overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача суму заборгованості за теплопостачання 1 273,96 грн., так як відповідач користується послугами, які надаються позивачем у вигляді гарячого водопостачання і центрального опалення, але оплату за надані послуги не проводить, внаслідок чого за період з 01.08.2003 року по 01.04.2008 року утворилась заборгованість в сумі 1 273,96 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі. Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, постановивши по справі заочне рішення. Вислухавши в судовому засіданні представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 67 , 68 ЖК України відповідачі повинні щомісячно проводити оплату за надані комунальні послуги. Згідно наданої копії особового рахунку [PERSON]. за місцем свого проживання мешкає з 02.08.2004, тому стягненню з [PERSON]. підлягає сума заборгованості за період з 02.08.2004 року по 01.04.2008 року, що становить 1126,29 грн. Суд вважає, що [PERSON]. слід звільнити від сплати судового збору, так як на її утриманні знаходиться малолітня дитина-інвалід, віднести судовий збір за користь держави. З [PERSON]. слід стягнути на користь позивача витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-09 00:00:00

КП «Чернігівводоканал» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення, мотивуючи його тим, що [PERSON] є абонентом КП «Чернігівводоканал» і забезпечуються питною водою та відводом стоків. Громадяни, які є абонентами КП «Чернігівводоканал» повинні розраховуватися за надані послуги з водопостачання та водовідведення, виходячи з вартості об'єму спожитої води. Відповідачка добровільно не сплачує за користування наданими послугами за період з 01.12.2004 року по 01.04.2008 року і заборгованість становить 510 грн. 64 коп. Тому позивач звернувся до суду і просить стягнути зазначену суму з відповідачки та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила стягнути з відповідачки заборгованість за період з 01.12.2004р. по 01.04.2008р. в сумі 510 грн. 64 коп. та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи міститься поштове повідомлення (а.с.23).Про причини неявки суду не відомо, клопотання про відкладення слухання справи до суду не надходило.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-09 00:00:00

ЗАТ “УМЗ” звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення 505 гривень 44 копійки заборгованості по оплаті за користування послугами мобільного зв”язку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ЗАТ “УМЗ” уклало з відповідачем договір № 3016387 «Про надання послуг мобільного зв'язку» від 25.08.2006 року та додаткову угоду до договору. Відповідач свої договірні обов'язки виконує неналежно, рахунки не оплачує, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 74 гривні 64 копійки. Відповідно до додаткової угоди відповідачу нараховано договірну санкцію в розмірі 430,18 грн. та пеню за прострочення сплати за послуги в сумі 0,62 грн. Просили стягнути з відповідача на користь позивача 505 гривень 44 копійки заборгованості по оплаті за користування послугами мобільного зв”язку; судові витрати та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити. Суду пояснив, що відповідач уклав Основну та додаткову угоди на надання йому послуг мобільного зв'язку. Від виконання обов'язків по сплаті послуг мобільного зв'язку систематично ухилявся, що з'явилось підставою для нарахування з нього заборгованості в сумі 74,64 грн.;пеню за прострочення сплати за послуги- 0,62 грн.; договірну санкцію в розмірі - 430,18 грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача зазначені суми, а також судові витрати в сумі 81 грн. та 125 грн. 50 коп. витрат з інформування учасника цивільного процесу про хід і результати розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився. В пресі було опубліковане оголошення про його виклик до суду, а отже в силу ст.74 ч.9 ЦПК України він вважається повідомленим про день і місце розгляду даної справи. Суд вважає за можливе відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу у відсутність відповідача та на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ЗАТ “УМЗ” уклало з [PERSON] договір № 3016387 «Про надання послуг мобільного зв'язку» від 25.08.2006 року та додаткову угоду до договору (а.с. 5-6). В суді знайшов своє підтвердження факт невиконання відповідачем обов'язків по сплаті послуг по користуванню мобільного зв'язку. Оскільки підписаним сторонами договором і додатковою угодою до нього було передбачено нарахування пені і договірних санкцій за несвоєчасне виконання зобов”язань, то суд вважає, що позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню. Відповідач порушив вимоги ст. 509 ЦК України щодо необхідності виконання зобов”язання по сплаті за надані послуги, в даному випадку мобільного зв”язку. Тому, з [PERSON] необхідно стягнути заборгованість за послуги мобільного зв'язку в сумі 74,64 грн., договірну санкцію в розмірі 430,18 грн., пеню за прострочення сплати за послуги в сумі 0,62 грн., а також судові витрати в сумі 81 грн. та 125 грн. 50 коп. витрат з інформування учасника цивільного процесу про хід і результати розгляду справи(а.с.32).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-09 00:00:00

27.03.2008 р. управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігова ради звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми сплаченої тимчасової державної допомоги на дитину (а.с.2-3), мотивуючи свої вимоги наступним. Згідно із заявою [PERSON] їй була призначена і виплачена тимчасова державна допомога на дитину за період з грудня по березень 2006 р. на загальну суму 663 грн. у зв'язку з тим, що батько дитини - відповідач ухиляється від сплати аліментів. Відповідно до заяви [PERSON], поданою нею до відділу субсидій та соціальних допомог управління, виплата допомоги була припинена, оскільки батько дитини добровільно почав платити аліменти. Згідно „Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме”, затвердженого Постановою КМУ від 22.02.2006 р. № 189 виплата тимчасової допомоги припиняється у разі виявлення обставин, що свідчать про можливість одного з батьків утримувати дитину. У даному випадку факт сплати аліментів свідчить про можливість відповідача утримувати свою дитину, також місце його проживання відоме. Просили стягнути з відповідача суму сплаченої тимчасової державної допомоги на дитину в сумі 663 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просить стягнути з відповідача на користь управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради грошові кошти в сумі 663 грн. та 30 грн. судових витрат. Відповідач позов не визнав. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно із заявою [PERSON] їй була призначена і виплачена позивачем тимчасова державна допомога на дитину за період з грудня по березень 2006 р. на загальну суму 663 грн. у зв'язку з тим, що батько дитини ухилявся від сплати аліментів(а.с.4-5). Згідно із заявою [PERSON] від 28.03.2007 р. виплату допомоги припинено з 01.04.2007 р., оскільки батько дитини добровільно почав платити аліменти(а.с.8-9). Відповідно до п. 12 „Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме”, затвердженого Постановою КМУ від 22.02.2006 р. № 189, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Необхідно стягнути з [PERSON]: на користь позивача грошові кошти в сумі 663 грн. та 30 грн. судових витрат, а також в доход держави в зв'язку з задоволенням позову судовий збір в розмірі 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини: - вона з відповідачем в даній справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 30 липня 1988 року; - від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]народження, який проживає з нею. Посилаючись на те, що вони з відповідачем в даній справі через різні погляди на життя не зійшлися характерами і вже 7 років не проживають спільно; крім того, відповідач на даний час має іншу сім'ю, позивач просила у позовній заяві шлюб розірвати на підставі ст.ст.110, 112 СК України. У попередньому судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач позов визнав повністю. Заслухавши сторони, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Нормами ч. 4 ст. 130 ЦПК України передбачено, що ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтею 174 цього Кодексу. Згідно з нормами ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Нормами ст. 112 СК України передбачено, що суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У попередньому судовому засіданні встановлено, що сторони, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з 30 липня 1988 року, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]народження, фактично припинили шлюбні відносини 7 років тому, жоден із подружжя на примирення не згоден і не вважає його за можливе, відповідач на даний час має іншу сім'ю, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про те, що дійсно подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї не можливе і суперечить інтересам сторін та їхньої неповнолітньої дитини, тому шлюб повинен бути розірваний на підставі ст. ст. 110, 112 СК України. На думку суду, судові витрати повинні бути покладені на Відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-09 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до Єланецької районної державної адміністрації про визнання за ним права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив суду, що згідно рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 3 травня 2006 року за його матір'ю [PERSON]було визнане право на земельну частку (пай) в межах Великосербулівської сільської ради у розмірі 6, 06 умовних гектар. На підставі рішення суду [PERSON]отримала дозвіл Єланецької райдержадміністрації на виготовлення технічної документації, однак [INFO] вона померла та не встигла отримати державний акт на землю. Відділ земельних ресурсів Єланецької райдержадміністрації відмовляється видати позивачу державний акт на землю на ім'я його матері, що не дає йому змоги звернутися до нотаріальної контори за оформленням цієї спадщини. Позивач просив суд визнати за ним право на земельну частку (пай), яку в зв'язку із смертю не встигла оформити його мати. Представник відповідача Єланецької райдержадміністрації проти позову заперечував, пояснивши суду, що померла [PERSON]не отримувала державного акта на землю, а тому на момент смерті земельна ділянка їй не належала на праві приватної власності та не може бути успадкована позивачем. Заслухавши сторони та дослідивши докази по справі суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. Згідно рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 3 травня 2006 року за [PERSON]було визнане право на земельну частку (пай) в межах Великосербулівської сільської ради у розмірі 6, 06 умовних гектар. На підставі рішення суду [PERSON]отримала дозвіл Єланецької райдержадміністрації № 401-р від 08.06.2006 року на виготовлення технічної документації. [INFO] [PERSON]померла не отримавши державний акт на землю. Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст. 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно ч.1 ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Таким чином [PERSON]померла не набувши права власності на спірну земельну ділянку, відповідно така земельна ділянка не може бути включена до спадкового майна померлої. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-09 00:00:00

позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, останнім часом в сім'ї виникають сварки та суперечки з життєвих питань В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, пояснивши, що подружні відносини між ними фактично припинені. Відповідач на розірвання шлюбу згоден. Відповідно до ст. ст. 130, 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд у попередньому судовому засіданні за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2001 року. Мають одну малолітню дитину - сина [PERSON],[INFO] року народження. Як видно з пояснень позивачки, спільне життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні відносини і поновлювати їх не мають наміру. За таких обставин суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. Сплату державного мита при реєстрації розірвання шлюбу слід покласти на відповідача, оскільки позивачка понесла судові витрати при поданні позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-09 00:00:00

У березні 2008 р. позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить суд встановити факт прийняття нею спадщини, яка відкрилась після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO] Також позивачка просить суд визнати за нею право власності на двокімнатну [ADDRESS], загальною площею 45,0 кв. м, в тому числі жилою площею 28,9 кв. м, вартістю 8 564 грн. за спадщиною і за законом. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що [INFO]помер її чоловік [PERSON]. Нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що не були визначені долі співвласників. Крім позивачки, спадкоємицями першої черги є її доньки, відповідачки у справі, які не заперечують проти визнання права власності за відповідачкою. Позивачка в судове засідання з′явилась, на задоволенні позовних вимог наполягала. Від відповідачок надійшли заяви, у яких вони вказують, що з позовом згодні, проти його задоволення не заперечують. Від РКП «Мар»їнське БТІ» надійшов відгук на позовну заяву, разом з чим третя особа просить суд розглянути дану цивільну справу без участі їхнього представника. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Згідно до ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1221 ЦК України - місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець має право на прийняття спадщини. На підставі ст. ст. 392, 1220, 1221, 1261, 1268, ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-09 00:00:00

Малобурлуцька сільська Рада звернулась до суду із заявою про визнання відумерлою спадщини у вигляді земельної частки (паю)в розмірі 7.75 умовних кадастрових гектарів у розпайованих землях колишнього КСП «Україна» Великобурлуцького району Харківської обл., яка залишилась після померлої [INFO]в с. Малий Бурлук Великобурлуцького р-ну [PERSON]. У судовому засіданні представник заявника Рубіжанський С.В. пояснив, що у померлої немає спадкоємців, а сама спадщина немає ніяких обтяжень. Представник Великобурлуцької районної державної адміністрації Бородай В.В. не заперечував проти задоволення заяви. Суд, заслухавши пояснення заявника та перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні правовідносини. Відповідно до ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за законом і заповітом, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно сертифікату серії ХР №0099197, виданого 11.03.1997 р. Великобурлцькою райдержадмістрацією [PERSON] належить право на земельну частку(пай) в розмірі 7.75 умовних кадастрових гектарів у землі, яка перебувала у колективній власності колишнього КСП «Україна» (а.с.6). Згідно довідки відділу РАЦС Великобурлуцького РУЮ від 02.04.2008 р. [PERSON]. померла [INFO]в с. Малий Бурлук Великобурлуцького р-ну, про що в книзі реєстрації актів про смерть по виконкому Малобурлуцької сільської Ради проведений відповідний запис за №12 (а.с.10). Згідно наданих Великобурлуцькою районною державною нотаріальною конторою матеріалів та довідки Малобурлуцької сільської Ради у померлої [PERSON] відсутні спадкоємці(а.с.17-19,22). У суду також відсутні відомості про можливих спадкоємців на майно померлої [PERSON]. Оскільки після смерті [PERSON] пройшло більше одного року і відсутні спадкоємці на її спадщину, то суд вважає можливим визнати цю спадщину у вигляді земельної частки (паю) в розмірі 7.75 умовних кадастрових гектарів, яка перебувала у колективній власності колишнього КСП «Україна» Великобурлуцького р-ну Харківської обл. відумерлою визнавши на неї право власності за Малобурлуцькою сільською Радою Харківської обл..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-09 00:00:00

[PERSON]звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося, постійно виникали сварки, ревнощі, погрози, чоловік не працює і не утримує сім'ю. Відповідач позов визнав. Відповідно до ст. 112 СК України, ч.4 ст. 130, ч.4 ст.174 ЦПК України суд дійшов висновку про можливість ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Сторони зареєстрували шлюб 18 лютого 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вликобурлуцького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 07. Від шлюбу у подружжя є дочка [PERSON], [INFO] Сторони дійшли згоди, що дитина після розірвання шлюбу буде жити з матір'ю. Відповідно до п. 5.4 Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України N 52/5 від 18.10.2000, згідно з п/п. б) п.5 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 р. № 7-93 „Про державне мито”, суд покладає на сторони обов'язок оплатити держмито в розмірі по 8 грн. 50 коп. при реєстрації розлучення в органах РАГС.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-09 00:00:00

Малобурлуцька сільська Рада звернулась до суду із заявою про визнання відумерлою спадщини у вигляді земельної частки (паю)в розмірі 7.75 умовних кадастрових гектарів у розпайованих землях колишнього КСП «Україна» Великобурлуцького району Харківської обл., яка залишилась після померлого [INFO]. в с. Малий Бурлук Великобурлуцького р-ну [PERSON]. У судовому засіданні представник заявника Рубіжанський С.В. пояснив, що у померлого немає спадкоємців, а сама спадщина немає ніяких обтяжень. Представник Великобурлуцької районної державної адміністрації Бородай В.В. не заперечував проти задоволення заяви. Суд, заслухавши пояснення заявника та перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні правовідносини. Відповідно до ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за законом і заповітом, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно сертифікату серії ХР №0099077, виданого 11.03.1997 р. Великобурлцькою райдержадмістрацією [PERSON] належить право на земельну частку(пай) в розмірі 7.75 умовних кадастрових гектарів у землі, яка перебувала у колективній власності колишнього КСП «Україна» (а.с.6). Згідно довідки відділу РАЦС Великобурлуцького РУЮ від 02.04.2008 р. та довідки Малобурлуцької сільської Ради [PERSON] помер [INFO]. в с. Малий Бурлук Великобурлуцького р-ну, про що в книзі реєстрації актів про смерть по виконкому Малобурлуцької сільської Ради проведений відповідний запис за №05 (а.с.7,10). Згідно наданих Великобурлуцькою районною державною нотаріальною конторою матеріалів та довідки Малобурлуцької сільської Ради у померлого [PERSON] відсутні спадкоємці(а.с.17-19,20). У суду також відсутні відомості про можливих спадкоємців на майно померлого [PERSON]. Оскільки після смерті [PERSON] пройшло більше одного року і відсутні спадкоємці на його спадщину, то суд вважає можливим визнати цю спадщину у вигляді земельної частки (паю) в розмірі 7.75 умовних кадастрових гектарів, яка перебувала у колективній власності колишнього КСП «Україна» Великобурлуцького р-ну Харківської обл. відумерлою визнавши на неї право власності за Малобурлуцькою сільською Радою Харківської обл..

Outcome: approved