Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-15 00:00:00

12 листопада 2007 року позивач пред'явив позов, вимагаючи стягнути з відповідача 3280 гривень 98 копійок середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 10000 гривень у відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що 3 квітня 2007 року від був звільнений з роботи завгоспа-двірника дитячого садка “Сонечко” Злинської сільської ради; 25 жовтня 2007 року рішенням апеляційного суду Кіровоградської області його було поновлено на роботі і тому позивач вважає, що має право на оплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, збільшивши суму відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу до 3667 гривень 10 копійок. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно ч.1 , ч.2 ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір, а також при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більш як за один рік. Як вбачається з матеріалів справи, дійсно 25 жовтня 2007 року позивач Нагорний рішенням апеляційного суду Кіровоградської області був поновлений на посаді завгоспа - двірника дитячого садка “Сонечко” Злинської сільської ради Маловисківського району( а.с.4-5) Питання про строк поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу цим судовим рішенням - не вирішувалось. На виконання судового рішення про поновлення на роботі, розпорядженням голови Злинської сільської ради № 320 від 25 жовтня 2007 року, позивача було поновлено на роботі з 25 жовтня 2007 року ( а.с.22) Як вбачається з трудової книжки позивача, запис про поновлення на роботі № 31 від 25 жовтня 2007 року було анульовано і відповідно запису [NUMBER] позивач вважається поновленим на роботі з 3 квітня 2007 року ( а.с.41) Таким чином, відповідно ч.2 ст.235 КЗпП України, позивач має право на оплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 3 квітня по 25 жовтня 2007 року. Розрахунок суми середнього заробітку, який наданий позивачем суду не відповідає дійсності . Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджено 8 лютого 1995 року постановою КМУ № 100. Відповідно абз.3 п.2 вказаного порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Як вбачається з довідки про фактичний заробіток позивача, його середня заробітна плата до звільнення за два останні місяці складала 352 гривни 39 копійок ( а.с.7, 20) Таким чином, належна сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача за період з 3 квітня по 25 жовтня 2007 року складає : ( 352, 37 грн. х 6 міс.) + (( 352, 37грн : 31 день) х 24 дні) = 2398 грн 39 коп. В частині відшкодування моральної шкоди суд не знаходить законних підстав для задоволення позову. Як вбачається з медичних документів, які надані позивачем в розпорядження суду, погіршення стану здоров'я позивача не пов'язане із звільненням з роботи, враховуючи, що на стаціонарному лікування позивач перебував ще до звільнення з роботи ( а.с.10), а групу інвалідності позивач отримав у зв'язку виробничою травмою ( а.с.23) Позивачеві стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу з 3 квітня по 25 жовтня 2007 року, тому, відсутні підстави для застосування ст.237-1 КЗпП України. Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача.

Outcome: partial