overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача 4930.79 грн., мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 10.12.07 р., 15.01.2008 р. при перевірці дотримань правил користування електроенергією відповідачем за адресою його мешкання: [ADDRESS], було виявлено крадіжку електроенергії шляхом накиду дротів напруги на лінію електромереж, тому було складено акти про порушення правил користування електроенергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357. Діями відповідача заподіяно збиток на суму позову, нарахований згідно з методикою, затвердженою НКРЕ від 04.05.06 р. № 782/12656. У судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлено, що відповідач проживає по [ADDRESS], договір про користування електричною енергією з Первомайським РЕМ на постачання електроенергії не укладав. 10.12.07 р., 15.01.2008 р. відносно відповідача в його присутності контролерами Первомайського РЕМ складено акти про порушення правил користування електричною енергією побутовим споживачем, порушення виявлено у вигляді крадіжки електроенергії шляхом накиду дротів напруги на лінію електромереж, в результаті чого електроенергія споживалася, електролічильником не обліковувалася. Акт відповідачем підписаний. Сума збитку, заподіяного відповідачем, підтверджена розрахунком розміру збитку енергозабезпечуючій організації. Ст. 1166 ЦК України, передбачає відшкодування майнової шкоди, що завдана майну юридичної особи неправомірними діями фізичної особи, в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази надаються сторонами. Доводи позивача підтверджуються актами про порушення відповідачем правил користування електроенергією, довідками розрахунку збитку на абонента. В силу ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача належить стягнути на користь позивача затрачені судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. На підставі викладеного позов ВАТ «Крименерго» підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача 445,94 грн., мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 21.06.07 р. при перевірці дотримань правил користування електроенергією відповідачем за адресою його мешкання: [ADDRESS], було виявлено крадіжку електроенергії шляхом порушення ізоляції ввідного фазного дроту (мається скрутка дроту на місці порушення ізоляції), тому було складено акт № 133114 про порушення правил користування електроенергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357. Діями відповідача заподіяно збиток на суму 445,94 грн., нарахований згідно з методикою, затвердженою НКРЕ від 04.05.06 р. № 782/12656. У судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлено, що [PERSON] проживає по [ADDRESS], договір про користування електричною енергією з Первомайським РЕМ на постачання електроенергії уклав 12.09.01 р. (договір № 52-363). 21.06.07р. відносно відповідача в його присутності контролерами Первомайського РЕМ складено акт № 133114 про порушення правил користування електричною енергією побутовим споживачем, порушення виявлено у вигляді крадіжки електроенергії шляхом порушення ізоляції ввідного фазного дроту (мається скрутка дроту на місці порушення ізоляції), в результаті чого електроенергія споживалася, електролічильником не обліковувалася. Акт відповідачем підписаний. Сума збитку, заподіяного відповідачем, складає 445,94 грн., що підтверджено розрахунком розміру збитку енергозабезпечуючій організації. Ст. 1166 ЦК України, передбачає відшкодування майнової шкоди, що завдана майну юридичної особи неправомірними діями фізичної особи, в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази надаються сторонами. Доводи позивача підтверджуються актами про порушення відповідачем правил користування електроенергією, довідками розрахунку збитку на абонента. В силу ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача належить стягнути на користь позивача затрачені судові витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. На підставі викладеного позов ВАТ «Крименерго» до Мінгафарова Г.Ш. підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача 902.70 грн., мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 14.08.2007 р., 06.09.2007 р., 09.02.2008 р. при перевірці дотримань правил користування електроенергією відповідачем за адресою його мешкання: [ADDRESS], було виявлено крадіжку електроенергії шляхом накиду дротів напруги на лінію електромереж, тому було складено акти про порушення правил користування електроенергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357. Діями відповідача заподіяно збиток на суму позову, нарахований згідно з методикою, затвердженою НКРЕ від 04.05.06 р. № 782/12656. У судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлено, що відповідач договір про користування електричною енергією з Первомайським РЕМ на постачання електроенергії укладав. 