Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-15 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача в обґрунтування вимог якого зазначили, що вони є авторами художнього твору «[INFO] (далі по тексту - художній твір). 23 травня 2005 року Державний департамент інтелектуальної власності МОН України у встановленому порядку зареєстрував на ім'я позивачів авторське право на художній твір, про що видав свідоцтво [NUMBER]. Авторам художнього твору стало відомо, що в газеті «Комсомольская правда в Украине. Киевский выпуск.» від 15 червня 2007 року, яка видається відповідачем, була надрукована стаття [INFO], автором якої є [PERSON]. В даній статті було використано малюнки, що входять до художнього твору, однак позивачі не надавали відповідачу ніякого дозволу на використання даного твору. Представником позивачів була направлена претензія до відповідача з викладенням обставин порушення авторських прав позивачів та з пропозицією владнати справу з досудовому порядку шляхом виплати компенсації. Відповідач залишив претензію без розгляду. Позивачі вважають, що відповідач неправомірно використав художній твір та просять стягнути з відповідача на свою користь по 280 мінімальних заробітних плат як компенсацію за порушення особистих немайнових та майнових авторських прав кожного з позивачів за використання частини художнього твору, а саме сім зображень гральних карт, по сорок мінімальних заробітних плат за кожне відтворення зображення гральної карти в згаданій статті газети від 15 червня 2007 року. Сума компенсації визначена з урахуванням тиражу газети відповідача з вищевказаною статтею, що була випущена в світ без дозволу позивачів як авторів використаного об'єкту авторського права. Також, позивачі зазначили, що їх твір було фактично спотворено, оскільки ідея даного твору повністю відрізняється від коментарів, що надавались автором газетної статті, що також спричинило моральну шкоду кожному з позивачів в розмірі 30000 гривень. У зв'язку з викладеним, посилаючись на п. п. 1, 2 ст. 11, п. 1 ст. 14, п. п. 1, 2, 3 ст. 15, п. а ст. 50, ст. ст. 51, 52 Закону України «Про авторське право та суміжні права», позивачі просять: - визнати дії відповідача такими, що порушили авторські особисті немайнові та майнові права позивачів, шляхом публікації без їх дозволу в газеті «Комсомольская правда в Украине. Киевский выпуск.» від 15 червня 2007 року в статті [INFO] частини художнього твору; - зобов'язати відповідача опублікувати в черговому номері газети «Комсомольская правда в Украине. Киевский выпуск.» на тій же сторінці, тим же шрифтом без редакційних або інших коментарів резолютивну частину рішення в місячний строк з дня набрання чинності такого рішення; - стягнути з відповідача на користь кожного з позивачів по 128 800 гривень, як компенсацію за порушення майнових авторських прав на художній твір; - стягнути з відповідача на користь кожного з позивачів по 30000 гривень, як відшкодування моральної шкоди завданої позивачам внаслідок порушення майнових і немайнових авторських прав на використання художнього твору; - стягнути з відповідача на користь позивачів судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач [PERSON]. та представник позивачів підтримали позов з викладених в ньому підстав та просили суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з викладених в позові підстав. Представник відповідача ТОВ «Київ-Пресс» у своїх поясненнях, наданих під час судового розгляду справи, позовні вимоги не визнала та просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що для ілюстрації статті [INFO], автором якої є [PERSON], в газеті «Комсомольская правда в Украине. Киевский выпуск.» від 15 червня 2007 року, яка видається відповідачем, були вибрані кілька зображень гральних карт із колоди, що була куплена в підземному переході станції метро «Оболонь». В згаданій статті автором було зроблено посилання на автора цих карт, а саме: Благодійний фонд підтримки інтелектуальних ініціатив «Славія», оскільки саме біля зазначеного фонду був розміщений знак охорони авторського права ©. Отже, зважаючи на вищенаведену інформацію та інформацію, що була наведена безпосередньо на колоді карт, відповідач зробив цілком логічний висновок, що оскільки знак охорони авторського права © розміщений перед назвою «Благодійний фонд підтримки інтелектуальних ініціатив «Славія», то авторські права на даний твір належать саме згаданому фонду. Тому, в статті було зроблено відповідне посилання. Таким чином, відповідач ні в якому разі не мав наміру порушувати авторські права автора (в тому числі немайнові). Навпаки, розмістивши кілька згаданих ілюстрацій, відповідач, вочевидь, прорекламував дані карти, тим самим збільшивши інтерес до них з боку споживачів, що, ймовірно, призведе (якщо ще не призвело) до збільшення прибутків від їхнього продажу. Таким чином, відповідачем були витримані вимоги статті 21 Закону України «Про авторське право і суміжні права», яка передбачає вільне використання твору без згоди автора(чи іншої особи, яка має авторське право), але з обов'язковим зазначенням імені автора і джерела запозичення. Представник відповідача зазначила, що на даній колоді карт зазначений лише один художник, а саме: [PERSON], а тому вважає