Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Приморського районного суду Запорізької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19 серпня 2000 року Мануйлівською сільською радою Приморського району Запорізької області (актовий запис №3), посилаючись на те, що шлюбні відносини між нею та відповідачем припинилися, між ними відсутнє взаєморозуміння, сім'я розпалася остаточно, тому вона просить суд розірвати шлюб. Їх спільні малолітні сини будуть мешкати з нею. В попередньому судовому засіданні позивач свої вимоги, викладені в позові, підтримала та додатково суду пояснила, що шлюб у неї перший, з 2005 року вони проживають з відповідачем як сусіди, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, спір про майно між ними відсутній. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу в органах РАГС просила покласти на неї. Відповідач позов визнав, про що надав суду відповідну заяву, просив суд розглянути справу негайно та постановити судове рішення в попередньому судовому засіданні, при цьому пояснив, що шлюб у нього другий і дійсно шлюбні відносини між ним та позивачем припинилися, так як між ними відсутнє порозуміння, спільне господарство не ведеться. Спору про майно у них немає, за взаємною згодою їх спільні малолітні сини будуть мешкати з позивачем, він буде приймати участь у їх вихованні та утриманні. На пропозицію суду про надання строку для примирення сторони категорично відмовились, так як вважають, що відновити шлюб неможливо і їх подальше спільне життя може негативно позначитися на інтересах дітей. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.2 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 19 серпня 2000 року сторони уклали шлюб (а.с.8), від якого мають малолітніх синів - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.6-7). В даний час сім'я розпалась остаточно, спільне господарство не ведеться. Бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Згідно ст.111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, сторони вважають неможливим, з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати їх прийняти заходи до примирення. Відповідно до ч.3 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу в органах РАГС підлягають покладенню на позивача. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Однак позивач в судовому засіданні наполягала на тому, щоб сплачені нею витрати по сплаті судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, з відповідача не стягувалися. Тому суд вважає за можливе не стягувати з відповідача на користь позивача зазначені судові витрати.

Outcome: approved