14.08.2007 р., 06.09.2007 р., 09.02.2008 р. відносно відповідача в його присутності контролерами Первомайського РЕМ складено акти про порушення правил користування електричною енергією побутовим споживачем, порушення виявлено у вигляді крадіжки електроенергії шляхом накиду дротів напруги на лінію електромереж, в результаті чого електроенергія споживалася, електролічильником не обліковувалася. Акти відповідачем підписані. Сума збитку, заподіяного відповідачем, підтверджена розрахунком розміру збитку енергозабезпечуючій організації. Ст. 1166 ЦК України, передбачає відшкодування майнової шкоди, що завдана майну юридичної особи неправомірними діями фізичної особи, в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази надаються сторонами. Доводи позивача підтверджуються актами про порушення відповідачем правил користування електроенергією, довідками розрахунку збитку на абонента. В силу ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача належить стягнути на користь позивача затрачені судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. На підставі викладеного позов ВАТ «Крименерго» підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

В квітні 2008 року МКП “ Дніпропетровські міські теплові мережі” звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення суми боргу за теплопостачання. В ході розгляду справи позовні вимоги були уточнені, щодо суми боргу та відповідачів. В своїй позовній заяві позивач і в ході судового розгляду представник позивача посилався на те, що відповідачі проживаючи у квартирі [ADDRESS], в період з 01.05.2004 року по 01.03.2008 року оплату за користування тепловою енергією не здійснювали у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 3520 грн. 56 коп. Просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь “ Дніпропетровські міські теплові мережі” заборгованість за теплову енергію у розмірі 3520 грн. 56 коп. та судові витрати по справі. Відповідачка [PERSON]. у судове засідання з`явилася. Позовні вимоги не визнав. Суду пояснила, що вона є дитиною війни і має 25% пільгу щодо оплати, однак їй нараховували не вірно. Вказала на те, що позивач в своїх вимогах вийшов за трирічний строк позовної давності. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідачі проживають у квартирі [ADDRESS], квартира не приватизована. Відповідачі оплату за користування тепловою енергією не здійснювали. У зв`язку з чим, в період з 01.05.2004 року по 01.03.2008 року перед МКП “ Дніпропетровські міські теплові мережі” виникла заборгованість у розмірі 3520 грн. 56 коп. Суд не може прийняти до уваги твердження відповідачки про те, що нарахування здійснювалося невірно, оскільки в судовому засіданні представником позивача було пояснено проведення розрахунку. Відповідно до ст. 67,68 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно ст.257 ЦК України, загальний строк для захисту порушеного права встановлюється в три роки. Позивачем не доказана поважність пропуску строку позовної давності, представник позивача суду пояснив щодо строку позову, вказавши, що на борг станом на 01.05.2004 року є рішення суду щодо стягнення боргу з відповідачів, тому за таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, тобто з відповідачів необхідно стягнути заборгованість в межах строку позовної давності за період з 01.04.2005 року по 01.03.2008 року в сумі 2809 грн. 04 коп. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути солідарно на користь позивача судові витрати в сумі 81 грн.. Приймаючи до уваги вищевикладене та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

У травні 2008 року позивачі звернулися до суд із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вони є власниками квартири [ADDRESS]. У зазначеній квартирі зареєстровані вони (позивачки) та відповідач (колишній чоловік [PERSON].). Відповідач хоча й зареєстрований у спірній квартирі, однак не мешкає у ній з січня 1998 року. З того часу по теперішній час він проживає у Сполучених Штатах Америки. Відповідач не заперечує проти зняття його з реєстрації, навіть надіслав довіреність та заяву з проханням зняти його з реєстрації зі спірної квартири, однак особисто з' явитися (що необхідно) не бажає. Відповідач має інше постійне місце проживання, однак з'явитися для зняття з реєстраційного обліку зі спірної квартири не бажає. Враховуючи викладене позивачі просять усунути їм перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном - квартирою, шляхом зняття з реєстрації [PERSON] з адреси: м. [ADDRESS] У судовому засіданні позивачки позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Відповідач та представник третьої особи у судове засідання не з' явилися, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, про причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалив, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України та за згодою позивачів провести заочний розгляд справи по наявних матеріалах справи. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачів, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У ході судового розгляду встановлені наступні факти та обставини. З матеріалів цивільної справи вбачається, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 18 квітня 1994 року, виданого виконкомом міської Ради народних депутатів, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки КЖЕП № 26 від 29.02.2008 року за адресою:[ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно акту від 22.10.2007 року [PERSON] з 1998 року не мешкає у квартирі № 9 корпусу 2 будинку[ADDRESS]. Як вбачається із заяви від 09.06.2006 року, [PERSON] просить виписати (зняти з реєстраційного обліку) його з квартири[ADDRESS], у зв'язку з тим, що з 1998 року і по цей час він постійно мешкає у Сполучених Штатах Америки. У судовому засіданні встановлено, що відповідач з 1998 року не проживає у спірній квартирі, не бере участь в оплаті комунальних платежів, фактом своєї реєстрації на даній житловій площі створює перешкоди позивачам в користуванні своєю власністю у вигляді квартири [ADDRESS]. У відповідності зі ст. 48 Закону України «Про власність» позивачі в праві вимагати усунення створених їм відповідачем перешкод (наявність реєстрації у квартирі без факту в ній проживання) у користуванні власністю. З урахуванням викладеного, суд вважає, що реєстрацію відповідача у квартири [ADDRESS] слід припинити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з [PERSON] Позовні вимоги мотивовані тим, що спільне сімейне життя між ними відсутнє з 2004 року, відповідач зловживає алкогольними напоями, сім'ю не забезпечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Вислухавши позивачку, що підтримала позовні вимоги, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя чоловіка та жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] сімейні відносини відсутні, взаєморозуміння між сторонами немає. Позивачка переконана у неможливості збереження сімейних відносин. У шлюб вони вступили 10 травня 2002р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Масандрівською селищною радою м. Ялта, актовий запис № 27. Дітей від шлюбу немає. Суд вважає, що сім'я фактично розпалася, шлюб існує формально, відновити сім'ю неможливо. Подальше життя чоловіка та жінки в шлюбі та збереження сім'ї буде суперечити їх інтересам. Дані обставини підтверджені в судовому засіданні поясненнями позивачки, та відповідають матеріалам справи. Відповідно до ст. 21 Сімейного Кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Але сімейний союз між сторонами фактично відсутній. Суд вважає, що при таких обставинах шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тими обставинами, що вона з дозволу виконкому Індустріальної райради м. Дніпропетровська на підставі проекту добудувала до належної їй на праві власності квартири[ADDRESS] балкон. При реєстрації змін у квартирі ДМБТІ зробило примітку - збільшений на 1 кв. м та підлягає узаконенню, як самовільна зміна проекту. Позивачка вважає, що оскільки будівництво балкону вона здійснила законно, то воно не може бути визнане самочинним будівництвом, а зміни, яких вона припустилася, не порушили нічиїх прав, тому просить суд визнати за нею право власності на добудований до квартири балкон, збільшений на 1 кв. м з коефіцієнтом 0,3. У судовому засіданні позивачка повністю підтримала позовні вимоги та, посилаючись на ті самі підстави, просила їх задовольнити. Представник відповідача - Дніпропетровської міської ради у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, суду пояснив, що між позивачкою та цим відповідачем відсутній спір про право, так як позивачка не зверталася до нього за дозволом про виділення земельної ділянки під збудований нею балкон, а тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник відповідача - Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду не з»явився, що не перешкоджає суду розглянути справу по суті. Представник третьої особи - КП ДМБТІ у судове засідання не з»явився, надав суду листа про розгляд справи за його відсутності. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Судом встановлено, що позивачка згідно з даними технічного паспорту на квартиру прибудувала балкон до своєї квартири, розташованої на першому поверсі, з відхиленням від проекту, а саме - зі збільшенням площі балкону на 1 кв. м та без відведення для цієї мети земельної ділянки, а тому прибудований нею балкон суд вважає самочинним будівництвом. Відповідно до ч.ч.2,3 ст.376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Так як закон пов'язує визнання права власності на самочинне будівництво лише за умови надання земельної ділянки під уже збудоване нерухоме майно, а позивачка не зверталася до Дніпропетровської міської ради з проханням відведення їй такої, то позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

Заявниця [PERSON]. звернулася до Індустріального районного суду із заявою в інтересах неповнолітнього [PERSON], про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особи прізвище якої не збігається з прізвищем в паспорті, посилаючись на те, що померлій матері неповнолітнього, опікуном якого вона є, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю належала земельна ділянка площею 0,0908 га. на території Індустріального району [ADDRESS]. Однак в Державному акті було допущено помилку у прізвищі власника, так в прізвищі « [PERSON]» замість літери «и» після літери « г» було помилково написано літеру « і». У паспорті померлої та в свідоцтві про смерть прізвище написано як « [PERSON]». Встановлення факту належності, [PERSON], Державного акту на право приватної власності на землю необхідно для прийняття та оформлення спадщини неповнолітнім [PERSON]. Просила встановити факт належності [PERSON] Державного акту на право приватної власності на землю від 27 серпня 1998 року серії ДП Д* N005848 72162001. Представники заінтересованих осіб у судове засідання не з'явилися. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Суд, вислухавши пояснення заявниці, представника заявниці, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю від 27 серпня 1998 року серії ДП Д* N005848 72162001 [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,0908 га. на території Індустріального району [ADDRESS] Відповідно до паспорту серія [NUMBER] , виданого 22.06.2000 року Індустріальним РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області [PERSON] Тетяна Михайлівна зареєстрована за адресою[ADDRESS] [PERSON]померла [INFO] Встановлення факту належності, [PERSON], Державного акту на право приватної власності на землю необхідно для прийняття та оформлення спадщини неповнолітнім [PERSON] . Таким чином, оцінюючи всі докази по справі суд вважає, що вимоги заявниці знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду за наступними підставами: Відповідачем, особистий рахунок № 6/17-86, в порушення вимог ст.26 Закона України «Про електроенергетику» не проводится своєчасна оплата за використану електроенергію. Згідно контрольного зняття від 12.01.2008 р. заборговність за використану електроенергію становить - 682,20 грн. Останній платіж відповідачем проводився 04.09.2007р. Діями відповідача порушені інтереси держави. Відсутність сплати за використану електроенергію є нанесенням збитків ВАТ «Донецькобленерго», що є несвоєчасною сплатою податкових платежів. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив суду, що останній платіж проводився не 04.09.2007 року, а 06.12.2007 року на суму 46 гривен, а тому він згоден сплачувати 636, 20 гривень. Вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню у сумі 636, 20 грн., тому що доводи позивача підтверджуються дослідженними у судовому засіданні доказами: -згідно акту звірки розрахунків за електроенергію від 12.01.2008 року показники лічильника складають 4658 кВт, а сплачено за 1626 кВт, різниця складає 3032 кВт, -згідно розрахунку, заборгованість по електроенергії станом на 12.01.2008р. складає 682,20 грн. -згідно з квитанцією „Укрпошти” позивачем 06.12.2007 року сплачено за електроенергію 46 гривень, а в акті звірки розрахунків за електроенергію відсутні відомості, щодо зарахування оплати в сумі 46 гривень від 06.12.2007 року. Таким чином, у судовому засіданні підтвердився факт несвоєчасної сплати за використану електроенергію на загальну суму 682,20 гривень відповідачем [PERSON]., але так як відповідачем сплачено 46 гривень, які не увійшли до загального розрахунку плати за використану електроенергію, тому в рахунок погашення заборгованості по сплаті за електроенергію з відповідача на користь позивача слід стягнути 636,20 грн., крім того, з нього слід стягнути судовий збір 51 /п'ятдесят одну/ гривню та витрати на інформаційно-технічне забезпечення 30/ тридцять/ гривень.

Outcome: approved