Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати договір оренди землі, який був укладений 01.03.2008 року між нею та ПП «Куликівські аграрні інвестиції» в особі директора підприємства [PERSON]. В обґрунтування вимог позивача її представник в судовому засіданні вказав, що 01.03.2008 року позивач уклала на 10 років договір оренди землі, яка належить їй на праві власності з ПП «Куликівські аграрні інвестиції» в особі директора [PERSON] Вона вважала, що 10 років це довготривалий термін, про що неодноразово говорила. Позивач хоче віддати свою земельну ділянку у користування СФГ «Колос», голова якого пропонував укласти їй на іншим жителям села договір на 5 років. Крім того ПП «Куликівські аграрні інвестиції» в оренду взяло лише ріллю, голова СФГ бере в оренду також пасовища та сіножаті. Позивач неодноразово зверталася до директора [PERSON] з проханням розірвати договір оренди землі, тим більше, що земля ще не оброблялася, але в добровільному порядку вирішити це питання він відмовився. Представник відповідача в судовому засіданні позов позивача не визнав та заперечував проти його задоволення, пояснюючи тим, що статтею 32 ЗУ «Про оренду землі» від 06.10.1998 року визначені підстави припинення договору оренди землі шляхом його розірвання, а саме: на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов»язків, передбачених ст.ст. 24, 25 цього закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об»єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставі, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до п. 36 укладеного договору між позивачем та відповідачем, розірвання якого є предметом даного позову, визначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов»язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним , якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. На підставі укладеного договору оренди землі сторони приступили до фактичного виконання договірних умов, прав та обов»язків. Орендодавець передав об»єкт оренди, про що свідчить акт приймання-передачі земельної ділянки, що підтверджує реальне настання правових наслідків правочину, а тому, він вважає, що вимоги позивача не відповідають нормам матеріального права, за своїм змістом є необґрунтованими та суперечать інтересам відповідача. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Як видно з матеріалів справи і пояснень представника позивача договір оренди землі укладений відповідно до волевиявлення сторін і відповідно до чинного законодавства. Доводи позивача і його представника про неправомірність умов договору і необхідність його розірвання суперечать нормам закону і запереченням представника відповідача, на які обґрунтовано посилався останній в судовому засіданні і в письмовому запереченні. Таким чином в позові необхідно відмовити, так як позовні вимоги позивача незаконні і не обґрунтовані. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed