Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-04 00:00:00

До Краснокутського районного суду Харківської області 28 травня 2008 року звернувся позивач [PERSON] з позовом про визнання договору дійсним та визнання права власності на житловий будинок. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з метою купівлі-продажу будинку з господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS] 10 жовтня 2007 року, домовившись з гр. [PERSON] про ціну та всі істотні умови договору купівлі-продажу, сплатив їй 5000 грн., про що та надала позивачеві розписку. [PERSON] пообіцяла нотаріально оформити договір купівлі-продажу після оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину після спливу 6-ти місяців після смерті її матері, оскільки зазначений житловий будинок з господарськими будівлями належить померлій [INFO] року її [PERSON] Інших спадкоємців за законом чи заповітом немає. По теперішній час відповідачка [PERSON] ухиляється від оформлення спадщини та відповідно від посвідчення договору купівлі-продажу в нотаріальній конторі. Тому вищезазначені обставини змусили позивача звернутись до суду за захистом та визнанням своїх порушених прав. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, а саме просив визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку з господарськими будівлями, що знаходиться по [ADDRESS], та визнати за ним право власності на зазначений будинок з господарськими будівлями. Відповідачка в судовому засіданні проти позову не заперечувала, та пояснила свою відмову від юридичного оформлення спадщини та відповідно і договору купівлі-продажу своїм скрутним матеріальним становищем, так як вона ніде не працює, і являється пенсіонеркою. Виходячи з вищезазначеного, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, з слідуючих підстав. При розгляді справи судом встановлено, що дійсно [PERSON] з метою купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS] області 10 жовтня 2007 року, домовився з гр. [PERSON] про ціну та всі істотні умови договору купівлі-продажу, сплатив їй плату за будинок в розмірі 5000 грн., про що в справі мається розписка, написана [PERSON] Зазначений житловий будинок з господарськими будівлями згідно довідки Мурафської сільської ради числиться за померлою [PERSON]. Відповідач [PERSON] являється донькою та спадкоємицею майна померлої [INFO] року [PERSON], інших спадкоємців за законом чи заповітом немає. Оформити належним чином спадщину в нотаріальній конторі відповідач не взмозі, так як являється пенсіонеркою і знаходиться в скрутному матеріальному становищі. З матеріалів справи вбачається, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, це підтверджено письмовими доказами, розпискою про отримання коштів, але відповідачка не зважаючи на домовленість ухиляється від його виконання, мотивуючи скрутним матеріальним становищем, а тому дану дію щодо відмови в нотаріальному посвідченню договору купівлі-продажу суд розцінює, як дію яка не залежать від волі відповідача, враховуючи становище відповідача. Відповідно ст. 219 ЦК України суд може визнати правочин дійсним, як що судом встановлено, що він відповідав справжній волі особи, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджає обставина, яка не залежить від її волі. Судом встановлено, що отримання коштів відповідачкою за продаж домоволодіння є свідченням того, що дана особа прийняла на себе певні зобов'язання, що підтверджується розпискою про отримання коштів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись своєчасно та належним чином. Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається. Оскільки згідно ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved