Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-08 00:00:00

В квітні 2008 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що в січні 1995 року він був прийняти в члени КСП «Червона Зірка», яке на даний час ліквідоване і був направлений на навчання в Полтавський аграрний коледж, після чого працевлаштувався в управлінні Пенсійного Фонду України в Машівському районі. Після отримання архівної довідки для підтвердження членства в КСП, юрист роз'яснив, що він має право на земельну частку ( пай ), оскільки на день видачі Державного акту на право колективної власності на землю 24.04.1996 року він був членом зазначеного КСП. Строк позовної давності ним пропущено з поважних причин, оскільки до часу отримання архівної довідки йому не було відомо про порушене право. В зв'язку з наведеним позивач просить поновити строк звернення до суду, надати право на земельну частку ( пай ) та зобов'язати Машівську РДА виділити із земель запасу Коновалівської сільської ради земельну частку (пай) розміром 4, 49 умовних кадастрових гектарів. В судовому засіданні позивач наполягає на задоволенні позову з підстав викладених в позовній заяві, представник Коновалівської сільської ради в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник Машівської РДА в судове засідання не з'явилася, направила заяву з проханням справу слухати без її участі. Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного висновку. Судом установлено, що 15.09.1996 року виданий Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Червона Зірка» ( а.с. 30 ). Розмір земельної частки ( паю ) колишнього КСП «Червона Зірка» складає 4, 49 умовних кадастрових гектарів ( а. с. 10 ). Згідно ст. 2 Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року “Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям” право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства..., які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства..., відповідно до списку, що додається до державного акта про право колективної власності на землю. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» - невнесення до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, особи яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. [PERSON] не був включений до списку осіб, що мають право на земельну частку ( пай ) ( а.с. 11 ), хоча був членом підприємства на момент розпаювання землі, що підтверджується архівною довідкою ( а. с. 6 ). Як видно з довідки Коновалівської сільської ради від 22.05.2008р. - на території зазначеної сільської ради є 77, 17 га земель запасу ( а.с. 30 ). Як на поважність пропуску строку позовної давності позивач зазначає те, що він дізнався про порушене право лише після отримання архівної довідки та консультації у юриста. В судовому засіданні позивач пояснив, що в 1994 році направлявся на навчання від КСП «Червона Зірка», але про те, що був включений в члени КСП йому не було відомо. Той факт, що позивач не знав про те, що він був включений на момент навчання до КСП суд до уваги не приймає як доказ вимог, оскільки як пояснив позивач він був направлений на навчання саме від КСП «Червона Зірка», а тому міг знати і повинен був знати про факт членства в КСП. Суд не приймає до уваги і посилання позивача про його необізнаність, як поважність пропуску строку позовної давності, оскільки у кожного громадянина є доступ до законодавчих актів України, які публікуються в офіційних виданнях, і у позивача не було будь-яких перешкод з їх ознайомленням чи зверненням за роз'ясненням в будь-яку установу, як і для з'ясування питання про його членство в КСП «Червона Зірка». Як вбачається з наданої позивачем копії трудової книжки, з 1.10.1997 року він працює в управлінні Пенсійного Фонду в Машівському районі ( а.с. 4-5 ), тобто після закінчення навчання, не повернувся на роботу до КСП, яке направляло його на навчання, добровільно залишив колектив колгоспу, ніякої участі в його роботі не брав, не цікавився його діяльністю, а тому суд не вбачає підстав для поновлення строку позовної давності. Відповідно до п.6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, 2003 року - правила цього Кодексу про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, оскільки право на земельну частку ( пай ) члена КСП виникає з моменту видачі державного акту, державний акт про право колективної власності на землю КСП «Червона Зірка» виданий 15.09.1996р., позивач мав можливість дізнатися про розпаювання землі, а тому суд вважає, що до виниклих правовідносин в даному випадку необхідно застосовувати Цивільний кодекс, 1963 року. Відповідно до ст. 71 ЦК, 1963 року - загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено ( позовна давність ), встановлюється в три роки. За змістом ст. 80 цього Кодексу - закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові, якщо суд не визнає причину його пропуску поважною. В судовому засіданні позивач не довів, що строк звернення до суду ним пропущений з поважних причин, чим не виконав вимоги ст. ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позивач без законних підстав не був включений до списку осіб, що мають право на земельну частку ( пай ), оскільки він був членом КСП «Червона Зірка» на момент розпаювання землі, але оскільки він пропустив строк позовної давності без поважних причин, який складає майже 12 років, надані докази пропуску його з поважних причин, судом визнані неповажними, інших доказів не надав, а тому суд вважає, що до вимог позивача необхідно застосувати строк позовної давності і в задоволенні позову відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed