Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-15 00:00:00

Лікар-психіатр ЧОПНЛ Прядко О.В. звернулась до суду з заявою про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку, мотивуючи її тим, що [PERSON] була госпіталізована в Чернігівську обласну лікарню відділення № 2 15.07.2008 року о 10 год. 00 хв.. Направлення на госпіталізацію було видане лікарем психіатром ЧПНД, який після особистого огляду хворої зробив висновок про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження і лікування із наявністю у неї тяжкого розладу, який обумовлює її небезпеку для оточуючих і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації у психіатричний стаціонар є відомості про її поведінку, які надійшли від родичів. У відділенні хвора була оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку, що обстеження і лікування [PERSON] можливе тільки в умовах стаціонару, згода [PERSON] на госпіталізацію відсутня в зв'язку з неможливістю мати згоду на госпіталізацію. В судовому засіданні лікар-психіатр - представник психіатричного закладу Прядко О.В. заяву підтримала, вказала, що [PERSON] не може приймати участь у судовому засіданні в зв'язку зі своїм психічним та фізичним станом, додала, що [PERSON] напружена, дратівлива, конфліктна, в палаті веде себе неадекватно, погрожує хворим, відмовляється від маніпуляцій та прийому ліків, не виконує інструкцій, мислення розірване, критика відсутня. Вислухавши лікаря-психіатра - представника психіатричного закладу Прядко О.В., вивчивши матеріали справи, вислухавши прокурора, який вважає, що заява підлягає задоволенню, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] була госпіталізована в Чернігівську обласну лікарню відділення № 2 15.07.2008 року о 10 год. 00 хв.. Направлення на госпіталізацію було видане лікарем психіатром ЧПНД, який після особистого огляду [PERSON] зробив висновок про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження і лікування із наявністю у неї тяжкого розладу, який обумовлює її небезпеку для оточуючих і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби. У відділенні хвора була оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку, що обстеження і лікування [PERSON] можливе тільки в умовах стаціонару, згода [PERSON] на госпіталізацію відсутня в зв'язку з неможливістю мати згоду на госпіталізацію. Згідно ст. 14 Закону України „Про психіатричну допомогу” особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню, небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів від 15.07.2008 року № 1089, [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад в формі шизофренії, параноїдний тип, приступоподібно - прогредієнтний перебіг. Виражений емоційно-вольовий дефект, потребує обстеження і лікування, які можуть бути надані лише в умовах психіатричного стаціонару, тому заява лікаря-психіатра ЧОПНЛ Прядко О.В. про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку підлягає задоволенню, необхідно госпіталізувати [PERSON] у примусовому порядку до психоневрологічної лікарні в психіатричний стаціонар.

Outcome: approved