Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-19 00:00:00

22 квітня 2008 року Снігурівське районне споживче товариство (далі РайСТ) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про виселення з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення. В заяві послалося на таке. Снігурівському РСТ належить гуртожиток, який розташований за [ADDRESS]. 08 липня 1998 року відповідача по справі [PERSON] було прийнято на роботу у якості вантажника - експедитора Снігурівського РСТ. У зв»язку з роботою відповідачеві було надано одне ліжко-місце у кімнаті №11 вказаного гуртожитку. 19 листопада 2001 року відповідач звільнився з роботи з Снігурівського РСТ за власним бажанням. Але до цього часу залишився зареєстрованим у гуртожитку і не вживає заходів про зняття з реєстрації, хоча кімнату, яку займав звільнив, а власні речі забрав. Позивач просив суд виселити відповідача з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач у судове засідання не з»явився. Про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно. Про причини неявки суд не повідомив. Судом ухвалено слухати справу у його відсутність у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Як вбачається з розпорядження №111 Снігурівського РСТ від 08.07.1998 року(а.с.5), [PERSON] було прийнято на роботу на посаду вантажника - експедитора РСТ з 08.07.1998 року. Розпорядженням №146 від 15.09.1999 року відповідача звільнено з роботи з 27.09.1999 року за угодою сторін на підставі ст. 36 п.1 КЗпП України. Як свідчить свідоцтво про право власності (а.с.3) Снігурівському РСТ на праві колективної власності належить гуртожиток, який розташований за [ADDRESS]. У зв»язку з роботою відповідачеві була надана кімната №15 у гуртожитку позивача і [PERSON] зареєструвався [ADDRESS]. З 03.10.2001 року розпорядженням №135 Снігурівського РСТ відповідача прийнято тимчасово на роботу у якості експедитора комерційного відділу, а з 16.11.2001 року його звільнено з роботи на підставі ст. 36 п.2 КЗпП України, що підтверджується витягом з розпорядження №161 (а.с.7). Як свідчить акт депутата Снігурівської міської ради (а.с.4), відповідач зареєстрований у гуртожитку, але фактично більше року у ньому не проживає. Таким чином, між сторонами виникли цивільні правовідносини, які витікають з житлового права. Відповідно до ст. 132 Житлового Кодексу України, сезоні, тимчасові працівники і особи, що працювали за строковим трудовим договором, які припинили роботу, а також особи, що вчилися у навчальних закладах і вибули з них, підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку, який їм було надано у зв»язку з роботою чи навчанням. Інших працівників підприємств, установ, організацій, які поселилися у гуртожитку у зв»язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину. Враховуючи, що відповідач поселився у гуртожиток, який належить позивачеві у зв»язку з роботою у Снігурівському РСТ і звільнився з роботи по закінченню строку трудового договору, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою і підлягає до задоволення, а тому приймає рішення про виселення відповідача з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ст.ст. 79, 81 ЦПК України суд покладає на відповідача обов»язок по сплаті судових витрат на користь позивача у розмірі 8 грн. 50 коп. - судовий збір та 7 грн. 50 коп. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved