Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 20 серпня 1982 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] народження, та дочку [PERSON], [INFO] народження, з 2004 року вони припинили сімейно - шлюбні відносини з тих причин, що відповідач не працював, зловживав спиртними напоями, не надавав матеріальної допомоги на утримання дітей, на цей час вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, вважає, що шлюб зберегти не можна, відновлювати сімейно-шлюбні відносини вона наміру не має, а тому просить суд шлюб між ними розірвати, стягнути з відповідача судові витрати по складенню позовної заяви. . Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення у пресі - газеті «[INFO]» № 42 від 29 травня 2008 року, яка долучена до матеріалів цивільної справи, а тому відповідно до ст.. 74 ч. 9 ЦПК України він вважається повідомленим про день та час розгляду справи, про причини своєї неявки відповідач суд не повідомив. В зв'язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд відповідно до ст.. 169 ч. 4 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст.. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних чи доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутність відповідача та ухвалення заочного рішення. Позивачу роз'яснений порядок перегляду заочного рішення за заяво. Відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги по суті та за обставинами справи у повному обсязі, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, аліменти на утримання дітей з відповідача вона буде стягувати у судовому порядку, спору щодо розподілу спільного майна між ними не має. Суд, вислухав позивача та дослідивши докази, надані позивачем на підтвердження свого позовних вимог (свідоцтво про реєстрацію шлюбу, свідоцтва про народження дітей), вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію шлюбу, актовий запис № [NUMBER] (а.с. 7), сторони дійсно знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 21 серпня 1982 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] народження, та дочку [PERSON], [INFO] народження, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, актові записи № [NUMBER], [NUMBER] ( а.с. 8, 9), які знаходяться на утримання та вихованні позивачки у справі. З 2004 року сторони припинили сімейно - шлюбні відносини з тих причин, що відповідач не працював, матеріально сім'ю не забезпечував, зловживав спиртними напоями, на цей час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, на примирення позивач не згодна, наполягає на розірванні шлюбу. Майнових питань між сторонами не має. Аліменти на утримання дитини позивачка стягує з відповідача у судовому порядку. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, який згідно ст. 112 ч.2 СК України ухвалює рішення про розлучення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Суд вважає, що збереження та відновлення сім'ї сторін не можливо та не доцільно, і даний шлюб підлягає розірванню, а позов задоволенню у повному обсязі; витрати, пов'язані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС, належить стягнути з позивача, звільнив відповідачку від сплати державного мита. Належить стягнути з відповідача і кошти, які позивачка витратила для сплати судового збору в сумі 8,50 грн., витрат на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7,50 грн., для надання правової допомоги по складенню позовної заяви в сумі 50 грн., так ак як відповідно до ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підтвердження понесених витрат позивачка надала суду квитанції про сплату судового збору та витрат на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи ( а.с. 1, 2, 4).

Outcome: approved