка передала відповідачці на біржі, не може вважатися завдатком, оскільки сторонам було добре відомо про правовий статус квартири, її належність до державного фонду, а домовленість сторін про суттєві умови та строки укладення договору купівлі – продажу спірної квартири належить визнати незаконною та не відповідаючою вимогам чинного законодавства Згідно Закону України “ Про приватизацію” питання приватизації і передачі житла у власність є прерогативою держави, тобто її правом, а не обов,язком. Таким чином, оскільки гроші відповідачка отримала безпідставно, тривалий час ними користувалася, добровільно не повернула, тому з неї на користь позивачки на підставі ст. 1166 ЦК України належить стягнути 20 000 грн. спричиненої матеріальної шкоди, а також судові витрати: 200 грн. сплаченого позивачкою держмита та 30 грн. за информаційно- техничне забезпечення судового процесу.

Outcome: approved