Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-25 00:00:00

09.08.2007 р. ПБП „Еталон 2-В” звернулось до суду з позовом до [PERSON]. про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги наступним(а.с.3-4). 07.07.2005 р. відповідачка була прийнята до ПБП „Еталон 2-В” на посаду начальника оздоблювальної дільниці, з нею було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність і їй були ввірені матеріальні цінності. 16.06.2006 р. при проведенні інвентаризації матеріальних цінностей, ввірених [PERSON]., виявлено їх недостачу на загальну суму 10884,96 грн., чим підприємству завдано матеріальну шкоду на вказану суму, яку позивач просить стягнути з відповідача. Неправомірними діями, халатним відношенням до виконуваної роботи, що призвело до втрати ввірених матеріальних цінностей, підприємству нанесена моральна шкода, що проявилась в затримці здачі об'єктів. За фактом зникнення матеріальних цінностей, порушено кримінальну справу. Таким чином підприємству заподіяно немайнову шкоду, спричинено втрати немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням його ділової репутації, вчинено дії, спрямовані на зниження престижу чи підрив довіри до його діяльності, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 20000 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив, що позивач передавав матеріальні цінності на зберігання відповідачці за дорученнями на отримання цінностей в торгових організаціях; по кримінальній справі не встановлена особа, винна в заволодінні матеріальних цінностей; строк звернення до суду з позовом не пропущено. Просить стягнути на підставі п. 1 ст. 134 КЗпП України матеріальну шкоду в розмірі 10884,96 грн., на підставі ст. 23 ЦК України моральну шкоду у розмірі 20000 грн. та судові витрати. Відповідачка позов не визнала повністю та пояснила, що цінності на зберігання не приймала. Просила застосувати строк звернення до суду з позовом. Представник відповідачки позов не визнала повністю та пояснила, що не доведена вина [PERSON]. в нестачі цінностей, це підтверджує і висновок судово-економічної експертизи № 234 ц від 15.04.2008 р. Просила застосувати строк звернення до суду з позовом, який позивач пропустив: нестача встановлена 16.06.2006 р., а позов подано 09.08.2007 р. - більш ніж через рік. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю в зв'язку з безпідставністю та пропуском позивачем строку звернення до суду з даним позовом. Судом встановлено, що 07.07.2005 р. [PERSON]. була прийнята на роботу до позивача на посаду начальника оздоблювальної дільниці (а.с.10) та з нею був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність(а.с.5). Відповідно до акту позивача від 16.06.2006 р. була встановлена нестача матеріальних цінностей(а.с.6-8). Наказом № 65-К від 19.06.2006 р. відповідачка була звільнена за власним бажанням (а.с.11). Постановою слідчого СВ Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві була порушена кримінальна справа по факту шахрайства за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, згідно якої невстановлена особа заволоділа 07.07.2005 р. матеріальними цінностями ПБП „Еталон-2В” на суму 10948,96 грн.(а.с.9). Відповідно до висновку судово-економічної експертизи № 234ц від 15.04.2008 р. Чернігівського відділення КНДІСЕ не видається можливим підтвердити або спростувати документально нестачу товарно-матеріальних цінностей на ПБП „Еталон-2В” за період роботи Мисливець у розмірі, визначеному в актах інвентаризації основних засобів на складі матеріально-відповідальної особи [PERSON]. від 16.06.2006 р. та розмір матеріальної шкоди, завданої ПБП „Еталон-2В” у зв'язку з нестачею основних засобів, яку встановлено за актом інвентаризаційної комісії(а.с.111-115). Враховуючи викладене, не доведені вина [PERSON]. в заподіянні підприємству матеріальної шкоди і розмір матеріальної шкоди, завданої ПБП „Еталон-2В” (що виключає матеріальну відповідальність відповідачки навіть у межах середнього місячного заробітку) та факт заподіяння моральної шкоди. Крім того, відсутні взагалі правові підстави для стягнення моральної шкоди за обставинами, зазначеними позивачем; та згідно кримінальної справи, особа, винна в заволодінні матеріальних цінностей, не встановлена. Також позивачем пропущено строк звернення до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, передбачений ст. 233 КЗпП України, який становить один рік. Нестача матеріальних цінностей була виявлена 16.06.2006 р., з позовом до суду позивач звернувся тільки 07.08.2007 р.(а.с.13), тобто більш ніж через рік. Позивач помилково вважає, що його не пропустив та поновити не просить. В зв'язку з повною відмовою в задоволенні позову не підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати.

Outcome: dismissed