Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-31 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулася до суду з позовом до відповідачки [PERSON]. про визначення часток у майні, що є у спільній сумісній власності, мотивуючи свої вимоги тим, що її батькові [PERSON]. та матері [PERSON]. згідно свідоцтву про право власності на житло від 21 липня 1995 року на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. [INFO]помер її батько [PERSON]., після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді його частки у вище вказаній квартирі, яку він заповідав їй. Вона звернулася у передбачений законом строк з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, але з оформленням спадщини у неї виникли певні труднощі, оскільки частки співвласників у свідоцтві про право власності на житло не були визначені, в зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду з зазначеним позовом . Позивачка [PERSON]. в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила їх задовольнити. Визначити частки в належній її матері [PERSON]. та її батькові [PERSON]. на праві спільної сумісної власності квартири [ADDRESS]у розмірі 1/2 її частини кожному. Відповідачка [PERSON]. в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі і суду пояснила, що вона не заперечує того факту, що частки в квартирі є рівними і повинні складати по 1/2 частині кожному . Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення проводиться в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання, оскільки визнання відповідачем в попередньому судовому засіданні позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Матеріалами справи встановлено, згідно свідоцтву про право власності на житло від 21 липня 1995 року , квартира [ADDRESS]на праві спільної сумісної власності належить [PERSON]та [PERSON] /а.с.5/. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO]/а.с.6/. Таким чином, після смерті [PERSON]. відкрилася спадщина у виді його частки у вище зазначеній квартири. Згідно заповіту від 04 червня 1997 року [PERSON]. все належне йому майно, що буде належати йому на день смерті і на що він по закону буде мати право, заповів [PERSON]./а.с.7/ Згідно зі ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду . Аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд вважає, що оскільки у свідоцтві про право власності на житло від 21 липня 1995 року не були визначені частки [PERSON] . та [PERSON]. в належній їм на праві спільної сумісної власності квартирі [ADDRESS], необхідно виходити з того, що частки кожного із співвласників у праві спільній сумісній власності є рівними, спору з цього питання на теперішній час не має в зв'язку з чим, суд вважає за необхідне визначити частку кожного з них у розмірі 1/2 частини вище вказаної квартири.

Outcome: approved