overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

Позивачка [PERSON]. просить задовольнити позовні вимоги, посилаючись на таке: згідно наказу № 195 від 31.08.1978 року вона була прийнята на роботу до Первомайського ДП „Хімпром”. Наказом № 47-к від 28.03.2008 року була звільнена з підприємства на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України. За цей час відповідач не виплатив позивачці заробітну плату в сумі 13198 грн. 51 коп. Позивачка до судового засідання не з'явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, наполягає на стягненні заробітної плати в сумі 13198 грн. 51 коп. Представник відповідача до судового засідання не прибув, проте від ДП «Хімпром» надано заяву про розгляд справи у відсутності представника підприємства, позовні вимоги визнаються в повному обсязі. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, встановив такі факти і відповідні до них правовідносини: дійсно, позивачка працювала згідно наказу № 195 від 31.08.1978 року на Первомайському ДП „Хімпром”. Наказом № 47-к від 28.03.2008 року була звільнена з підприємства на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України, що вбачається з копії трудової книжки (а.с.6-9). За цей час відповідач не виплатив позивачу заробітну плату в сумі 13198 грн. 51 коп., що підтверджується довідкою (а.с.2). Оскільки відповідач проти задоволення позову не заперечує, а згідно ст. 116 КЗпП України підприємство зобов'язано при звільненні працівника виплатити всі суми, що належать йому від нього, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у сумі 13198 грн. 51 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить винести рішення згідно якого визнати [PERSON]. таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS] у м. Чугуєві, Харківської області. В позовній заяві позивач вказала, що на праві приватної власності їй належить &frac12; частина вище зазначеної квартири, друга половина квартири належить на праві власності її дочці [PERSON]. З 2004 року в квартирі проживав та був зареєстрований її чоловік, відповідач по справі [PERSON]. Однак, з 04.03.2007 року він у вище вказаній квартирі не мешкає, його особистих речей в квартирі не має, не здійснює оплату комунальних послуг, шлюб між ними розірвано 01.08.2007 року, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER](а.с.6). Однак добровільно знятися з реєстрації за цією адресою не бажає, що перешкоджає здійсненню позивачем права як беззаперечного власника квартири здійснювати право власності. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила суд їх задовольнити, співвласник квартири - донька позивачки [PERSON], проти задоволення позову не заперечувала, про що надала відповідну заяву. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, шляхом опублікування оголошення у засобах масової інформації. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність відповідача за наявними доказами справи. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє повне підтвердження в ході судового розгляду. Відповідно копії свідоцтва про право власності [NUMBER] - відділ житлово-комунального господарства, будівництва та комунальної власності виконавчого комітету Чугуївської міської ради посвідчує, що квартира [ADDRESS], Харківської області, дійсно належить на праві приватної власності в рівних долях: [PERSON]. та [PERSON]. (а.с.7) Згідно довідки ЖРЕП м. Чугуєва № 1048 від 13.11.2007 року, [PERSON]. за адресою: м. Чугуїв, [ADDRESS], Харківської області, не проживає з 04.03.2007 року, що підтверджують сусіди (а.с.8). Так як [PERSON]. не є членом сім'ї, а також оскільки у позивача особово з відповідачем не було ніяких ні письмових ні усних домовленостей стосовно проживання в вище вказаній квартирі, враховуючи те, що позивачка як власник квартири має право на захист своїх прав і вимагати усунення перешкод в користуванні своєю власністю у відповідності до ст. ст. 15, 391 ЦК України та вимагати визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, суд приходить до висновку, що [PERSON]. без поважних причин не проживає у квартирі [ADDRESS] в м. Чугуєві, Харківської області, яка належить позивачці на праві власності, більш одного року, у зв'язку з чим, він у відповідності до чинного законодавства втратив право користування жилим приміщенням. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

24.04.2008 року [PERSON]. звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON], в якому зазначив, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 05.08.2007 року. Від даного шлюбу дітей не має. [PERSON]. просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що на даний час однією сім'єю вони не проживають біля чотирьох місяців, спільного господарства не ведуть. Вважає, що їх сім'я існує тільки формально, оскільки ніяких відносин з дружиною не підтримує, і її збереження не можливе. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON]. підтримав позовні вимоги, миритися не бажає, наполягає на розлученні, не заперечує, щоб справа була розглянута в попередньому судовому засіданні, про що надав суду письмову заяву. В попередньому судовому засіданні відповідачка [PERSON] позов визнала, миритися з позивачем не бажає, наполягає на розірванні шлюбу, не заперечує, щоб рішення було ухвалене в попередньому судовому засіданні, про що подала суду письмову заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.08.2007 року (а.с.8). Від даного шлюбу дітей не має, наполягають на розлученні, миритись не бажають, оскільки однією сім'єю не проживають. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам сторін. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.ст.105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам сторін, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

24 квітня 2008 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що її матері, [PERSON], належав грошовий вклад у Камінь-Каширському відділенні Ощадного банку. У передбачений законом строк позивачка спадщину не прийняла, оскільки після смерті матері проживала у Російській Федерації та вважала, що спадщину прийматимуть її брат та сестри. Просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. У попередньому судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у заяві. Представник відповідача позов визнала. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе постановити рішення у попередньому судовому засіданні. Відповідно до ст.130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється рішення в порядку, встановленому ст.174 ч.4 цього ж Кодексу, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що матір`ю позивачки є [PERSON]. Як стверджено ощадною книжкою [NUMBER], їй за життя належав грошовий вклад на рахунку [NUMBER] у Камінь-Каширському відділенні Ощадного банку №6305/011 (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] [INFO] померла. З цієї дати згідно ст.525 ЦК УРСР (ред.1963 року) відкрилась спадщина на вищезазначене майно. Згідно ст.529 цього Кодексу позивачка є спадкоємцем першої черги за законом. В силу ст. 1269 ч. 1 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У встановлений ст. 1270 ч. 1 ЦК України шестимісячний строк позивачка до нотаріальної контори не зверталась. Відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачка строк подачі заяви пропустила, оскільки проживала в с.Красная Росії Березовка Борисовського району Белгородської області Російської Федерації. Крім цього, вважала, що спадщину після смерті матері будуть приймати сестри [PERSON], [PERSON] та брат [PERSON], які проживали у м.Рожище Волинської області. Однак останні з заявами про прийняття спадщини не звертались. Враховуючи принцип справедливості, суд визнає причину пропуску строку поважною та визначає додатковий строк до 23 червня 2008 року, який буде достатнім для подання нею заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

24 квітня 2008 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності документів та родинних відносин, в якій зазначає, він є спадкоємцем після смерті матері,[PERSON]. Однак внаслідок помилки у належному матері правовстановлюючому документі та розбіжностях між прізвищами матері та його прізвищем, він не має можливості прийняти спадщину. У судовому засіданні заявник вимоги підтримав з підстав, зазначених у заяві. Представник заінтересованої проти задоволення заяви не заперечує. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що заява підлягає до задоволення. Судом установлено, що у свідоцтві про народження заявника (а.с.7), його прізвище та прізвища батьків, у тому числі матері, [PERSON], зазначено як [PERSON]. Як вбачається із свідоцтв про смерть, [INFO] померла [PERSON] (а.с.5). Суд, зважаючи на розбіжність між прізвищами цих осіб, приходить до висновку про наявність родинних відносини між заявником та [PERSON], яка була його матір`ю. Судом встановлено, що матері заявника належав грошовий вклад у відділенні Ощадного банку. Однак у ощадній книжці прізвище власника зазначено [PERSON]. Згідно ст.256 ч.1 п.6 ЦПК України суд встановлює факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. У разі смерті особи факт належності таких документів встановлюється на підставі свідоцтва про смерть. Так як у свідоцтві про смерть прізвище матері заявника зазначено [PERSON], суд приходить до висновку про належність їй ощадної книжки. Факт належності правовстановлюючого документа [PERSON] та факт родинних відносин з вказаної особою має для заявника юридичне значення, оскільки з цим пов`язане виникнення у нього права на спадкування. Суд судові витрати з Клітицької сільської ради Камінь-Каширського району не стягує, оскільки згідно ст.235 ч.7 ЦПК України такі витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 1504,78 грн., посилаючись на те, що з 01.04.2002 року позивач здійснює постачання електроенергії відповідачу, який проживає за адресою: [ADDRESS], та споживає поставлену йому електроенергію. Відповідач своєчасно не вносить плату за спожиту електроенергію, тому за ним склалася заборгованість в сумі 1504,78грн. за період з 01.04.2002 р. по 09.10.2007р. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 1504,78грн. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. У судовому засіданні досліджені докази: Особовий рахунок, довідка з „Паспортної служби”. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що заборгованість відповідача відповідно до особового рахунку за період з 01.04.2002 р. по 09.10.2007р. складає 1504,78грн. Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом тільки за заявою сторони в спорі, зробленою до ухвалення рішення у справі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про застосування позовної давності судові не заявлено. Згідно з п.6 «прикінцевих та перехідних положень» ЦК України правила ЦК України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки про застосування позовної давності суду не заявлено, то позовна давність до позовних вимог про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію за період з 01.04.2002 р. по 09.10.2007року не застосовується, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за квартирну плату та комунальні послуги. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. Оскільки рішення постановлене на користь позивача, то відповідно до ст. 88 ч. 3 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 51 грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ у сумі 30 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 798,94 грн., посилаючись на те, що з 01.04.2002 року позивач здійснює постачання електроенергії відповідачу, який проживає за адресою: [ADDRESS] та споживає поставлену йому електроенергію. Відповідач своєчасно не вносить плату за спожиту електроенергію, тому за ним склалася заборгованість в сумі 798,94грн. за період з 01.04.2002 р. по 15.03.2007р. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 798,94грн. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. У судовому засіданні досліджені докази: Особовий рахунок, довідка з „Паспортної служби”. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що заборгованість відповідача відповідно до особового рахунку за період з 01.04.2002 р. по 15.03.2007р. складає 798,94грн. Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом тільки за заявою сторони в спорі, зробленою до ухвалення рішення у справі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про застосування позовної давності судові не заявлено. Згідно з п.6 «прикінцевих та перехідних положень» ЦК України правила ЦК України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки про застосування позовної давності суду не заявлено, то позовна давність до позовних вимог про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію за період з 01.04.2002 р. по 19.04.2007 року не застосовується, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за квартирну плату та комунальні послуги. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. Оскільки рішення постановлене на користь позивача, то відповідно до ст. 88 ч. 3 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 51 грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ у сумі 30 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

Представник позивачки звернулась до суду із вказаною позовною заявою в інтересах [PERSON] до Ясинуватської міської ради про встановлення додаткового терміну для прийняття спадщини. В позові зазначено, що[INFO] мати позивачки [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина за законом на спадкове майно у вигляді грошового вкладу та компенсаціям Ощадного банку України на рахунку[NUMBER] філії №7852/06 відділення в м. Ясинувата Донецької області на суму залишку 3044,85 грн. У зв'язку із юридичною необізнаністю, на протязі шести місяців після смерті матері позивачка не надала до нотаріальної контори відповідну заяву на прийняття спадщини стосовно майна, бо вважала, що зможе оформити документи в будь-який час і для цього не існують певні строки. Просить визнати причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною, подовжити строк для прийняття спадщини на 3 місяці. В судовому засіданні представник позивачка позов підтримала у повному обсязі, пояснила, що позивачка після смерті матері захворіла, їй зробили операцію, проживає в Тюменській області та своєчасно звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не змогла. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позову не заперечував. Суд, заслухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно рахунку [NUMBER] філії 7852/06 Ощадного банку Україна в м. Ясинувата Донецької області [PERSON] належать 3044,85 грн. [PERSON]померла[INFO], актова запис про смерть [NUMBER] У зв'язку з юридичною необізнаністю позивачка своєчасно не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачка, із поважних причин пропустила строк для звернення із заявою до нотаріальної контори для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ч. 4 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатково строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі ст. ст. 1223, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

