Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-28 00:00:00

[PERSON]. звернувся з позовом до [PERSON]. про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 06.02.2007 року між ним та відповідачкою розірваний шлюб, їх сина [PERSON][INFO]залишено проживати разом з матір'ю, хоча за заявою відповідачки рішенням органу опіки та піклування Талалаївської РДА встановлений йому час для спілкування з дитиною, однак відповідачка не дає йому брати участь у його вихованні, чинить всілякі перепони бачитися з ним та брати до себе. Вказує, що він створив нову сім'ю, його дружина добре відноситься до його сина, і зустріч з його сином нинішньою дружиною та спілкування з ним ніякою шкоди дитині не принесуть, і на психічний стан не вплинуть. Рішенням Талалаївського районного суду від 29 лютого 2008 року позовні вимоги задоволені, дозволено [PERSON] спілкуватися з [PERSON] , [INFO]у вільний та сприятливи й для них час, та брати його для оздоровлення за погодженням з органами опіки та піклування Талалаївської РДА. В апеляційній скарзі [PERSON]. просить скасувати рішення суду оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги частково, встановивши спосіб участі позивача у вихованні сина у вигляді систематичних побачень, спілкування позивача з сином двічі на місяць кожної другої та четвертої суботи і неділі з 9.00 годин суботи по 17.00 годин неділі без участі матері та без виїзду за межі смт. Талалаївка, та спільного відпочинку, відвідування сином місця проживання позивача поза межами смт. Талалаївка один раз на рік у липні-серпні місяці терміном на 14 днів при узгодженні з нею. Свої доводи обґрунтовує тим, що суд безпідставно не прийняв до уваги висновків органу опіки та піклування, які були прийняті у відповідності до повноважень зазначеного органу та з врахуванням інтересів позивача та її дитини, тому вважає рішення таким, що не відповідає положенням ст. 213 ЦПК та ст. 159 СК України, оскільки судом визначені не конкретні способи участі позивача у вихованні дитини, а містить загальні формулювання щодо надання позивачу дозволу зустрічатись із сином у будь-який сприятливий час. Заслухавши доповідача, доводи апелянта та представника органу опіки і піклування, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню виходячи з наступного. Ухвалюючи рішення, суд виходив з того, що батьки повинні шукати шляхи для порозуміння у вихованні та утриманні дитини, тому необхідно дозволити позивачу спілкуватися з дитиною у вільний та сприятливий для них час, та брати його для оздоровлення за погодженням з органами опіки та піклування Талалаївської РДА. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Відповідно ст.303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON]. просив зобов”язати відповідачку не чинити перешкоди в спілкуванні з дитиною та встановити конкретні періоди для спілкування з дитиною. Проте, суд ухвалив рішення, яким не визначені конкретні способи участі позивача у вихованні дитини, рішення містить загальні формулювання щодо надання позивачу дозволу зустрічатись із сином у будь-який сприятливий час. З таким рішенням суду не погодились сторони, проте, апеляційна скарга позивача ухвалою судді апеляційного суду від 11 квітня 2008 року була повернута позивачу, як неподана. Крім того, суд не мотивував з яких підстав він не бере до уваги рішення органу опіки і піклування, якими визначені конкретні періоди спілкування позивача з дитиною, тому таке рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по суті заявлених вимог. Відповідно до ст. 157 СК України, питання виховання дітей батьки вирішують спільно. Той із батьків, який проживає окремо від дитини, зобов”язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина окремо, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Судом встановлено, що після розірвання шлюбу між сторонами, син [PERSON], [INFO]., залишився проживати з відповідачкою. Оскільки між батьками виникли непорозуміння щодо участі позивача у вихованні дитини, цим питанням займалися органи опіки і піклування. Відповідно до ст.158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов”язковим до виконання. Опікунська рада виконавчого комітету Талалаївської РДА рішенням від 06 липня 2007 р. встановила дні та години спілкування батька - позивача по справі з малолітнім сином [PERSON] : двічі на місяць з суботи з 9.00 години по неділю до 17-ї години. Рішенням опікунської ради Талалаївської РДА від 27 листопада 2008 р. було надано погодження батькові разом з дитиною відвідувати цирк, зоопарк та інші розважальні заходи для дітей за згодою матері або у її присутності. При цьому було залишено в силі рішення ради опіки і піклування від 06.07.2007 року за №11. Оскільки відповідачка ці рішення не виконувала, позивач звернувся до суду з позовом про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною. Заперечуючи проти позову, відповідачка зазначала, що перестала виконувати рішення органу опіки і піклування оскільки не довіряє батькові дитини, який зі своєю дружиною проживає в найманій квартирі в м. Києві і вона не довіряє новій дружині колишнього чоловіка. Відповідно до частини другої ст.15 Закону України „Про охорону дитинства”, батьки, які проживають окремо від дитини, мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до частини третьої статті 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Outcome: partial