overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту приналежності йому індивідуальних відомостей про застраховану особу за період з 2000 року по 2003 рік на ім'я [PERSON]. У цей час встановлення даного юридичного факту їй необхідно для призначення пенсії. У судове засідання заявник не з'явився, про час та місце слухання справи сповіщений належним чином. Але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю, на задоволенні позову наполягає. Представник Пенсійного фонду в Красногвардійському районі у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи сповіщений належним чином. Але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю, с задоволенням позову згоден. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд уважає вимоги підметами задоволенню. Відповідно до копії паспорта [NUMBER], виданого 17 травня 1997 року Красногвардійським РВ ГУ МВС України, що є основним документом що засвідчує особистість особи, прізвище, ім'я заявника [PERSON], [INFO] р.н., уродженця с. Полтавка Красногвардійського р-ну АР Крим. Згідно індивідуальних карток за 2000 рік, 2001 рік, 2002 рік та 2003 рік вони оформлені на [PERSON]. Судом встановлено, що заявник дійсно працював на птице фабриці „Красноарміська” та на птице радгоспі „Красно армійський”, які були відповідно реорганізовані в СГК „Таврида”. Ім'я по батькові та дата народження у паспорті, архівної довідки, посвідченні тракториста машиніста збігається з даними про це у індивідуальних картках за 2000 рік, 2001 рік, 2002 рік та 2003 рік. Сукупність перерахованих вище доказів дозволяє зробити висновок про те, що дійсно належить заявникові індивідуальні картки за 2000 рік, 2001 рік, 2002 рік та 2003 рік на ім'я [PERSON]. Встановлення даного факту має юридичне значення - необхідно заявникові для одержання пенсії. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-16 00:00:00

В липні 2008 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача Виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради про визнання права власності на самочинно збудовані будівлі, введення їх в експлуатацію , а саме: сарай літ. З, загальною площею 15,7 кв.м.; гараж , літ. Ж, загальною площею 34,7 кв.м. та самовільно переплановані ( переобладнані ) приміщення 1-3, загальною площею 10,1 кв.м.; 1-6, загальною площею 13,2 кв.м., у домоволодінні [ADDRESS] та зобов'язати виконком Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради ввести в експлуатацію самочинні будівлі. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги. Вказала, що оскільки у домоволодінні проживають і члени її сім'ї, то з метою поліпшення житлових та побутових умов, з дозволу всіх членів сім'ї, за час проживання в домоволодінні самочинно побудувала наступні будівлі: гараж , сарай та переобладнала приміщення 1-3 та приміщення 1-6 у будинку літ. А-1. Просила суд позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як видно з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу від 28 лютого 2003 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори, реєстровий номер [NUMBER] зареєстрований в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 02 квітня 2003 року є власником домоволодіння[ADDRESS], яке розташоване на земельній ділянці площею 400 кв.м. ( а.с.11). Дане домоволодіння складалося з : житлового будинку А-1, загальною площею 162,8 кв. м., Б,В - літні кухня, Г,Д- убиральня, душ, Е- навіс, споруди №1-5,І. Як показала позивачка з метою поліпшення житлових умов були самочинно побудовані приміщення та здійснено переобладнання деяких приміщень. Відповідно до технічного паспорту на домоволодіння [ADDRESS] від 14.03.2008 року самовільно збудовано сарай літ. З, загальною площею 15,7 кв.м.; гараж, літ. Ж, загальною площею 34,7 кв.м. та самовільно переплановані ( переобладнані ) приміщення 1-3, загальною площею 10,1 кв.м.; 1-6, загальною площею 13,2 кв.м., у домоволодінн [ADDRESS], та зроблено примітку що об'єкт нерухомості який збудований самовільно підлягає введенню в експлуатацію та узаконенню ( а.с.7-10) . Згідно ч.5 ст. 376 ЦПК України, на вимогу власника ( користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до розписок сусідів їх права не порушені ( а.с.14,15). Таким чином, оцінюючи всі докази, які були досліджені судом при розгляді справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-16 00:00:00

В липні 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача Виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради про визнання права власності на самочинно збудовані будівлі, введення їх в експлуатацію , а саме: гараж літ. Б, загальною площею 40,6 кв.м.; тамбур літ. а-1, загальною площею 5,6 кв.м. та самовільно переплановані ( переобладнані ) приміщення 1-4, загальною площею 13,5 кв.м.; 1-12, загальною площею 4,8 кв.м., у домоволодінні [NUMBER]загальною площею 164,9 кв.м., житловою 57,1 кв.м. по [ADDRESS] та зобов'язати виконком Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради ввести в експлуатацію самочинні будівлі. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги. Вказав, що оскільки у домоволодінні проживають і члени його сім'ї, то з метою поліпшення житлових та побутових умов, з дозволу всіх членів сім'ї, за час проживання в домоволодінні самочинно побудував наступні будівлі: гараж , тамбур та переобладнав приміщення 1-4 та приміщення 1-12 у будинку літ. А-2. В результаті перепланування, житлова площа у будинку літ.А-2 складає 57,1 кв.м., а загальна 164,9 кв.м. Просив суд позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як видно з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу від 30 березня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON]., реєстровий номер [NUMBER], зареєстрований в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 09 травня 2007 року є власником домоволодіння [ADDRESS] яке розташоване на земельній ділянці площею 394 кв.м. ( а.с. 8- 10). . Дане домоволодіння складалося з : житлового будинку А-2, загальною площею 162,8 кв. м., споруд №1-3,І. Як показав позивач з метою поліпшення житлових умов були самочинно побудовані приміщення та здійснено переобладнання деяких приміщень. Відповідно до технічного паспорту на домоволодіння[ADDRESS] від 10.06.2008 року самовільно збудовано гараж літ. «Б» загальною площею 40,6 кв.м.; тамбур літ. а-1, загальною площею 5,6 кв.м. та самовільно переплановані ( переобладнані ) приміщення 1-4, загальною площею 13,5 кв.м.; 1-12, загальною площею 4,8 кв.м., у домоволодінні [NUMBER]загальною площею 164,9 кв.м., житловою 57,1 кв.м. по [ADDRESS] та зроблено примітку що об'єкт нерухомості який збудований самовільно підлягає введенню в експлуатацію та узаконенню ( а.с.11-15). Згідно ч.5 ст. 376 ЦПК України, на вимогу власника ( користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Права інших осіб не порушено. Таким чином, оцінюючи всі докази, які були досліджені судом при розгляді справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості з квартирної плати. В обґрунтування своїх вимог посилаючись на те, що відповідачі, мешкаючи в квартирі [ADDRESS] необхідні платежі з квартирної плати за період з 01 грудня 1995 року по 01 грудня 2007 року не здійснювали і виникла заборгованість в сумі 3477 грн. 46 коп. Просив суд стягнути солідарно із відповідачів заборгованість та понесені судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, про причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалив, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України та за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи по наявних матеріалах справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі проживають у квартирі А[ADDRESS]. Згідно особового рахунку відповідачі повинні були оплачувати надані позивачем послуги. Необхідні платежі на користь КЖЕП № 53 за період з 01 грудня 1995 року по 01 грудня 2007 року відповідачі не здійснювали, у зв'язку з чим заборгованість по оплаті за користування житловим приміщенням становить 3477 грн. 46 коп., а в межах строку позовної давності за період з лютого 2006 року по лютий 2008 року включно - 1154 грн. 48 коп. Відповідно до ст. 66 ЖК України плата за користування житлом ( квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири. Розмір плати за користування житлом ( квартирної плати) встановлюється КМ України. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються на рівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.257 ЦК України, загальний термін для захисту порушеного права встановлюється в три роки. Відповідачі не здійснювали оплату за користування житловим приміщенням, тому суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню в межах строку позовної давності, тобто з відповідачів солідарно необхідно стягнути заборгованість за період з лютого 2006 року по лютий 2008 року включно - 1154 грн. 48 коп. Оскільки при подачі позову позивача було звільнено від оплати судового збору, його позов задоволено, то відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 51 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності майна,на праві власності за померлим, мотивуючи свій позов тим, що [INFO] в с.