Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить виселити відповідачів з кімнати [ADDRESS] без надання іншого житла , стягнути борг за користування приміщення в розмірі 1800 грн та судові витрати., посилаючись на те , що був укладений договір оренди приміщення строком на 3 місяці , Строк дії договору закінчився , а відповідачі відмовляються його звільнити та не споачують за проживання.. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов з викладених в ньому підстав та просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно про день розгляду справи повідомлявся за останнім відомим місцем проживання, про що є відповідні розписки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що, згідно акту прийому передачі № 165 від 12 червня 2002 року Фондом Державного майна України було передано у власність ЗАТ „Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.О. Пагона" нерухоме майно, в тому числі будівлю Адміністративно-побутового корпусу, за адресою [ADDRESS]. Згідно ст. ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Сторони 23.07.2005р. уклали договір оренди приміщення № 29 Позивач надав відповідачам у тимчасове користування кімнату [ADDRESS] , строком на 3 місяці. Згідно з наданим суду повідомленням, відповідачі були попереджені адміністрацією заводу про необхідність виселення з Адміністративно-побутового корпусу позивача, однак в добровільному порядку звільнити кімнату відмовляється. Позивач у трудових відносинах з відповідачем не перебував і не перебуває, спеціальний ордер на вселення в АПК не видавався. Згідно ст.127 ЖК України, для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Відповідно ст.129 ЖК України, на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. За викладених підстав, суд приходить до висновку, що вимога позивача про виселення відповідачів з займаного житлового приміщення без надання іншого житла є законною і обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню. Крім того судом встановлено , згідно наданих розрахунків відповідачі мають борг за користування приміщенням в розмірі 1800 грн. , який підлягає стягненню з [PERSON]. Згідно із ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 59, 50 грн. судового збору та 30грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справ у відшкодування понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат.

Outcome: approved