Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому просить визнати право власності на самовільно збудовані приміщення, які є допоміжними, посилаючись на норми ст. 376 ч.5 ЦК України, мотивуючи тим, що це не порушує нічиїх прав. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги за підставами, вказаними в позові, просила позов задовольнити. Відповідач заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що на будівництво має бути дозвіл, та особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна не набуває право власності на нього. Третя особа суду пояснила, що його права самочинним будівництвом не порушуються, не заперечував проти задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 30.01.2008 року у справі № 2-190/08 між позивачем та відповідачем було розділено будинок по вул. [ADDRESS] у м. Херсоні. У вказаному рішенні суду також був визначений наступний порядок користування земельною ділянкою між сторонами по вул. [ADDRESS] у м. Херсоні: [PERSON] виділено у користування на земельній ділянці по вул. [ADDRESS] у м. Херсоні частину земельної ділянки площею 306,7 кв. м в тому числі площу під забудовами з окремим виїздом на вул. [ADDRESS] [PERSON] виділено у користування на земельній ділянці по вул. [ADDRESS] у м. Херсоні частину земельної ділянки площею 622,2 кв. м в тому числі площу під забудовами з окремим виїздом на [ADDRESS] За вищезазначеною адресою позивач здійснив самовільне будівництво наступних приміщень: Літ. „Г” – гараж, площею - 36,3 кв. м;Літ. „З” – сарай, площею – 1,9 кв. м;Літ. „И” – навіс, площею – 6,7 кв. м;Літ. „Л” – сарай, площею – 6,6 кв. м;Літ. „В” – сарай, площею - 5,6 кв. м; Літ. „М” – душ, площею – 0,9 кв. м. Вищезазначені приміщення були паспортизовані та інвентаризовані, що підтверджується технічним паспортом від 28.12.2005 року. Ці приміщення позивач збудував за власні кошти господарським способом. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 331 ЦК України, які закріплюють, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до ч.5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Суд не погоджується з запереченнями представника відповідача, оскільки вони суперечать вимогам ч.5 ст. 376 ЦК України. Виходячи з наданих доказів: технічного паспорту від 28.12.2005року,рішення Суворовського районного суду м .Херсона від 30.01.2008 року про розділ будинку та встановлення порядку користування житловою площею, пояснень третьої особи порушення прав інших осіб судом не встановлено. Таким чином, виходячи з того, що житловий будинок збудовано на земельній ділянці, землекористувачем якої є [PERSON] ., а також права інших осіб не порушуються , позовні вимоги про визнання права власності є такими що ґрунтуються на нормах закону та підлягають задоволенню. Виходячи з викладеного позов є законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved