Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-24 00:00:00

Красноперекопський міськрайонний Центру зайнятості звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми у розмірі 1589 грн. 89 коп., вказуючи, що відповідач як безробітний перебував на обліку з 03.11.2006 р. та 15.02.2007 р., звернувшись із заявою про виплату допомоги по безробіттю одноразово для організації підприємницької діяльності, отримав 03.03.2007 р. суму 1589 грн. 89 коп. за 250 календарних днів та був зняти й з реєстраційного обліку позивача. Оскільки протягом 6 місяців з дня отримання допомоги, не надавав податкової звітності, позивач вважає, що виплачена сума коштів використана відповідачем не за призначенням, та підлягає безумовному поверненню. В добровільному порядку відповідач не повернув отримані гроші, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідачка суму допомоги по безробіттю у розмірі 1589 грн. 89 коп. У судовому засіданні представник Красноперекопського міськрайонного Центру зайнятості позов підтримав та пояснив, що відповідач не виконував свої обов'язки по наданню відомостей про те, що він займається підприємницькою діяльністю. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що отримана ним допомога по безробіттю використана за цільовим призначенням. Він здійснював підприємницьку діяльність, сплачував єдиний податок та подавав декларації про доходи. За несвоєчасне подання декларації про доходи за 1 квартал 2007 р. сплатив штраф у розмірі 51 грн., після чого несвоєчасне подання декларації про доходи не допускав. Просить у задоволенні позову відмовити та покласти на позивача судові витрати у розмірі 700 грн., які ним витрачено для надання правової допомоги. Суд, вислухавши сторони, допитавши свідків [PERSON]., [PERSON]., дослідивши письмові докази, перевіривши матеріали справи, оглянувши в оригіналі особову справу ЦЗ, особову справу ОДПІ на [PERSON], вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. Судом встановлено такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини. Відповідач у встановленому Законом України «Про зайнятість населення» порядку був визнаний безробітним за наказам по Красноперекопському міськрайонному центру зайнятості від 03.11.2006 р. За заявою відповідача від 15.02.2007 р. про виплату допомоги по безробіттю одноразово для організації підприємницької діяльності, йому 03.-3.2007 р. була виплачена допомога у розмірі 1589-89 грн. у встановленому порядку, після чого відповідач був знятий з обліку Центру зайнятості. Вказані обставини визнаються сторонами та відповідають письмовим доказам. Красноперекопським міськрайонним Центром зайнятості ставиться питання стягнення отриманої відповідачем суми у примусовому порядку, оскільки за рішенням комісії ЦЗ від 04.02.2008 р. відповідач повинен повернути отриману допомогу у розмірі 1589-89 грн., яку у добровільному порядку не сплатив. Як встановлено судом при розгляді справи, відповідач здійснював підприємницьку діяльність протягом шести календарних місяців з дня отримання допомоги по безробіттю одноразово для організації підприємницької діяльності. Вказані обставини встановлені матеріалами особової справи відповідача- суб'єкта підприємницької діяльності, що заведено у Красноперекопскій ОДПІ на [PERSON] Також ці обставини підтверджені свідченнями інспектора ОДПІ [PERSON]. Обставини справи, на які посилається позивач, можуть бути підтверджені лише певними засобами доказування, та не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, такими як пояснення представника позивача та зібраними документами у особовій справі безробітного після зняття його з обліку Центру зайнятості. Суд, оцінивши надані докази в їх сукупності прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено, що відповідач порушив передбачені законом умови та виплачену суму коштів використав не за призначенням. Відповідно до ч.3 ст.36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", якщо застрахована особа не здійснювала підприємницьку діяльність протягом шести календарних місяців з дня отримання допомоги по безробіттю одноразово для організації підприємницької діяльності (за винятком обставин, що унеможливлюють провадження підприємницької діяльності), виплачена сума коштів вважається використаною нею не за призначенням та підлягає поверненню в порядку, установленому спеціально уповноваженими центральними органами виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, державної податкової політики за погодженням з правлінням Фонду. Згідно з принципом змагальності сторін у цивільному судочинстві, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім обставин, які не підлягають доказуванню, що встановлено ст.ст.60, 61 ЦПК України. З урахуванням викладеного, судом не встановлено підстав для задоволення позову. Від судових витрат у вигляді ІТЗ розгляду справи , суд вважає необхідним звільнити позивача як неприбуткову організацію. Судові витрати, понесені відповідачем, відповідно до ст.88 ч.2 ЦПК України, та постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 р. N 590, що встановлює гранічні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних справ, повинні компенсуватися за рахунок держави через Державну судову адміністрацію України, та обчислюватися виходячи з 5 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за повний робочий день.

Outcome: approved