Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], зацікавлена особа на стороні позивача [PERSON]про втрату права на користування житловим приміщенням по [ADDRESS]в м. Ковелі. На обґрунтування позову вказує на те, що з відповідачем вступила в юридичний шлюб 10.08.1991 року. Подружнє життя з [PERSON]. не склалось, тому 23.12.2005 року шлюб між ними було розірвано. Вказує, що після укладення шлюбу проживали разом з відповідачем у будинку [ADDRESS]в м. Ковель, який належав її мамі, [PERSON], що перейшов у її власність на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 19.03.1993 року Ковельською держнотконторою. 26.08.2003 року згідно договору дарування частини житлового будинку посвідченого Ковельською держнотконторою мати [PERSON] подарувала їй 46/100 частини вказаного житлового будинку і вона стала його власником та в подальшому провела реєстрацію права власності в Волинському БТІ. У вказаному будинку з 1991 року зареєстрований і її колишній чоловік, проте поскільки шлюб існував лише формально [PERSON]. на початку грудня 2005 року забрав свої речі та перейшов проживати в житлове приміщення по [ADDRESS], що належить його батькам. Таким чином, відповідач вибув на постійне місце проживання і не проживає у її будинку більше шести місяців. Вказує, що наявність реєстрації відповідача обмежує її права власника і користувача, оскільки відповідач не приймає участь у витратах нам утримання будинку і при будинкової території , зацікавленою особою в справі несуть самостійно, а тому й ставлять питання про визнання відповідача таким, що втратив право на вказане житлове приміщення. Позивач [PERSON] у відкритому судовому засіданні при попередньому розгляді позов підтримала з викладених у ньому підстав та прохає його задовольнити. Вказує, що відповідач - [PERSON] у грудні 2005 року виїхав із належного їй та [PERSON] на праві спільної сумісної власності будинку [ADDRESS]в м. Ковелі та з того часу у даному помешканні не проживає, будь-якої заінтересованості у даному житлі не проявляє, а тому просить суд визнати його таким, що втратив право на спірне житло. Одночасно прохає суд стягнути судові витрати з відповідача по справі. Відповідач у відкритому судовому засіданні при попередньому розгляді справи позов визнав та не заперечив проти його заперечення та визнання його таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS]в м. Ковелі зняття його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Належним чином повідомлена зацікавлена особа на стороні позивача [PERSON] у відкрите судове засідання при попередньому розгляді справи не з'явилась, причин неявки суду не повідомила. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З копії договору дарування частини житлового будинку, технічного паспорта вбачається, що житловий будинок в м. Ковель по [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності позивачу [PERSON] (46/100) та [PERSON], зацікавленій особі в справі ( 54/100). З пояснень позивача та матеріалів справи - копії будинкової книги /а.с. 14-15/ вбачається, що відповідач зареєстрований у спірному житловому приміщенні 22.08.1991 року. Як стверджено позивачем, у грудні 2005 року відповідач покинув житловий будинок [ADDRESS]в м. Ковель ним не користується та будь-якої зацікавленості не проявляє. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Таким чином, проаналізувавши докази судом встановлено, що позивач по справі [PERSON]. є користувачем спірного житла. Відповідач більше року без поважних причин не проживає у даному будинку, будь-яких домовленостей між сторонами щодо порядку користування житлом не встановлено. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі доказів, досліджених в ході судового розгляду суд приходить до висновку про підставність вимог позивача щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS]в м. Ковелі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони усі понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, сума сплаченого позивачем при подачі позову судового збору в розмірі 8 грн. 50 коп. та 7 грн. 50 коп. витрат за інформаційно - технічне забезпечення судового процесу /а.с. 1/, а всього 16 грн. 00 коп. - підлягають стягненню в її користь з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved