Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

Позивач 7.04.2008 року звернувся в суд із позовом до відповідача про визнання договору на надання послуг з централізованого опалення і обслуговування внутрішньо будинкових мереж таким, що відбувся, стягнення боргу за спожиті послуги та судових витрат. Підставою своїх вимог вважає, те що відповідач проживає у квартирі [ADDRESS]. Дана квартира опалюється підприємством "Теплокомуненерго" від мережі центрального теплопостачання тривалий час. Відповідно до ст. 19 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" стосунки у сфері комунальних послуг регулюються укладеним договором між Споживачами та їх Виконавцем. Укласти такий договір Споживач зобов"язнаий за законом. Такий обов"язок покладається на нього ст. 20 п. 3 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" та ст. 24 Закону України "Про теплопостачання". Договір на теплопостачання відповідач не переуклав, чим порушив вимоги чинного законодавства. Опалення квартири відповідача підприємством здійснюється безперебійно. Якість поставленого тепла відповідає санітарним нормам, проте розрахунки за спожиті енергоносії відповідач своєчасно не проводить. Станом на 1.02.2008 року відповідач заборгував підприємству 519 грн. 72 копійки. Борг утворився за період із 1.11.2007 року до 1.02.2008 року. 10.01.2008 року відповідачу було направлене досудове попередження з вимогою оплатити наявний борг. У добровільному порядку оплатити наявний борг відповідач відмовився. Просить визнати договір про надання послуг з централізованого опалення і обслуговування внутрішньо будинкових мереж таким, що відбувся, стягнути борг за спожиті послуги та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з»явився, позов підтримав повністю, просить його задоволити, про що надав суду заяву. У судове засідання відповідач не з»явився. Про причини неявки суд не повідомив, про час і місце судового розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчить розписка про вручення поштового відправлення. Суд вважає, що, поскільки, відповідно до ст.10 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності і неявкою до суду незалежно від причин відповідач фактично відмовився надавати докази на захист своїх прав у суді, в зв"язку із чим суд розглядає справу на підставі ст.169 ЦПК України у його відсутність, на підставі наявних матеріалів у справі, оскільки, в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду спору та постановлення рішення у відповідності до ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: - відповідно до п. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 1875-IV відповідач зобов"язаний укласти договір на надання послуг із централізованого опалення і обслуговування внутрішньобудинкових мереж. Відповідно до п.2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» експлуатаційні витрати на утримання приватизованих квартир оплачується на рівні квартири плати встановленої для державного житла; - у судовому засіданні встановлено, що послуги відповідачу у період з 01.11.2007 до 01.02.2008 року позивачем надавались; - доказів неякісності послуг чи ненадання їх взагалі відповідач суду не надав; - згідно виписки з особового рахунку [PERSON] заборгованість за послуги на надання послуг із централізованого опалення і обслуговування внутрішньобудинкових мереж за період з 01.11.2007 року до 01.02.2008 року становить 519 гривні 72 копійки ( а.с. 10); - відповідачем не надано доказів сплати заборгованості за надання послуг; - таким чином, у судовому засіданні встановлено, що ДП "Теплокомуненерго" ВАТ «Монастирищенський ордена Трудового Червоного прапора машинобудівний завод» відповідачу, як мешканцю та власнику квартири [ADDRESS], надавалися послуги із централізованого опалення і обслуговування внутрішньо будинкових мереж, а відповідач вказані послуги споживав; тобто у відповідності до ст.ст.901-903 ЦК України договір про надання послуг фактично відбувся; - у відповідності до ч.5 ст.626 ЦК України договір є оплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору, а тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Судові витрати на підставі ст.ст. 81, 88 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved