Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд с позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 1495,09грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що за наказом №148-к/а від 16.08.2007 року по Державному підприємству «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» відповідача було звільнено за прогули за ст..40 п.4 КЗпП України, так як з 10.07.2007 р. він припинив виходити на роботу. До звільнення відповідач отримав заробітну плату за липень, премію, та оплату відпустки терміном на 31 день, яка була йому надана згідно графіку з 20.07.2007 року, в зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість в сумі 1495,09грн., яку він відмовляється повернути в добровільному порядку. В судовому засіданні представник позивача Білецький В.М., діючий на підставі довіреності, підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні в повному обсязі, суду пояснив, що відповідач одночасно з отриманням заробітної плати отримав премію та оплату відпустки, надану за період роботи з 05.06.2007 року по 05.12.2007 року. Позивачем, на підставі «Положення про преміювання…», прийнято рішення про винесення догани, про безпідставність нарахованої премії за червень місяць в сумі 704,74грн. та оплати відпустки, яка була нарахована за період, який відповідач не відпрацював. Представник позивача вважає, що безпідставно нараховані та отримані суми відповідач повинен відшкодувати підприємству. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON], діючий на підставі ордеру Донецької обласної колегії адвокатів, позов визнали частково, погодились з необхідністю відшкодування позивачу нарахованої премії за червень місяць в сумі 704,74грн., судових витрат у вигляді державного мита в сумі 51 грн. та витрат на інформаційно - технічне забезпечення в сумі 30 грн. Не погодились з вимогою повернути залишок суми боргу, обґрунтовуючи тим, що позивач виплатив суми в добровільному порядку, відповідач не надавав позивачу ніяких документів з метою отримання нарахувань, які б містили неправдиву інформацію. Під час судового розгляду представник позивача надав суду заяву про зменшення позовних вимог до суми 787,09 грн., так як відповідач частково відшкодував позивачу заборгованість в добровільному порядку. Часткова відмова позивача від позову прийнята судом, як така, що не суперечить його інтересам. В судовому засіданні встановлено наступне: Відповідач знаходився в трудових стосунках з позивачем з 05 червня 2003 року по 09.07.2007 року. За наказом №148-к/а від 16.08.2007 року по Державному підприємству «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» відповідача було звільнено з роботи за п.4 ст.40 КЗпП України за прогули. Наказ відповідач не оскаржував. До звільнення з роботи відповідачу були нараховані та виплачені: заробітна плата за липень місяць 2007 року - в сумі 656,93грн., премія за червень місяць - в сумі 704,74 грн., оплачено чергову відпустку - в сумі 2004,37грн., після звільнення з роботи відповідачу нарахована компенсація за невикористану відпустку при звільненні в сумі - 336,22грн., з урахуванням повернення податкових сум, позивач визначив борг відповідача в сумі - 1495,09 грн. В судовому засіданні позовні вимоги були зменшені до суми 787,09 грн., так як відповідач частково відшкодував позивачу заборгованість в добровільному порядку. У відповідності до ст.127 КЗпП України відрахування із заробітної плати можуть провадитись тільки у випадках, передбачених законодавством України. Відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству проводяться за наказом власника. Суду не надано підтверджень того, що позивачем було видано наказ про стягнення заборгованості з відповідача і в якій саме сумі. В якості обґрунтування позовних вимог позивач посилався на положення ст.1213 ЦК України, яка передбачає зобов'язання набувача повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Представник відповідача не визнаючи позовні вимоги, обґрунтував свої заперечення положеннями ст.1215 ЦК України. В статті 1215 ЦК України зазначено, що безпідставно набуте майно, яке не підлягає поверненню - це заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною та юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку та недобросовісності з боку набувача. В судовому засіданні встановлено, що нарахування здійснені юридичною особою добровільно, розрахункова помилка відсутня, недобросовісності набувача не встановлено. На підставі вище викладеного, у відповідності до ст..1215 ЦК України,

Outcome: dismissed