Березоточа, Лубенського району, Полтавської області помер її чоловік -[PERSON] Після смерті чоловіка залишилося спадкове майно, в тому числі житловий будинок [ADDRESS]. Оформити спадщину вона не може, через відсутність правовстановлюючих документів на домоволодіння. Прохає винести рішення про встановлення факту належності на день смерті [PERSON] житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований [ADDRESS]. [PERSON] судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Лубенська міська Рада в судове засідання не з"явились, прохають справу слухати без їх участі, позов підтримують. Представники Березотіцької сільської ради, Другої Лубенської Державної нотаріальної контори, КП "Лубенське МБТІ" відносно задоволення заяви не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] в с.Березоточа, Лубенського району, Полтавської області помер чоловік заявника - [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на будинок, що розташований [ADDRESS]. З приводу оформлення спадщини, що залишилась після смерті чоловіка, [PERSON] звернувся до Другої Лубенської державної нотаріальної контори, але їй було відмовлено в оформленні спадщини в зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Факт належності [PERSON] домоволодіння, що розташоване [ADDRESS] підтверджується матеріалами справи ( а.с.10-12). Відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Виходячи з вищевикладеного суд вважає необхідним задовольнити заяву [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до територіальної громади в особі Лубенської міської ради про визначення часток у спільній сумісній власності, мотивуючи свій позов тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18 квітня 1995 року, яке видане згядно розпорядження № 3527 від 17.04.1995 року органом приватизації виконавчого комітету м.Лубни [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на його частку квартири. Коли [PERSON] звернулась до Першої Лубенської держнотконтори для оформлення спадщини, то їй було відмовлено через те, що у свідоцтві на право власності на квартиру не виділені частки співвласників. Прохала суд постановити рішення, яким визначити розмір часток співвласників квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, прохала їх задовольнити. Представник відповідача - територіальної громади в особі Лубенської міської ради, представники третіх осіб - КП Лубенського МБТІ, перша Лубенська державна нотаріальна контора в судове засідання не з"явились, звернулись до суду з заявами в яких прохали справу слухати без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Треті особи [PERSON], [PERSON] проти задоволення позову [PERSON] не заперечують. З"ясувавши обставини справи, заслухавши сторони, дослідивши докази, суд вважає , що позов підлягає задоволенню . У відповідності ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Згідно ст. 328 ч.1 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18 квітня 1995 року, яке видане згядно розпорядження № 3527 від 17.04.1995 року органом приватизації виконавчого комітету м.Лубни [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на його частку квартири. Коли [PERSON] звернулась до Першої Лубенської держнотконтори для оформлення спадщини, то їй було відмовлено через те, що у свідоцтві на право власності на квартиру не виділені частки співвласників. Відповідно до ч.2 ст. 370 ЦК України у разі виділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або законом. Таким чином суд вважає, що померлому [PERSON] на день смерті належала 1/4 частина квартири [ADDRESS], а [PERSON], [PERSON], [PERSON] також належить по 1/4 частині вищевказаної квартири. Виходячи з вищевикладеного суд вважає необхідним задовольнити позовну заяву [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-16 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про виселення, вказавши в заяві, що вона разом з відповідачем мешкають в будинку [ADDRESS], який належить їй на праві приватної власності. Відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє правопорушення відносно неї, за що притягався до відповідальності, чим зробив умови спільного проживання нестерпними. Відповідач добровільно залишати житло не бажає. Прохає виселити відповідача з її будинку. Позивачка [PERSON] позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов визнає. Згідно ст. 116 ЖК України якщо члени сім”ї власника систематично порушують правила співжиття, роблять неможливим для інших проживання із ними в одному будинку, а заходи запобігання та впливу виявились безрезультатними, вони підлягають виселенню без надання іншого помешкання. Встановлено, що сторони мешкають в будинку [ADDRESS], належного позивачці на підставі свідотства про право власності. [PERSON] неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за скоєння насильства в сім”ї 30.03., 29.08.2007 року, 04.04.2008 року, в тому числі до покарання у вигляді адміністративного арешту, 12.03.2008 року був засуджений за завдання позивачці тілесних пошкоджень за ст. 122 ч.1 КК України до позбавлення волі з іспитовим терміном, однак застосовані заходи впливу бажаних результатів не дали, він продовжує пиячити, порушувати права позивачки, створюючи їй неможливі умови для проживання, в зв”язку з чим вона вимушена проживати за межами своєї домівки. /а.