Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

Позивачі [PERSON]. та [PERSON]. звернулись до суду з позовом про визнання [PERSON]. та [PERSON]. такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS], посилаючись на те, що [PERSON]. за усною домовленістю з [PERSON]. придбала у останньої квартиру за вищезазначеною адресою, а [PERSON]. прописала її на свою житлову площу як сестру 03.08.2001 року. Після цього 15.04.2003 року у спірну квартиру був прописаний [PERSON]. Крім того, [PERSON]. обіцяла виписати із квартири свого сина [PERSON]., який не проживає там з 1999 року. 11 травня на житлову площу був також прописаний [PERSON]., як їй стало відомо за заявою [PERSON]. та [PERSON]., але згоди на прописку [PERSON]., який не проживав у квартирі з 2001 року, вона не надавала. Також [PERSON]. зазначила, що вона є наймачем квартири [ADDRESS]. Зазначеними діями відповідачів, які не бажають добровільно виписатися із спірної квартири, позивачі зазнали моральної шкоди, яку вони просять стягнути з відповідачів у розмірі 18000 гривень. Відповідачі [PERSON]. та [PERSON]. звернулись до суду з зустрічним позовом про вселення їх у спірне житлове приміщення та виселення [PERSON]. та [PERSON]., посилаючись на те, що наймачем вищезазначеної квартири є [PERSON]., у зв'язку з необхідністю у 2001 році він виїхав на роботу до м. Москви, при цьому його особисті речі залишилися у квартирі, тому вважає свою відсутність у квартирі з поважної причини. Після повернення він виявив, що [PERSON]. сумісно з [PERSON]. самовільно вселилися до спірного житлового приміщення, замки на вхідних дверях змінені, тому він вимушений був шукати собі інше житло. У травні 2006 року у спірну квартиру за його заявою був прописаний брат [PERSON]. До теперішнього часу [PERSON]. та [PERSON]. відмовляються у добровільному порядку виселитися із квартири, чим причиняють моральної шкоди, яку вони просять стягнути на користь [PERSON]. з [PERSON]. - 4000 гривень, з [PERSON]. - 1000 гривень, на користь [PERSON]. з [PERSON]. - 800 гривень, з [PERSON]. - 200 гривень В судовому засіданні позивачі [PERSON]. та [PERSON]. свої вимоги, викладені в позові, підтримали у повному обсязі і просили задовольнити позов, посилаючись на обставини, викладені в ньому. Зустрічний позов не визнали. Представник відповідачів позов [PERSON]. та [PERSON]. не визнала, зустрічні вимоги підтримала в повному обсязі. Третя особа - [PERSON], доводи відповідачів за зустрічною заявою підтримала, пояснила, що у квітні 2001 року була виписана із спірної квартири, де залишився проживати її син [PERSON]., який і став основним квартиронаймачем. Оскільки вона вже не була наймачем житлового приміщення за адресою [ADDRESS], то ніяк не могла та не мала права ним розпорядитися, ніяких грошей від [PERSON]. не отримувала. [PERSON]. перебував на заробітках у м. Москві, у квартирі залишались його особисті речі. Але [PERSON]. дійсно був лише прописаний за даною адресою, не проживав, та його речей у квартирі не було. Представник третьої особи - КПП м. Вахрушеве пояснила, що на засіданні профкому шахти „Алмазна” вирішено прописати [PERSON]. як сестру [PERSON]. [PERSON]. прописано 03.08.2001 року, Гончаренко прописано 15.04.2003 року відповідно до заяви [PERSON]. як її співмешканця, [PERSON]. було прописано за заявою [PERSON]. як його брата 11.05.2006 року. Суд, заслухавши пояснення сторін, третіх осіб, показання свідків, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що згідно ордеру від 17.02.1981 року [PERSON] та його сім'ї, що складалась з 2 чоловік - [PERSON] та [PERSON]., надано право зайняття 2 кімнат житловою площею 28,67 за адресою [ADDRESS]. Після вибуття із спірної квартири [PERSON]. (14.02.1989року) та [PERSON]. (18.04.2001 року), наймачем житлового приміщення залишився [PERSON]., що відповідає вимогам ст. 107 ЖК України. Спірне житлове приміщення за вищезазначеною адресою не є приватизованим, перебуває на балансі комбінату комунальних підприємств м. Вахрушево. Особистий рахунок на квартиру відкрито на ім'я [PERSON]., але квартплату здійснює з 01.04.2002 року - [PERSON]. Відповідно до протоколу засідання профкому шахти „Алмазна” від 26.07.2001 року постановлено прописати на житлову площу [PERSON]. за адресою [ADDRESS] її сестру [PERSON]., підстава - заява [PERSON]. Відповідно до протоколу засідання житлово-побутової комісії від 23.04.2003 року вирішено прописати [PERSON]. за адресою [ADDRESS], підстава - заява [PERSON]. про прописку на її житлову площу співмешканця. Відповідно до протоколу засідання житлово-побутової комісії від 22.05.2006 року вирішено прописати [PERSON]. за адресою [ADDRESS], підстава - заява [PERSON]. [PERSON] вселився у жиле помешкання з дозволу [PERSON]. - наймача, який правомірно проживав у спірному приміщенні, тому [PERSON]. набув право на жилу площу. Крім того, при подачі позовної заяви до суду позивачі зазначили місце проживання відповідачів саме за адресою [ADDRESS]., що також підтверджує, що спірна квартира є постійним місцем проживання [PERSON]., він з неї не виписувався, за місцем роботи в інших місцевостях постійним житлом забезпечений не був, був тимчасово відсутнім. Після його повернення із заробітків, не зміг проживати у квартирі, вимушений мешкати в іншому місці у зв'язку з тим, що неможливо вселитися, оскільки позивачі чинили перешкоди у користуванні житлом, тому причини його відсутності є поважними. Що стосується постійного проживання у спірному приміщенні [PERSON]., то зазначене не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні. Як зазначили представник позивачів та третя особа - [PERSON]., що [PERSON]. дійсно за зазначеною адресою не проживав і не мав наміру постійно проживати, а лише зареєструвався. Також зазначене підтверджується довідками, актами про непроживання та іншими матеріалами справи. Але не порушено порядок його вселення у спірне житлове приміщення. Що стосується доводів позивачів про законне вселення їх у спірну квартиру, то вони є необґрунтованими, оскільки квартира заселена ними не в установленому законом порядку. Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що [PERSON]. на той момент, а саме на момент реєстрації у спірному житловому приміщенні [PERSON]., не була зареєстрована у спірному житловому приміщенні, не мала права відчуження жилого приміщення. Посилання позивачки на те, що вона придбала у [PERSON]. спірне житлове приміщення не може бути прийнято до уваги, оскільки не відповідає нормам чинного цивільного законодавства, а саме загальним вимогам, необхідним для чинності правочину. Відповідно до особового рахунку № 3487 [PERSON]. є піднаймачем спірного житлового приміщення. Ордер є єдиною правовою підставою на вселення громадянина особисто або з його сім'єю у жиле приміщення. Піднаймачі самостійного права користування приміщенням не набувають незалежно від тривалості проживання та від сплати комунальних послуг та квартплати і підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення. У спірній квартирі [PERSON]. зареєстрована 03.08.2001 року, як піднаймач. [PERSON]. зареєстровано на підставі заяви [PERSON]. 15.04.2003 року, як співмешканця піднаймача, без згоди наймача, чим також не дотримано правил вселення членів сім'ї піднаймача, як передбачено ст. 92 ЖК України. Піднаймач не має права вимагати визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, оскільки піднаймач не має самостійного права на житло. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. В судовому засіданні факт заподіяння позивачами відповідачам моральних та фізичних страждань або втрат немайнового характеру не знайшов свого підтвердження. Представник відповідачів не довів вимог щодо стягнення моральної шкоди на користь відповідачів. Підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на відсутність вини відповідачів у причинені матеріальної та моральної шкоди позивачам, тому суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення моральної шкоди. За таких обставин суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, зустрічний позов - частковому задоволенню. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачка [PERSON]. є інвалідом 2 групи, тому відповідно до Декрету КМУ „Про державне мито” вона звільняється від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial