overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-04 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду і просить стягнути з відповідачів солідарно на його користь борг за послуги теплопостачання в сумі 813,30 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю і просив їх задовольнити. Відповідачі до суду не з'явилися, повідомлені належним чином, про причини неявки не сповістили, а тому справа розглядалася згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України в порядку, передбаченому гл.8 розділу ІІІ ЦПК України (заочний розгляд). Суд, вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно довідки Переяслав-Хмельницької ЖЕК від 14.04.2008 року №395 відповідач [PERSON] є квартировласник квартири [ADDRESS], а [PERSON] є членом сім'ї квартировласника. В силу ст.64 ЖК України, члени сім'ї квартировласника, які проживають разом з ним, користуються на рівні з останнім усіма правами і несуть всі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають з зазначеного договору. Тобто відповідачі по справі [PERSON], [PERSON]., несуть солідарну відповідальність по сплаті коштів за квартирну плату. Відповідачі своїми діями по вселенню та проживанню у вказаній квартирі взяли на себе обов'язок сплачувати кошти за комунальні послуги. Для фіксації коштів, що надходять за послуги теплопостачання, КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа» на відповідача [PERSON] було відкрито особовий рахунок 1460-0. Отже, між відповідачем та Комунальним підприємством Київської обласної ради «Переяслав-Хмельницьктепломережа» склалися договірні відносини. Відповідачі тривалий час не здійснюють плату за послуги теплопостачання. Станом на 01.04.2008 року у відповідачів утворився борг в сумі 813,30 грн. Договір про реструктуризацію боргу не укладався. Відповідно до ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. В силу ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Поскільки відповідачі зобов'язання в частині сплати за послуги теплопостачання не виконують в порушення вимог статті 68 ЖК України, а також статей 509, 510, 526 ЦК України, то з них на користь позивача підлягає стягненню плата за дані послуги. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачі в односторонньому порядку не виконали свій обов'язок, борг дійсно має місце і виник з підстав, зазначених позивачем. Таким чином, позов ґрунтується на законних вимогах, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі. В силу ст.88 ЦПК України стягнути із відповідачів судові витрати. На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивач позов підтримав, суду пояснив, що перебували в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 02 вересня 1989 року. Від шлюбу мають дитину - доньку [PERSON], 1994 року народження. Причина розпаду сім"ї в тому, що сторони з 2007 року не проживають однією сім»єю, стосунків не підтримують, що не дає можливості перебувати їм в шлюбних відносинах. Примирення між ними не можливе. Просить розірвати шлюб. Відповідач у попередньому судовому засіданні проти позову не заперечує, на розірвання шлюбу згодна. Згідно ст.130 ч.4 ЦПК України - у разі визнання позову суд ухвалює при попередньому розгляді судове рішення. Згідно ст.174 ч.4 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод, інтересів інших осіб. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає за доцільне позов задовольнити, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя та їх дитині. Враховуючи вище викладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню і шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-04 00:00:00

Позивач, переслідуючи мету упорядкування правовстановлюючих документів на самочинно збудовану нежитлову прибудову та реконструюване нежитлове приміщення, які розташовані [ADDRESS] звернувся до суду з позовом до Маріупольської Міської ради про визнання права власності на самочинно збудовані прибудови. В обгрунтовання своїх позовних вимог посилалась на те, що на підставі свідоцтва про право власності на майно від 18 липня 2005 року, він є власником нежитлового приміщення, розташованого за вказаною адресою. У зв'язку за господарськими потребами позивач самочинно збудував: нежитлову прибудову (літ. А1-1), реконструював нежитлової будівлі (літ. А-2), які розташований [ADDRESS]. В теперішний час позивач звернувся в районну адміністрацію міста Маріуполя Донецької області з проханням про введення до складу нежитлового приміщення вищезгаданих споруд де йому було відмовлено, та рекомендовано звернутися до районного суду. Позивач вважаючи, що самочинне збудування в межах його земельної ділянки та поліпшення технічного стану нежитлового приміщення не ущемляє ні чиїх прав, просить визнати за ним право власності на самочинно збудовану: нежитлову прибудову (літ. А1-1), реконструював нежитлової будівлі (літ. А-2), які розташований [ADDRESS]. Представник відповідача в судове засідання з'явився, позов визнав, не заперечує проти визнання право власності та введення до експлуатації вищезгаданих споруд. