Jurisdiction: commercial
Date: 2008-06-08 00:00:00

Між Закритим акціонерним товариством «Національна транспортна компанія»(далі позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпромхолдинг»(далі відповідач) 29.11.2007 року був укладений договір купівлі-продажу цінних паперів Відкритого акціонерного товариства «Трест «Київміськбуд -2» за №895-Б . На виконання умов даного договору позивач передав цінні папери відповідачу, шляхом переказу 50 000 штук простих іменних акцій ВАТ «Трест «Київміськбуд -2»з рахунку у цінних паперах ЗАТ «Інноваційна промислова компанія», а відповідач зарахував данні цінні папери на свій рахунок у цінних паперах. Виконання позивачем своїх зобов’язань за даним договором підтверджується наступними документами: - випискою про операції на рахунку у цінних паперах №005613 з 03.12.2007 по 04.12.2007 року; - випискою про стан рахунку у цінних паперах №005613 на 04.12.2007 року; - розпорядження на перерахування цінних паперів №2 від 04.12.2007 року; 04.12.2007 року відповідач набув право власності на 50 000 штук простих іменних акцій ВАТ «Трест «Київміськбуд-2», що ним не заперечується. Як визначено частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов’язковим до виконання сторонами. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно частини 1 статті 625 боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до умов договору (п. 3.2 договору) відповідач повинен був оплатити загальну договірну вартість цінних паперів у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позивача протягом п’яти робочих днів з дня зарахування цінних паперів на рахунок відповідача. Цінні папери були зараховані на рахунок відповідача 04.12.2007 року. Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем не надано доказів виконання умов договору, а саме доказів перерахування на розрахунковий рахунок позивача суми 551 450,00 грн. за отримані цінні папери у відповідності до підпункту 3.2 пункту договору. Матеріалами справи підтверджується заборгованість відповідача перед позивачем за договором купівлі-продажу цінних паперів № 897-Б від 29.11.2007 року в сумі 55 1 450,00 грн. З огляду на викладене суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення. Зустрічні позовні вимоги щодо визнання договору купівлі-продажу цінних паперів № 895-Б від 29.11.2007 року недійсним в зв’язку з тим, що на момент укладання даного договору Закрите акціонерне товариство «Національна транспортна компанія» не було власником даних цінних паперів, а тому не мало цивільної дієздатності для вчинення даного правочину, та приховало цю обставину від покупця задоволенню не підлягають з наступних підстав: Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.05.2007 року на яке посилається відповідач, як на доказ того що право власності на акції що були відчужені належить громадянці Забарній Ірині Миколаївні, скасовано ухвалою цього ж суду від 14.06.2007 року. 16.06.2007 року Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області по справі № 2-1354/07 виніс ухвалу якою ухвалив наступне: - накласти арешт на прості іменні акції Відкритого акціонерного товариства «Трест «Київміськбуд-2»(далі - Товариство) та заборонити вносити будь-яким особам будь-які зміни до системи реєстру Товариства в тому числі реєстратору ТОВ «Адрем», депозитарію ВАТ «МФС»; - вилучити у реєстратора ТОВ «Адрем»реєстр, складений станом на дату вилучення і вилучити журнал обліку записів в реєстр за поточний рік та передати реєстратору ВАТ «Комекс-Реєстратор»; - вилучити у реєстратора ТОВ «Адрем»документи, що були підставою для внесення змін до системи реєстру; - заборонити реєстратору ТОВ «Адрем»складати та надавати будь-яким особам реєстр власників простих іменних цінних паперів Товариства. На виконання даної ухвали суду, 18.06.2007 року відбулася передача системи реєстру власників іменних цінних паперів Товариства від ТОВ «Адрем»до ВАТ «Комекс-Реєстратор». Ухвалою від 27.06.2007 року було заборонено ТОВ «Адрем»вести систему реєстру Товариства. ВАТ «Комекс-Реєстратор»зобов’язано внести зміни до системи реєстру Товариства, а саме списати з рахунку номінального утримувача Акціонерного банку «Факторіал-банк»3 636 197 штук простих іменних акцій, зарахувати їх на рахунки фактичних власників (Кравченко Олександр Володимирович, Кравченко Володимир Степанович, Кравченко Ніна Петрівна, Воловенко Анатолій Андрійович, Кіщенко Тетяна Миколаївна, Руминська Тетяна Володимирівна, Старанов Олександр Олексійович, Медуниця Валентин Григорович, Пукас Василь Сергійович, Сасин Володимир Васильович, Макієвський Іван Петрович, Ладановський Анатолій Володимирович, Літвін Валентин Арсентійович, Білаш Олександр Олексійович) та закрити особовий рахунок №22 АБ «Факторіал-Банк». АБ «Факторіал-Банк», як зберігача, зобов’язано здійснити безумовну операцію списання простих іменних акцій. На виконання даної ухвали суду ВАТ «Комекс-Реєстратор»було внесено відповідні зміни до системи реєстру Товариства, що підтверджується листом ВАТ «Комекс - Реєстратор» від 26.02.2007 року. Окрім того, окремою ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.06.2007 року по даній справі судом встановлено що, Забарна Ірина Миколаївна та Конюшок Сергій Михайлович ввели суд в оману, оскільки домовленості з акціонерами щодо купівлі-продажу простих іменних акцій Товариства між ним та акціонерами не було, вони не знайомі та ніколи не зустрічалися. Отже, Синельниківським міськрайонним судом встановлено, що прості іменні акції Товариства, шляхом укладання як усних так і письмових договорів купівлі-продажу, акціонерами не відчужувалися, тому право власності на дані акції до Забарної Ірини Миколаївни ніколи не переходило. Відповідно до частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов’язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору. Таким чином станом на 03.10.2007 року власниками простих іменних акцій у кількості 3 636 197 штук були наступні фізичні особи: Кравченко Олександр Володимирович, Кравченко Володимир Степанович, Кравченко Ніна Петрівна, Воловенко Анатолій Андрійович, Кіщенко Тетяна Миколаївна, Руминська Тетяна Володимирівна, Старанов Олександр Олексійович, Медуниця Валентин Григорович, Пукас Василь Сергійович, Сасин Володимир Васильович, Макієвський Іван Петрович, Ладановський Анатолій Володимирович, Літвін Валентин Арсентійович, Білаш Олександр Олексійович. 04.10.2007 року між позивачем та Закритим акціонерним товариством «ОТП-Банк»було укладено договір доручення за №07-Б-07, на виконання якого ЗАТ «ОТП-Банк»було укладено три договори купівлі-продажу цінних паперів Товариства, а саме: - Договір купівлі-продажу акцій укладений з Руминською Тетяною Володимирівною від 04.10.2007 року за №07-Б-08/01 на загальну кількість простих іменних акцій що становить 570 112; - Договір купівлі-продажу акцій укладений з Кіщенко Тетяною Миколаївною від 04.10.2007 року за №07-Б-08/02 на загальну кількість простих іменних акцій що становить 359 414; - Договір купівлі-продажу акцій укладений з Старановим Олександром Олексійовичем від 04.10.2007 року за №07-Б-08/03 на загальну кількість простих іменних акцій що становить 304 650; На виконання зазначених вище договорів купівлі-продажу акцій, ЗАТ «ОТП-Банк»зарахував на рахунок у цінних паперах позивача 1 234 176 простих іменних акцій Товариства. Це підтверджується, випискою про стан рахунку у цінних паперах №005613, що належить ЗАТ «Національна транспортна компанія» станом на 04.10.2007 року та випискою про операції на рахунку у цінних паперах №005613 з 03.10.2007р. по 04.10.2007р. Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із право чинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, на виконання п.2.5 даного договору, позивач станом на день укладання договору купівлі-продажу за №895-Б був належним власником цих цінних паперів, тому мав повне та необмежене право на їх продаж (відчуження). Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно статті 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Оскільки, відповідачем не наведено жодного доказу недійсності договору купівлі-продажу цінних паперів від 29.11.2007 року за №895-Б, окрім рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.05.2007 року яке вже скасоване і не породжує юридичних наслідків, а судом встановлено дотримання усіх вимог законодавства при укладенні договору купівлі-продажу акцій, підстав для задоволення зустрічних позовних вимог не має. Відповідно до приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу судові витрати за первісним позовом покладаються на відповідача, а за зустрічним на позивача.

Outcome: approved