Заявник звернувся до суду із зазначеною заявою та просить встановити факт належності правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло, а саме на квартиру[ADDRESS]про право спільної часткової власності на ім'я [PERSON] та [PERSON], в частині його належності[PERSON] В обґрунтування посилається на те, що при складанні зазначеного правовстановлюючого документа допущено помилку, а саме в прізвищі [PERSON]., яке записано „[PERSON]” через літеру „Є”, але в документах, які посвідчують особу прізвище записано „[PERSON]” через літеру „О” [PERSON] [PERSON] його дружиною, яка [INFO] померла. Встановлення належності документу ому необхідно для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Зацікавлені особи не заперечували проти встановлення належності свідоцтва про право власності [PERSON] Заслухавши заявника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні і наявних у справі матеріалів, заява підлягає задоволенню. Так в судовому засіданні встановлено, що свідоцтво про право власності на житло від 20 березня 1995 року на квартиру[ADDRESS]про право спільної часткової власності видано на ім'я [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). При складанні зазначеного правовстановлюючого документа допущено помилку, а саме в прізвищі [PERSON]., яке записано „[PERSON]” через літеру „Є”, але в документах, які посвідчують особу прізвище записано „[PERSON]” через літеру „О”, що посвідчується свідоцтво про смерть (а.с. 5)[PERSON]., [PERSON] дружиною [PERSON], яка [INFO] померла. При зазначених обставинах суд вважає, що вимоги заявника законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі встановленого,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог посилался на те, що відповідач 12.12.2007 року о 07.20 год., керуючи автомобілем ВАЗ 21011 р/н [NUMBER] порушив Правила дорожнього руху (далі ПДР) в наслідок чого здійснив зіткнення з її автомобілем „Митсубіші Галант” р/н [NUMBER] який отримав механічні ушкодження. Вартість матеріальної шкоди склала 7791 грн 30 коп. Також вона просила стягнути на її користь вартість проведеної експертизи в розмірі 404 грн, вартість виклику відповідача телеграмою на проведення експертизи в розмірі 12 грн 96 коп., та судовий збір і витрати на ІТЗ розгляду справи в розмірі 120 грн 58 коп., також заподіяну їй моральну шкоду в розмірі 1500 грн обґрунтовуючи це тим, що вона перенесла душевні страждання через пошкодження її майна. Крім того, в день пригоди вона спізнилася на роботу, а в подальшому вона була змушена протягом тривалого часу звертатися до відповідача про відшкодування заподіяної шкоди в наслідок чого відбулося руйнування його звичайного укладу життя. Відповідач, в судовому засіданні вимоги позову визнав в повному обсязі, наслідки визнання позову відповідачеві були роз'яснені відповідно до ч.2 ст. 174 ЦПК України. Після розьяснення відповідач погодився на вирішенні справи в порядку передбаченому ч. 4 ст. 174 ЦПК України зробивши усну заяву згідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Крім визнання відповідачем позову встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб. Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 26.12.2007 року встановлено, що саме [PERSON] 12.12.2007 року о 07.20 год., керуючи автомобілем ВАЗ 21011 р/н [NUMBER] порушив Правила дорожнього руху (далі ПДР) в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем „Митсубіші Галант” р/н [NUMBER] , що належить на праві власності[PERSON] який отримав механічні ушкодження. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду, що набрала законної сили, у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мале місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. В силу ст. 1188 ЦК України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України, при визначені розміру відшкодування моральної шкоди враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст.23, 1166, 1167, 1188 ЦК України,

Outcome: approved