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підставах. Згідно ст. 376 ЦК України, право власності на самочинне зведене нерухоме майно може бути визнано за особою, яка зробила самочинне будівництво на земельній ділянці, виданій особі в установленому порядку, за рішенням суду якщо це не порушує права інших осіб. На підставі свідоцтва про право власності на майно від 18 липня 2005 року, реєстраційний номер №731, видане управлінням міського майна Маріупольської міської ради, окреме-стояче нежитлове приміщення, яке розташоване [ADDRESS], належить на праві власності [PERSON]. На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЕ №199700 від 20 червня 2007 року, земельна ділянка площею 0,1697 га, видана відповідно до договіру купівлі-продажу від 25 квітня 2007 року №110 та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01.07.162.01024, яка розташована [ADDRESS], належить [PERSON]. Висновком будівельної - технічної експертизи від 22 травня 2008 року №852, при самочинному збудуванні: нежитлової прибудови (літ. А1-1), реконструюванні нежитлової будівлі (літ. А-2), які розташований [ADDRESS], не порушені санітарно-гігієнічні вимоги та умови пожежної безпеки, їх несучі та захищаючи конструкції знаходяться в задовільному стані (II категорія технічного стану) і можуть експлуатуватися надалі. Технічний стан конструкції нежилої прибудови забезпечує їх безпечну надійну експлуатацію. Виготовлення та монтаж конструкцій проведені відповідно до СНіП 3.03.01-87 "Несучі та захищаючі конструкції". На підставі ст. 376 п.3, п.5 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] «Про розірвання шлюбу». В позові вказував, що 10 жовтня 2000 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований виконкомом Іспаської сільської ради Вижницького району, актовий запис № 22. В шлюбі дітей немає. Посилався на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, у 2005 році остання виїхала на заробітки за кордон. Просив розірвати шлюб між ним і відповідачем. В судовому засіданні позивач заявлений позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з»явилася, в адресованій суду телеграмі позов визнала, просила справу розглянути у її відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивача, вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають з лютого 2005 року, на примирення не згідні. Позивач проживає у фактичному шлюбі з іншою жінкою. Виходячи з наведеного, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі ст.ст.105, 110, 112,114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-04 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду і просить стягнути з відповідача на його користь борг за послуги теплопостачання в сумі 2 435,28 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю і просив їх задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, повідомлений належним чином, про причини неявки не сповістив, а тому справа розглядалася згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України в порядку, передбаченому гл.8 розділу ІІІ ЦПК України (заочний розгляд). Суд, вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно довідки Переяслав-Хмельницької ЖЕК від 05.03.2008 року №260 відповідач [PERSON]. є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач своїми діями по вселенню та проживанню у вказаній квартирі взяв на себе обов'язок сплачувати кошти за комунальні послуги. Отже, між відповідачем та Комунальним підприємством Київської обласної ради «Переяслав-Хмельницьктепломережа» склалися договірні відносини. Відповідач тривалий час не здійснює плату за послуги теплопостачання. Станом на 01.03.2008 року у відповідача утворився борг в сумі 2 435,28 грн. Договір про реструктуризацію боргу не укладався. Відповідно до ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. В силу ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Поскільки відповідач зобов'язання в частині сплати за послуги теплопостачання не виконує в порушення вимог статті 68 ЖК України, а також статей 509, 510, 526 ЦК України, то з нього на користь позивача підлягає стягненню плата за дані послуги. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач в односторонньому порядку не виконав свій обов'язок, борг дійсно має місце і виник з підстав, зазначених позивачем. Таким чином, позов ґрунтується на законних вимогах, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі. В силу ст.88 ЦПК України стягнути із відповідача судові витрати. На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу 26/100 частки групи інвентарних об'єктів дійсним та визнання права власності. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про підтримку свого позову в повному обсязі та прохання розглянути дану цивільну справу за його відсутністю. Відповідач в судове засідання, призначене на 05.06.2008 р. не з'явився, надавши суду заяву, згідно якої проти позову не заперечує і просить суд вирішити дану справу на його розсуд. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши всі надані докази, прийнявши до уваги пояснення відповідача, надані у попередньому судовому засіданні, прийшов до наступного. 