Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], в якій просив постановити рішення суду яким дозволити йому спілкуватися із сином - [PERSON], [INFO] народження в суботу та неділю з 11 до 17 год. з таким розрахунком, щоб він міг забирати сина з собою та провести з ним цей час і зобов'язати [PERSON] не чинити йому перешкод у спілкуванні з сином. Обгрунтовуючи свої вимоги позивач посилався на те, що з відповідачкою по справі він перебував в зареєстрованому шлюбі з 19. 08. 19995 року по 08. 11. 2007 року. Від спільного проживання в них 21. 10, 2005 року народився син [PERSON], який після розірвання шлюбу залишився проживати з відповідачкою. Після розірвання шлюбу відповідачка не дає йому можливості зустрічатися з сином, а тому в квітні 2008 року він звернувся з заявою до органу опікм Скалатської міської ради про надання можливості приймати участь у вихованні дитини. Рішенням опікунської ради постановлено йому зустрічатися із сином один раз на тиждень в присутності матері [PERSON]. Однак остання не виконує рішення опікунської ради, а тому він змушений звернутися з даним позовом в суд. В судовому засіданні позивач позов підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. При цьому доповнив, що він хоче не тільки зустрічатися з сином без будь - чиєї присутності, а хоче забирати його на вихідні дні погуляти, сходити з сином в кіно, а й приймати участь у його вихованні, так як присутність відповідачки, яка настроює дитину проти нього, відмовилася від одержання аліментів, які він направляв по пошті, буде негативно впливати на їх спілкування. Відповідачка [PERSON] позов визнала частково і пояснила, що вона не проти спілкування батька з сином, але категорично проти того, щоб позивач зустрічався з дитиною у її відсутності, так як з перших днів життя вихованням сина займалася вона, дитина, якій не виповнилося і трьох років знає батька тільки по фотографіях і зустрічі без неї можуть негативно позначитися на здоров'ї дитини. Крім того, вона боїться за сина, так як позивач неодноразово погрожував їй що забере і вивезе дитину, а тому не згідна на те, щоб позивач забирав дитину. Вона дійсно відмовилася від одержання аліментів на утримання сина, так пропрацювавши вісім років в Америці і будучи матеріально забезпеченою особою, позивач направляв по 150 ( сто п'ятдесят ) гривень, що вона вважала принизливим для неї і для дитини. Свідок [PERSON] , депутат Скалатської міської ради і член опікунської ради повідомила, що в квітні 2008 року опікунська рада вирішувала заяву [PERSON] про участь у вихованні сина. На засіданні були присутні і позивач і відповідачка, яка не заперечувала проти зустрічей батька з сином, але тільки в її присутності. Враховуючи те, що дитина постійно проживала з мамою, було прийнято рішення дати дозвіл на зустрічі батька з його малолітнім сином один раз на тиждень в присутності матері. На слідуючий день після прийняття рішення до неї звернувся позивач з проханням піти з ним на зустріч з сином. Вона зателефонувала додому до відповідачки, але її сестра відповіла що останньої нема дома. В цей же вечір [PERSON] подзвонила до неї додому і поцікавилася що від неї хочуть. Після того як вона пояснила що батько хоче зустрітися з сином, відповідачка повідомила що вона не заперечує проти відвідин останнього, однак коли через декілька прийшов [PERSON] і заявив що хоче зустрітися з сином, вдома в [PERSON] відповіли що її знов немає. Після того позивач заявив що не буде принижуватися і буде звертатися в суд.Більшкщднів зв'язалися твердила своя віЧерез ап Вислухавши пояснення позивача, відповідачки, свідка, висновок представника служби в справах дітей Підволочиської РДА та прокурора про доцільність надання позивачу згоди на спілкування з сином в присутності матері, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку що позов слід задовольнити частково, виходячи з таких міркувань. Позивач [PERSON] являється батьком, а [PERSON] матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO] народження. Шлюб між сторонами було розірвано 8 листопада 2007 року. Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо. Між ними склалися неприязні відносини. Неповнолітній син залишився проживати разом з матір'ю, яка постійно займалася його вихованням. Позивач проживає окремо від сім'ї, на вимогу суду повідомити місце проживання відмовився це зробити, повідомивши що кореспонденцію слід направляти за вказаною ним в позовній заяві адресою, а проживає він в різних місцях, відповідачка не заперечує проти його спілкування з дитиною, а тому виходячи з інтересів неповнолітнього [PERSON] слід надати йому дозвіл на спілкування з дитиною, конкретно визначивши день і час, але в присутності матері. Враховуючи наведене,

Outcome: partial