Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом ВАТ „Запоріжприлад” про визнання договору купівлі-продажу, укладеного 04.04.2008 року між нею та Відкритим акціонерним товариством „Запоріжприлад” - дійсним та визнання за право власності на жиле приміщення - [ADDRESS]. Позивач посилається, що згідно укладеного договору відповідач зобов'язався нотаріально посвідчити договір купівлі продажу на протязі 10 днів з дня підписання договору, але із-за матеріальних труднощів ухиляється від виконання домовленості, в іншій частині умови договору виконанні. Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Від відповідача надійшов лист, в якому вказується, що відповідач згоден з вимогами позивача та із-зі матеріальних труднощів не можуть виконати умови договору про його нотаріальне посвідчення. Оскільки відповідач не заперечує проти позову, суд ухвалив виносити рішення при попередньому розгляді справи. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору від 1.03.2001 року [PERSON] орендувала у ВАТ « Запоріжприлад» [ADDRESS] строком з 1.03.2001 року по 1.03.2050 року. 04.04.2008 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством „Запоріжприлад” було укладено договір купівлі-продажу, за яким спірна квартира переходила у власність до [PERSON], та відповідач зобов'язався відповідно до п. 2.3 Договору нотаріально посвідчити договір на протязі 10-и днів з дати підписання останнього. У встановлені Договором строки відповідач не виконав свої обов'язки, та не посвідчив нотаріально Договір. В зв'язку з цим - 15.04. 2008 року позивач направив до відповідача відповідний лист з вимогою. На зазначений лист, відповідач відповів, зазначивши, що немає фінансової можливості посвідчити договір у нотаріуса. Даний факт розцінюється як ухилення від нотаріального посвідчення Договору. Крім того, відповідно до Акту приймання-передачі, який був підписаний сторонами 05.04.2008 року, відповідач часткового виконав свої зобов'язання перед позивачем та передав останньому об'єкт нерухомості. На час розгляду справи позивач володіє та користується об'єктом нерухомості. З огляду на зазначене, з боку відповідача невиконані умови Договору купівлі-продажу в частині його нотаріального посвідчення у встановлені строки та за свій рахунок. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається , якщо інше не встановлено у договорі або у законі. Крім того, відповідно до п. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Підтвердженням того, що сторони домовились з усіма істотними умовами Договору, є сам Договір купівлі-продажу від 04.04.2008 року, який скріплений підписами обох сторін. Про часткове виконання умов Договору свідчить факт передачі відповідачем позивачу об'єкту нерухомості у погодженій кількості та якості, що оформлено Актом приймання - передачі від 05.04.2008 року. Згідно Надиних квитанцій [PERSON] виплатила вартість квартири відповідно до договору у сумі 38 362 гривні. Згідно з п. 5.2. Договору купівлі-продажу, право власності на об'єкт нерухомості (предмет позову) виникає у позивача з моменту передачі об'єкту нерухомості, що оформлюється відповідним актом приймання - передачі за підписом сторін. Як зазначалось, відповідний Акт приймання - передачі був підписаний сторонами - 05.04.2008 року. Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, діючим цивільним законодавством передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним (пункт 3 ст. 334 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Не визнанням мого права власності на зазначений об'єкт нерухомості відповідачем, є саме факт відмови від нотаріального посвідчення Договору купівлі-продажу, що є фактичним ставленням під сумнів правомірність набуття права власності на об'єкт нерухомості. Крім того, відповідач не передав мені правовстановлюючи документи, що робить неможливим перереєстрацію права власності на нерухоме майно. З урахуванням зазначеного, вважаю обґрунтованими вимоги що до визнання за позивачем права власності на об'єкт нерухомості.

Outcome: approved