18.02.2008 р. між [PERSON]. та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу 26/100 часток групи інвентарних товарів, розташованих за адресою: [ADDRESS] При цьому в користування позивача перейшла столова літ. «Б» з прибудовою літ. «б», трьома ганками та навісом літ. «б1», загальною площею 163,1 кв. м (загальна площа по наружним вимірам - 235,1 кв. м). Відповідно до п. 4 вказаного договору купівлі-продажу продаж вчинено за 17 411,00 грн., які відповідачем отримані в повному обсязі, що підтверждується її показаннями у суді. Саме з 18.02.2008 р. позивач користується вказаним об'ктом договору купівлі-продажу. Однак, у зв'язку з відмовою відповідача від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу 26/100 частки групи інвентарних об'єктів, позивач не має можливості провести державну реєстрацію свого права власності на вказаний об'єкт нерухомості, у зв'язку з чим змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Так, статею 657 ЦК України закріплені загальні вимоги щодо порядку укладення договорів купівлі-продажу нерухомості, а саме: договір нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. У випадку, якщо одна із сторін за договором ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд в порядку ч. 2 ст. 220 ЦК України може визнати такий договір дійсним в разі, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання цього договору. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень відповідача, вимоги до усіх істотних умов договору купівлі-продажу нерухомості додержані, крім цього відбулося повне його виконання - розрахунок за об'єкт нерухомості та фактична його передача та приймання позивачем, а тому суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу 6/100 частки групи інвентарних об'єктів дійсним та визнання права власності. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про підтримку свого позову в повному обсязі та прохання розглянути дану цивільну справу за його відсутністю. Відповідач у попередньому судовому засіданні позов визнала в повному обсязі, у судове засідання, призначене на 05.06.2008 р. не з'явилась, надавши суду заяву, згідно якої проти позову також не заперечує і просить суд вирішити дану справу на його розсуд. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши всі надані докази, прийнявши до уваги пояснення відповідача, надані у попередньому судовому засіданні, прийшов до наступного. 18.02.2008 р. між [PERSON] та [PERSON]. було укладено договір купівлі-продажу 6/100 часток групи інвентарних товарів, розташованих за адресою: [ADDRESS]При цьому в користування позивача перейшов павільон літ. «Д» з ганком загальною площею 53,3 кв. м, за наружним виміром 59,7 кв. м. Відповідно до п. 4 вказаного договору купівлі-продажу продаж вчинено за 6 706,00 грн., які відповідачем отримані в повному обсязі, що підтверждується її показаннями у суді. Саме з 18.02.2008 р. позивачка користується вказаним об'ктом договору купівлі-продажу. Однак, у зв'язку з відмовою відповідача від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу 6/100 частки групи інвентарних об'єктів, позивач не має можливості провести державну реєстрацію свого права власності на вказаний об'єкт нерухомості, у зв'язку з чим змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Так, статею 657 ЦК України закріплені загальні вимоги щодо порядку укладення договорів купівлі-продажу нерухомості, а саме: договір нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. У випадку, якщо одна із сторін за договором ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд в порядку ч. 2 ст. 220 ЦК України може визнати такий договір дійсним в разі, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання цього договору. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень відповідача, вимоги до усіх істотних умов договору купівлі-продажу нерухомості додержані, крім цього відбулося повне його виконання - розрахунок за об'єкт нерухомості та фактична його передача та приймання позивачем, а тому суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу 47/100 частки групи інвентарних об'єктів дійсним та визнання права власності. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про підтримку свого позову в повному обсязі та прохання розглянути дану цивільну справу за його відсутністю. Відповідач в судове засідання, призначене на 05.06.2008 р. не з'явився, надавши суду заяву, згідно якої проти позову не заперечує і просить суд вирішити дану справу на його розсуд. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши всі надані докази, прийнявши до уваги пояснення відповідача, надані у попередньому судовому засіданні, прийшов до наступного. 18.02.2008 р. між [PERSON]. та[PERSON]було укладено договір купівлі-продажу 47/100 часток групи інвентарних товарів, розташованих за адресою: [ADDRESS]. При цьому в користування позивача перейшла лазня-пральня літ. «В» (з полупідвалом, входом у полупідвал, трьома ганками та балконом) загальною площею 299,0 кв. м, за наружним виміром - 431,9 кв. м. Відповідно до п. 4 вказаного договору купівлі-продажу продаж вчинено за 47 428,00 грн., які відповідачем отримані в повному обсязі, що підтверждується її показаннями у суді. Саме з 18.02.2008 р. позивачка користується вказаним об'ктом договору купівлі-продажу. Однак, у зв'язку з відмовою відповідача від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу 47/100 частки групи інвентарних об'єктів, позивач не має можливості провести державну реєстрацію свого права власності на вказаний об'єкт нерухомості, у зв'язку з чим змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Так, статею 657 ЦК України закріплені загальні вимоги щодо порядку укладення договорів купівлі-продажу нерухомості, а саме: договір нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. У випадку, якщо одна із сторін за договором ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд в порядку ч. 2 ст. 220 ЦК України може визнати такий договір дійсним в разі, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання цього договору. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень відповідача, вимоги до усіх істотних умов договору купівлі-продажу нерухомості додержані, крім цього відбулося повне його виконання - розрахунок за об'єкт нерухомості та фактична його передача та приймання позивачем, а тому суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-04 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд із вказаним позовом, посилаючись на те, що між сторонами був укладений кредитний договір, за яким кредитна спілка “Аккорд” надала відповідачу кредит на суму 2000,00 гривень, який останній зобов'язався повернути до 25.01.2007 року та сплатити нараховані відсотки в терміни та розмірах, вказаних у рекомендованому графіку платежів, однак умов договору не виконав, кредит та нараховані проценти не сплачує, внаслідок чого перед позивачем утворилася заборгованість на суму 2000,00 гривень, та заборгованість за процентами в сумі 1677,94 грн., а також просить стягнути з відповідача судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на ІТЗ у сумі 30 грн. Сторони у судове засідання не з'явилися: представник позивача надав заяву про слухання справи в його відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, про день слухання справи був сповіщений належним чином, заперечень проти позову не надав. Судом встановлено, що 17.01.2006 року між сторонами укладений кредитний договір № 1380 луг01с, згідно якого кредитна спілка “Аккорд” надала відповідачу кредит на суму 2000,00 гривень, який відповідач зобов'язався повернути до 25.01.2007 року та сплатити нараховані відсотки в терміни та розмірах, вказаних у рекомендованому графіку платежів. Відповідно до п.2.2 кредитного договору, відповідач зобов'язався щомісячно сплачувати спілці нараховані проценти в терміни та розмірах, вказаних у рекомендованому графіку платежів а саме, сплачувати відсотки та частину кредиту з 17.01.2006 року по 25.01.2007року сумами платежів, вказаними у графіку. Відповідно до розрахунку суми заборгованості за кредитним договором за відповідачем станом на 20.12.2007 р. утворилася заборгованість в сумі 3677.94 гривень, включаючи заборгованість по основному боргу та заборгованість за процентами. У відповідності зі ст.1054, 525, 526 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог ЦК України...Однобічне відмовлення від зобов'язання не допускається... На підставі викладеного, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню. Стягненню з відповідача також підлягає сплачений позивачем судовий збір на суму 51 грн., витрати на ІТЗ у сумі 30 грн. На підставі ст.ст. 525,526, 1054 ГК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до територіальної громади про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON], який проживав в с. Велика Дорога Ніжинського району і мав у власності майно та грошові вклади, на які залишив заповіт на її ім»я. Позивач у судовому засіданні підтримала свої вимоги і пояснила суду, що [INFO] року в с. В. Дорога помер її батько. Після його смерті залишилося спадкове майно. Спадкоємцями першої черги за законом є вона та дві її сестри [PERSON]та [PERSON]., треті особи у справі. Спадкоємцем за заповітом, який склав батько перед смертю, є вона одна. Її мати, дружина покійного батька, померла у [INFO] році. [PERSON] пояснила, що вона після смерті батька фактично прийняла спадщину, доглядала за будинком та обробляла присадибну земельну ділянку, в неї знаходяться ощадні книжки батька. До нотаріальної контори з заявою про отримання спадщини вона взагалі не зверталася. ЇЇ сестри також не зверталися до нотконтори оскільки між ними відбулася домовленість про добровільний розподіл спадщини. В даний час їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину із-за відсутності заяви про бажання прийняти спадщину. Причиною пропуску строку подання заяви з*явилося незнання закону про обов»язковість подання заяви до нотконтори про отримання спадщини протягом 6 місяців після смерті спадкодавця. Крім того вона вважала себе такою, що фактично прийняла спадщину оскільки доглядала за будинком та обробля присадибну земельну ділянку, сплачувала необхідні платежі за будинок. Позивачка просить надати їй строк терміном в один місяць для подачі заяви до нотконтори. Відповідач завернувся до суду з заявою в якій просить розглянути справу без нього, не заперечуючи проти позовних вимог.. Третя особа [PERSON]пояснила, що вона не заперечує проти задоволення вимог [PERSON], пояснивши, що спору щодо спадщини між спадкоємцями не має. Від [PERSON]., третьої особи у справі, надійшла письмова заяви в якій вона визнає вимоги [PERSON] і просить справу розглянути без неї. Суд, вислухавши пояснення позивача, третьої особи [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення вимог. Визначення судом додаткового строку для подачі заяви в нотконтору про прийняття спадщини передбачено ст. 1272 ч.3 ЦК України. Суд вважає, що фактичне прийняття спадщини позивачем, його юридична необізнаність є поважною причиною пропуску шестимісяного терміну для написання заяви до нотаріальної контори і є підставою для визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері . Суд враховує при цьому, що на час смерті спадкодавця діяв закон про спадщину, який допускав фактичне прийняття спадщини спадкоємцями та звернення з письмовою заявою до нотконтори протягом 6 місців, а також, що ніхто не заперечує проти вимог позивача і ніхто не претендує на спадщину.

Outcome: approved