Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-20 00:00:00

У вересні 2006 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником 32\100 частин будинку [ADDRESS]. Рішенням Ірпінської міської Ради № 249\1 від 29 жовтня 2002 року за вказаним будинком закріплено земельну ділянку розміром 3611 кв.м. Відповідно до рішення Бородянського районного суду від 11 травня 2006 року між співвланиками будинку встановлено порядок користування земельною ділянкою та виділено їй \позивачці\ в обособлене користування земельну ділянку площею 820 кв.м. Виділена їй земельна ділянки межує із ділянкою сусіднього будинку [ADDRESS]по цій же вулиці, який належить відповідачу по справі - [PERSON]. В кінці травня 2005 року [PERSON] зніс паркан, який розділяв їх земельні ділянки, позрізав дерева на її ділянці та змістив паркан більш ніж на три метри в бік її \позивачки\ земельної ділянки. При цьому відповідач посилався на рішення Ірпінської міськради від 4 грудня 2003 року, яке за постановою Бородянського районного суду від 14 жовтня 2005 року було скасоване. Тому просила визнати недійсним Державний акт від 26 травня 2005 року на право власності [PERSON] на земельну ділянку розміром 0,0970 га [ADDRESS], зобов»язати [PERSON] відновити межу між їх садибами, яка існувала до травня 2005 року, для чого переставити його новий паркан, побудований від кута сараю «Р» на відстань 3,20 м від кута цього сараю вглиб земельної ділянки [PERSON] на всю довжину огорожі 40,90 м згідно висновку спеціаліста-будівельника, стягнути з відповідача на свою користь 10 000 грн. заподіяної моральної шкоди. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала і викладене підтвердила. Відповідач та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали. Треті особи - Ірпінська міська рада Київської області та КП «Ірпінське земельно-кадастрове бюро» своїх представників в судове засідання не направили, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що згідно рішення Ірпінського міського суду Київської області від 5 травня 1994 року за позивачкою [PERSON] визнано право власності на 32\100 частини будинку [ADDRESS] \а.с.7-8\. Рішенням виконкому Ірпінської міської Ради № 249\1 від 29 жовтня 2002 року за вказаним будинком [ADDRESS] закріплено земельну ділянку розміром 3611 кв.м. по фактичному користуванню \а.с.3 оглянутої в судовому засіданні адміністративної справи № 2-а-34\07\. Рішенням тридцятої сесії четвертого скликання Ірпінської міської Ради № 984-30-ІУ від 25 грудня 2004 року внесено зміни в рішення Ірпінського міськвиконкому № 249\1 п.46 від 29 жовтня 2002 року і закріплено за будинковолодінням [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд земельну ділянку площею 3514 кв.м , чим фактично вилучено земельну ділянку розміром 97 кв.м \3611 кв.м - 3514 кв м\, яку за рішенням цієї ж сесії було додатково закріплено [PERSON]. для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, встановивши загальну площу його земельної ділянки [ADDRESS] - 864 кв.м \а.с.91 та а.с.4 справи № 2-а-34\07\. Постановами Бородянського районного суду від 17 січня 2006 року та 27 квітня 2007 року вказані рішення Ірпінської міської ради визнані неправомірними та скасовані \а.с.5-6,39-40 справи № 2-а-34\07\. За рішенням Бородянського районного суду від 11 травня 2006 року було встановлено порядок користування земельною ділянкою [ADDRESS] між співвласниками будинку та виділено в обособлене користування позивачці земельну ділянку розміром 820 кв.м, до якої увійшла і спірна ділянка \а.с.7-9\. Рішенням шостої сесії п»ятого скликання Ірпінської міської ради від 24 листопада 2006 року № 229-6-У позивачці [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право приватної власності на вказану земельну ділянку площею 0,0820 га \а.с.42\ Як вбачається з висновку спеціаліста-будівельника від 10 грудня 2005 року, кадастрового плану та схеми розташування земельної ділянки, складених Ірпінським земельно-кадастровим бюро \а.с.12-13,53 \, постанов Бородянського районного суду від 17 січня 2006 року та 27 квітня 2007 року, на підставі зазначених рішень сесії Ірпінської міської ради від 25 грудня 2004 року, які визнані судом незаконними, в травні 2005 року [PERSON] переніс паркан, який розділяв його земельну ділянку [ADDRESS] із земельною ділянкою садиби [ADDRESS] по цій же вулиці, та зайняв частину земельної ділянки, якою користувалась позивачка, площею 131 кв.м. 26 травня 2005 року відповідач отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку [ADDRESS] площею 0,0970 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, до якої увійшла і вказана частина земельної ділянки відповідачки площею 131 кв.м \а.с.73\. Враховуючи викладене, оскільки відповідачем безпідставно зайнята частина земельної ділянки позивачки, рішення Ірпінської міської ради від 25 грудня 2004 року про додаткове закріплення за ним цієї ділянки скасоване, то суд вважає за необхідне, задовольняючи в цій частині позовні вимоги, визнати оспорюваний Державний акт на право власності відповідача на земельну ділянку недійсним та зобов»язати його відновити межу між їх з позивачкою садибами, яка існувала до травня 2005 року, для чого переставити паркан, побудований від кута сараю під літерою «Р» [ADDRESS] на відстань 3,20 м від кута сараю «Р» вглиб земельної ділянки [PERSON] на всю довжину огорожі 40,90 м. В частині відшкодування моральної шкоди суд вважає за необхідне в позові відмовити, оскільки суду не надано доказів завдання позивачці такої шкоди.

Outcome: partial