с.7-25/ [PERSON] добровільно залишити спірне житло не бажає, систематично порушує умови співжиття в будинку позивачки, заходи впливу на нього не дали бажаного результату, а тому позов слід задовольнити. Керуючи ст. 116 Житлового Кодексу України, ст.ст. 5-11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-16 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду із заявою про встановлення факту перебування на утримані свого чоловіка, [PERSON].. Заявлені вимоги мотивовані тим, що 13.06.1935 року заявниця зареєструвала шлюб з [PERSON]., і проживала з ним до [INFO], то б то до його смерті. Розмір пенсії її чоловіка на той час був значно вищий від пенсії заявниці, і являвся основним та постійним джерелом існування для їх сім”ї, а тому вона вважає, що у відповідності зі ст.33 Закону України “Про загально обов”язкове державне пенсійне страхування”, вона має право перейти на пенсію свого чоловіка, і з цих підстав просить суд установити факт перебування її на утриманні чоловіка на момент його смерті. В судовому засіданні заявниця підтвердила свої вимоги та їх обґрунтування. Представник заінтересованої особи, відділення Пенсійного фонду України в м. Вугледар Донецької області, в судове засідання не з”явився, надав до суду листа з проханням розглянути справу в його відсутність та незаперчував проти . Свідки, [PERSON]. та [PERSON], в судовому засіданні підтвердили факт того, що за життя доходи [PERSON].. були значно вищими від доходів заявниці, і тому вона знаходилася на його утриманні. Заслухавши думку заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ст. 256 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту перебування громадянина на утриманні. Як вбачається із заяви та підтверджується копією Свідоцтва про одруження, заявниця 26 серпня 1988 року вступила в шлюб з [PERSON] (а.с. 7). В даному шлюбі вони проживали до смерті [PERSON]., то б то до [INFO], що й підтверджується копією Свідоцтва про смерть, серія [NUMBER], яке було видано[INFO] (а.с.8). Відповідно до ст. 33 Закону України “Про загально обов”язкове державне пенсійне страхування”, члени сім”ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Саме таку допомогу й отримувала заявниця [PERSON]. від свого чоловіка [PERSON]., а тому у суду немає підстав ставити під сумнів її показання і таких доказів суду не надано. Згідно з ст.33 Закону України “Про загально обов”язкове державне пенсійне страхування”, члени сім”ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на пенсію в зв”язку з втратою годувальника. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON]. про встановлення факту перебування її на утриманні померлого чоловіка [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-16 00:00:00

[PERSON] 07.12.2007р. звернулась до суду з зазначеним позовом в інтересах свого сина [PERSON], [INFO](а.с.4-6). В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсягу, посилаючись на ті обставини, що після розірвання шлюбу з відповідачем син проживає з нею, відповідач відсторонився від виховання та утримання сина, не сплачує аліменти, не турбується про сина. Відповідач, повідомлений про слухання справи за останніми відомими місцями проживання та реєстрації, шляхом оголошення у пресі (а.с.22-26, 37, 40, 50, 52, 57, 59-60) до судового засідання не з*явився. На підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи у відсутності відповідача. Представник органу опіки та піклування Галич О.П. підтримала позовні вимоги і письмовий висновок про позбавлення [PERSON] батьківських прав (а.с.31), посилаючись на те, що відповідач не виконує свої батьківські обов*язки без поважних причин. Заслухавши пояснення позивача, представника органу опіки та піклування, міркування прокурора, з*ясувавши обставини справи і дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Сторони є батьками [PERSON],[INFO](а.с.7). Шлюб сторін розірвано 21.07.1999р. (а.с.8). Дитина проживає з матір*ю та бабусею (а.с.14). Мати позитивно характеризується, піклується про сина, створила всі необхідні умови для його виховання, навчання (а.с.10-13, 32-34), 2. а батько дитини батьківські обов*язки не виконує без поважних причин, не цікавиться своїм сином, не сплачує аліменти, що підтверджується доказами на а.с. 12, 15-16, 31, 32. За таких обставин позов підлягає задоволенню на підставі ст. 164 ч.1 п.2 СК України. При винесенні рішення суд врахував думку дитини про підтримання позову про позбавлення його батька батьківських прав (а.с. 32).

Outcome: approved