вимоги компенсації та відшкодування моральної шкоди [PERSON]. безпідставними. Також зазначила, що в діях її довірителя відсутній склад цивільного правопорушення, а саме: відсутній прямий і безпосередній причинний зв'язок між діями відповідача та шкодою завданою позивачам. Додатково представник відповідача пояснила, що позивачі не направляли відповідачу претензії щодо даного питання. Відповідач [PERSON]. в судовому засіданні позов не визнав, просив суд відмовити в його задоволенні. Представник третьої особи, давши пояснення в судовому засіданні, висловив думку в якій зазначив що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Також зазначив, що Благодійний фонд підтримки інтелектуальних ініціатив «Славія» не є автором художнього твору, що був використаний відповідачами, а знак охорони авторського права міститься на упаковці гральних карт в зв'язку з планами фонду щодо подальшого розповсюдження карт. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Під час розгляду справи в судовому засіданні встановлено наступні факти. Згідно свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір [NUMBER] від 23 травня 2005 року, виданого Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України, позивачам належить авторське право на Художній твір «[INFO] (а. с. 6). В газеті «Комсомольская правда в Украине. Киевский выпуск.» № 122/24 (2652/24047) від 15 - 21 червня 2007 року, засновником та видавцем якої є відповідач ТОВ «Київ-Пресс», надрукована стаття [INFO], автором якої є відповідач [PERSON]. У вказаній статті було використано малюнки, що входять до художнього твору позивачів. Законодавцем в статті 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» визначено, що у вказаному Законі термін «твір образотворчого мистецтва», вживається у такому значенні: скульптура, картина, малюнок, гравюра, літографія, твір художнього (у тому числі сценічного) дизайну тощо. Також, дана стаття Закону розуміє опублікування твору, як випуск в обіг за згодою автора чи іншого суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав виготовлених поліграфічними, електронними чи іншими способами примірників твору, фонограми, відеограми у кількості, здатній задовольнити, з урахуванням характеру твору, фонограми чи відеограми, розумні потреби публіки, шляхом їх продажу, здавання в майновий найм, побутового чи комерційного прокату, надання доступу до них через електронні системи інформації таким чином, що будь-яка особа може його отримати з будь-якого місця і у будь-який час за власним вибором або передачі права власності на них чи володіння ними іншими способами. Стаття 21 Закону України «Про авторське право і суміжні права» містить вичерпний перелік вільного використання творів і передбачає, що без згоди автора (чи іншої особи, яка має авторське право), але з обов'язковим зазначенням імені автора і джерела запозичення, допускається також використання літературних і художніх творів в обсязі, виправданому поставленою метою, як ілюстрацій у виданнях, передачах мовлення, звукозаписах чи відеозаписах навчального характеру. З матеріалів справи вбачається, що відповідачами серед тексту, як елемент статті на сторінці газети було опубліковано частину художнього твору позивачів, а саме: вісім одиниць малюнків художнього твору «[INFO] з дотриманням вимог статті 21 Закону України «Про авторське право і суміжні права», оскільки частину вказаного художнього твору було використано в обсязі, виправданому поставленою метою, тобто як ілюстрація у періодичному виданні, в даному випадку: для здійснення власного політичного прогнозу шляхом гадання на картах із зображенням українських політиків. В згаданій статті було зроблено посилання на те, що автором карт є Благодійний фонд підтримки інтелектуальних ініціатив «Славія», оскільки саме біля назви зазначеного фонду був розміщений знак охорони авторського права ©. Отже, зважаючи на вищенаведену інформацію та інформацію, що була наведена безпосередньо на колоді карт, відповідач зробив цілком логічний висновок, що оскільки знак охорони авторського права © розміщений перед назвою «Благодійний фонд підтримки інтелектуальних ініціатив «Славія», то авторські права на даний твір належать саме згаданому фонду. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що майнових прав позивачів, як авторів художнього твору, передбачених статтею 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права» відповідачі не порушили, оскільки використали художній твір з дотриманням вимог статті 21 Закону України «Про авторське право і суміжні права». За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. Відповідно до вимог ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Оскільки позивачами не доведено факту використання їх авторського твору відповідачами у спосіб заборонений Законом України «Про авторське право і суміжні права», суд вважає, що в діях відповідачів відсутній склад цивільного правопорушення, а тому приходить до висновку, що діями відповідачів по публікації статті [INFO] в газеті «Комсомольская правда в Украине. Киевский выпуск.» від 15 червня 2007 року не порушено авторських прав позивачів і задоволенні позову слід відмовити повністю. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed