Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Фонду комунального майна Севастопольської міської Ради (далі - Фонд), КП „БТІ і ДРОНМ” Севастопольської міської Ради і просить визнати об'єкт - житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] об'єктом нерухомого майна (нерухомості), право власності на який підлягає оформленню з видачею Свідоцтва про право власності на об'єкт нерухомості й державної реєстрації в КП „БТІ і ДРОНМ” Севастопольської міської Ради, визнати право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], зобов'язати Фонд оформити право власності та видати Свідоцтво про право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], та зобов'язати КП „БТІ і ДРОНМ” Севастопольської міської Ради провести державну реєстрацію права власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], як об'єкта нерухомості. Вимоги позивача мотивовані тим, що на належних позивачеві земельних ділянках, загальною площею 0,10447 га, розташованих по [ADDRESS], ним був зведений за свій рахунок житловий будинок літ. «А», загальною площею 127, 9 кв.м., житловою площею 31,6 кв.м., із сараєм літ. «Б», огородження № 1-4, інші № 5-8, I. Згідно висновку фахівця Севастопольського відділення Харківського науково-дослідницького інституту судових експертиз ім. засл.проф.Н.С.Бокаріуса №313 від 21.04.2008 р., вищевказаний житловий будинок є об'єктом нерухомості та відповідає будівельним нормам. Фонд відмовив у видачі свідоцтва про право власності у зв'язку з відсутністю дозволу на початок будівельних робіт. З відмовою Фонду позивач не згодний, оскільки така відмова суперечить ст.331 Цивільного кодексу України й п.1.5. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності на нерухомість, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002р. Представник позивача підтримав позов у повному обсязі. Представник відповідача - Фонду комунального майна Севастопольської міської ради в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву від 10.06.2008р., у якій просить розглянути справу на розсуд суду. Представник третьої особи - КП „БТІ і ДРОНМ” СМР у судове засідання не з'явився, про час і дату розгляду справи був сповіщений належним чином. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Державного акту на право власності від 31.10.2007 р. серія ЯЕ №190264, і Державного акту на право власності від 29.03.2006 р. серія ЯА №534504, [PERSON] належать земельні ділянки, загальною площею 0,10447 га., розташовані по [ADDRESS]. Цільове призначення земельних ділянок - будівництво й обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруджень (присадибна ділянка). На даних земельних ділянках [PERSON]. побудував житловий будинок літ. «А», загальною площею 127, 9 кв.м., житловою площею 31,6 кв.м., із сараєм літ. «Б», огородження № 1-4, інші № 5-8, I, розташований по [ADDRESS] Державною організацією «Архітектурно-будівельний і технічний нагляд» було зроблено технічне обстеження житлового будинку з господарськими будівлями (Акт технічного обстеження від 07.04.2008 р. №642). Порушення будівельних норм не виявлено. Згідно висновку фахівця Севастопольського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл.проф.Н.С.Бокариуса №313 від 21.04.2008 р., вищевказаний житловий будинок є об'єктом нерухомості й відповідає будівельним нормам. Згідно ст. 375 Цивільного кодексу України, власник земельної ділянки має право зводити на ньому будинки й спорудження, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки здобуває право власності на зведений їм будинок, спорудження й інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється їм за умови дотримання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних і інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Згідно зі ст.328 Цивільного кодексу України, право власності здобуваються на підставах, які не заборонені законом, у тому числі з угод. Право власності вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Сатття 331 Цивільного кодексу України передбачає, що право власності на нову річ, виготовлену (створену) особою, здобувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, що виготовила річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Відповідно до п.1.5. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 07.02.2002 року № 7/5, обов'язковій реєстрації підлягає право власності на нерухоме майно фізичних і юридичних осіб, у тому числі іноземців і осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а також територіальних громад в особі органів місцевого самоврядування й держави в особі органів, уповноважених управляти державним майном. Пункт 3.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухомість, затвердженого наказом Міністерства юстиції N 7/5 від 07.02.2002р., визначає перелік підстав для відмови в реєстрації права власності на об'єкти нерухомості. За таких обставин, висновки Фонду про відмову у видачі Свідоцтва про право власності позивача суперечать вимогам чинного законодавства. Позовні вимоги позивача в частині визнання об'єкта - житловий будинок літ. «А», загальною площею 127, 9 кв.м., житловою площею 31,6 кв.м., із сараєм літ. «Б», огородженням № 1-4, інші № 5-8, I, розташований за адресою: [ADDRESS] об'єктом нерухомого майна (нерухомості), право власності на який підлягає оформленню з видачею Свідоцтва про право власності на об'єкт нерухомості й державної реєстрації в КП „БТІ і ДРОНМ” СМР не підлягають задоволенню, оскільки даний факт вже встановлений висновком фахівця Севастопольського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл.проф.Н.С.Бокариуса №313 від 21.04.2008 р., вищевказаний житловий будинок є об'єктом нерухомості і встановлення цого факту не відноситься до компетенції суду. Отже, право власності на об'єкт - житловий будинок літ. «А», загальною площею 127, 9 кв.м., житловою площею 31,6 кв.м., із сараєм літ. «Б», огородженням № 1-4, інші № 5-8, I, розташований за адресою: [ADDRESS], підлягає оформленню з видачею Свідоцтва про право власності на об'єкт нерухомості й державної реєстрації в КП „БТІ і ДРОНМ” СМР як об'єкта нерухомості. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial