Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказавши, що шлюб між ним та [PERSON]. укладено 11.06.1991 року, 16 липня рішенням Новокаховського міського суду шлюб розірвано. Ведення спільного господарства та сімейні стосунки фактично було припинено з моменту подачі [PERSON]. заяви про стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON], 1992 року народження. Остаточно шлюбні взаємовідносини було припинено в 2002 році. Особисте майно придбане ним за його кошти, які він отримав після перерахунку пенсії в сумі 11 876,71 грн. в березні 2003 року. З моменту народження дитини [PERSON] в січні 1992 року, [PERSON]. знаходилася в оплачуваній декретній відпустці до досягнення сином 6 років, і в декретній відпустці до досягнення дитиною 11 років, тобто до березня 2003 року. Фактично з 1998 року [PERSON]. разом зі своєю донькою [PERSON]. 1983 року народження та спільною дитиною [PERSON], 1992 року народження, знаходилися на його повному забезпеченні. Весь цей час він отримував пенсію як інвалід РА та учасник ЛМА на ЧАЕС, щорічно отримував грошову компенсацію на оздоровлення та за невикористану путівку на санаторно-курортне лікування, грошову компенсацію в розмірі 50 % вартості продуктів харчування, за фізіологічними нормами для осіб, віднесених до категорії 1. Одночасно займався підприємницькою діяльністю, яка приносила певний прибуток. За кошти, які належали особисто йому він купував художні та художньо-публікаційні книжки. Загальна кількість книжок в бібліотеці складає понад 270 томів. Частково бібліотека була придбана до шлюбу з [PERSON]. - 80 томів, частково була придбана під час шлюбу, загальна вартість 5 000 грн. Ні [PERSON]., ні спільна дитина ніякого інтересу до книжок не виявляли. В 2007 році [PERSON]. змінивши замки на вхідних дверях, яка є їх спільною сумісною власністю, перешкоджає його праву власності. Просив суд визнати право особистої власності на майно, придбане за власні кошти : холодильник «Ардо» вартістю 1700 грн., придбано у березні 2003 року, пральну машину «Ардо» вартістю 1600 грн. придбано в березні 2003 року, водонагрівальний бак «GORENIE» вартістю 700 грн., придбано в березні 2003 року, пилосос «LG Electronik Ihc» вартістю 270 грн., придбаний у березні 2003 року, набір кухонних меблів, який складається з стола, мийки, тумби, трьох підвісних шаф, м'якого кутка, столу та двох стільців вартістю 1100 грн., придбаний у квітні 2003 року. Загальна вартість складає 5370 грн. В зв'язку з тим, що він не проживав в квартирі [ADDRESS] в м. Нова Каховка Херсонської області, де знаходилося майно, просив суд стягнути з [PERSON]. вартість майна в розмірі 5 370 гр. Визнати право особистої власності на особисті папери, документи, фотографії, особисту кореспонденцію. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідачка в судовому засіданні позову не визнала, пояснивши, що пропонувала [PERSON]. забрати майно, про яке він вказує в позовній заяві та залишити їх з дітьми в спокої, але він не бажає забирати його, до того ж воно було придбано за час їх спільного проживання, але вона згодна віддати все майно. Щодо паперів, документів та фотографій, то позивач всі свої речі забрав, між собою вони поділили і фотографії, тому їй невідомо, які ще особисті речі [PERSON]. знаходяться в квартирі, де вона проживає. Просила суд застосувати строк позовної давності до спірних правовідносин, бо з часу розірвання шлюбу пройшло понад 3 роки, а позивач продовжує з нею судитися і ділити майно за відсутності спору. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено. Шлюб між [PERSON]. та [PERSON]. розірвано 16 липня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. 20.03.2003 року в магазині «Візит» було придбано водонагрівач, витяжку, холодильник, пральну машину, пилосос, що підтверджується гарантійними талонами, відповідачка не заперечувала проти вартості майна вказаного позивачем в позовній заяві, чеки про придбання майна не збереглися. З довідки Новокаховського УПФ слідує, що в березні 2003 року [PERSON]. проведено перерахунок пенсії з більшого заробітку, виплачено доплату в сумі 11 876,71 грн. З 20.12.1996 року позивач зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності. Пояснень свідків [PERSON]., [PERSON]. слідує, що все майно, перелічене в позовній заяві позивачем було придбано ним та [PERSON]. під час сумісного проживання, їм це відомо, бо вони тривалий час товаришують з сім'єю, разом купували побутову техніку. Відповідно до ст.57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 72 СК України, позовна давність не застосовується до вимог про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, якщо шлюб між ними не розірвано. До вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. З матеріалів справи вбачається, що все майно, перелічене в позові було придбано в березні 2003 року, шлюб між подружжям розірвано 16 липня 2004 року, свідки в судовому засіданні засвідчили, що майно було придбано за час сумісного проживання позивача та відповідачки, пенсія не вважається коштами, які належать особисто одному подружжю, оскільки з пояснень позивача вбачається, що за рахунок пенсії утримувалася його сім'я, тому суд вважає, що немає підстав для визнання за [PERSON]. права особистої власності на побутову техніку та меблі придбані в березні - квітні 2003 року та стягнення компенсації з відповідачки. Позивачем не надано суду доказів наявності в квартирі, де проживає відповідачка, особистих паперів, книг та фотографій позивача, їх перелік, тому суд позбавлений можливості дослідити докази по справі за вказаною позовною вимогою, і не вбачає підстав для її задоволення. До того ж, з моменту виникнення сіпрних правовідносин пройшло понад 3 роки, відповідачка наполягала на застосуванні позовної давності, тому суд вважає, що позивачем пропущено строк для звернення з позовом до суду без поважних причин, а тому він не підлягає поновленню.

Outcome: dismissed