Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-24 00:00:00

29 лютого 2008 року позивач звернувся з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав відносно до неповнолітнього [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, наполягав на його задоволенні та суду пояснив, що батько сина не займається його вихованням, матеріально не утримує, долею його не цікавиться. Відповідач та його представник позов не визнали та пояснили суду, що відповідачу здійснюють перешкоди у спілкуванні з дитиною бабуся та дідусь хлопчика, в яких останній проживає. Крім того, не знав де знаходиться його син, а також не було відомо місце його навчання, в зв"язку з чим не мав можливості здійснювати батьківські обов"язки, заходів щодо місця проживання чи навчання сина не вживав. Представники органу опіки та піклування вважають за доцільне позбавити батьківських прав відповідача, оскільки це буде в інтересах дитини, яка не бажає зустрічатися з батьком та крім того просить також позбавити його батьківських прав. Суд, заслухавши пояснення, думку представника органу опіки та піклування, допитавши свідків [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено наступне. [PERSON]є батьком сина [PERSON], [INFO]року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження ( а.с. 6 ). Відповідач спільно не проживає з дитиною, вихованням та матеріальним утриманням дитини не займається, долею сина не цікавиться, ніколи не зустрічається з дитиною та не намагався вжити заходів до спілкування з дитиною. Згідно з норми ст. 164 СК України, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Крім того, згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 21.01.2007 року ( а.с. 7 ) вбачається що неповнолітній [PERSON]мешкає у бабусі та дідуся по лінії матері [PERSON] та [PERSON] за адресою [ADDRESS]. При цьому, як встановлено в судовому засіданні ухилення від виховання дитини з боку відповідача здійснюється за умови його винної поведінки та свідомого нехтування ним своїх обов'язків, оскільки відповідач не цікавиться матеріально-побутовими умовами дитини, не цікавиться навчанням дитини та його вихованням. Вищевикладене знайшло своє підтвердження в матеріалах справи. Свідкі [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. пояснили суду, що дитина з народження виховується бабусею та дідусем по лінії матері, при цьому відповідача на протязі останніх трьох років взагалі не бачили з сином [PERSON], який повністю виріс та був вихований в сім"ї [PERSON]. Свідки [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. пояснили суду, що до 2004 року відповідач працював за кордоном і надавав матеріальну допомогу хлопчику, зокрема передавав подарунки, а після повернення йому заборонили зустрічатися з дитиною з погрозою. При цьому, в судовому засіданні відповідачем не було надано доказів суду щодо здійснення погроз з боку бабусі та дідуся неповнолітнього [PERSON]. Крім того, відповідач пояснив щодо правоохоронних органів з приводу погороз він не звертався. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Деснянської районної ради м. Чернігова відповідача доцільно позбавити батьківських прав. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати інтересам дитини.

Outcome: approved