Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-01 00:00:00

Позивач та його представники просять суд визнати дії приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу [PERSON] при здійсненні нею нотаріальних дій 26.10.2007 року грубим порушенням закону, та стягнути з [PERSON] моральну шкоду в сумі 690 грн., а з [PERSON] і [PERSON]. стягнути моральну шкоду по 500 грн. При цьому посилаються на те, що нотаріус посвідчила довіреність від імені [PERSON] на ім'я [PERSON]. на представлення інтересів як акціонера АТЗТ „Інтурбізнесцентр ДРУЖБА”, але при цьому нотаріус не перевірила той факт, що [PERSON] не є акціонером АТЗТ „Інтурбізнесцентр ДРУЖБА”. Отримавши вказану довіреність, відповідачі [PERSON] і [PERSON]намагались прийняти участь 26.10.2007 року у загальних зборах акціонерів АТЗТ „Інтурбізнесцентр ДРУЖБА”, чим своїми діями завдали позивачеві як акціонеру і як директору товариства моральну шкоду. 3.04.2008 року третя особа, а саме Акціонерне товариство закритого типу „Інтурбізнесцентр ДРУЖБА” звернулось до суду з позовом до тих же відповідачів. В своєму позові представники 3-ї особи просять суд визнати дії приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу [PERSON] при здійсненні нею нотаріальних дій 26.10.2007 року грубим порушенням закону, та стягнути на користь товариства з [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 185 грн.40 коп. і моральну шкоду в сумі 690 грн., а з [PERSON] і [PERSON]. стягнути матеріальну шкоду по 185 грн.40 коп. та моральну шкоду по 500 грн. При цьому посилаються на ті ж обставини, що і позивач та його представники. В обґрунтування стягнення матеріальної шкоди посилаються на витрати товариства на охоронні послуги в жовтні 2007 року в сумі 187 грн.50 коп., на витрати в вигляді нарахованої[PERSON] зарплати в сумі 368 грн.67 коп. Відповідачка [PERSON]та її представники проти позову заперечували посилаючись на те, що [PERSON]як нотаріус не зобов'язана була при посвідченні доручення перевіряти той факт, чи є [PERSON] акціонером АТЗТ „Інтурбізнесцентр ДРУЖБА”. Тому її дії були цілком правомірними. Відповідач [PERSON] та його представник проти позову заперечують посилаючись на те, що [PERSON] дійсно був акціонером на підставі довіреності. Вважають, що [PERSON] мав право видати довіреність на ім'я [PERSON]., де він міг цілком виразити свою волю та бажання. На зборах акціонерів він присутній не був, при реєстрації учасників ніякі протиправні дії він не вчиняв. Відповідачка [PERSON]та її представник проти позову заперечували посилаючись на те, що [PERSON]отримала від [PERSON] довіреність і прийшла на збори акціонерів для участі в зборах. При цьому вона порядок та права інших громадян не порушувала, її дії були цілком правомірними. Представник Управління Юстиції направив суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Судом встановлено, що 26.10.2007 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON]за реєстровим № 1602 було посвідчено довіреність, відповідно до якої [PERSON]уповноважив [PERSON] на підставі усного договору представляти його інтереси як акціонера Акціонерного товариства закритого типу „Інтурбізнесцентр ДРУЖБА” на зборах акціонерів товариства у відносинах з фізичними особами та в усіх без винятку підприємствах, установах, організаціях, а також брати участь в управлінні справами товариства (а.с.5). При посвідченні вказаної довіреності [PERSON] не надав нотаріусу документи про те, що він є акціонером вказаного товариства. Такі документи не були витребувані і самим нотаріусом. Викладене підтверджується поясненнями учасників процесу, матеріалами справи. Саме з цих підстав позивачі і просять суд визнати дії нотаріуса, як грубе порушення закону. Дані позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи із наступного. Відповідно до ч.3 ст.244 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Частиною 3 статті 237 ЦК України визначено, що представництво виникає на підставі договору, закону, та з інших підстав. Хоч представництво і має своєю підставою договір, довіреність є одностороннім правочином. Статтею 12 ч.1 ЦК України встановлено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Відповідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог ЦК України, та інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. З урахуванням викладеного, загальних принципів права стосовно довіреностей та їх суті, суд вважає, що особа, яка видає довіреність, виражає в ній своє бажання, волевиявлення відносно певних обставин і подій. Відповідно до ст.1003 ЦК України у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними. У вказаній довіреності вказано на необхідність вчинення правомірних дій (представляти інтереси як акціонера). Ці дії є конкретними та здійсненними. Зважаючи на викладене, при посвідченні довіреностей від одної особи іншій особі нотаріус не зобов'язаний перевіряти, чи мається в дійсності та подія чи той факт, відносно якого особа, що видає довіреність, виражає своє волевиявлення. Тобто, нотаріус [PERSON]не зобов'язана була витребувати у [PERSON] документи про те, що він є акціонером вказаного товариства, або особисто витребувати такі документи. У вказаній довіреності не встановлено факт того, що [PERSON] є акціонером, а лише знайшло своє відображення його волевиявлення на представлення його інтересів як акціонера. Законодавством, що регулює нотаріальну діяльність, не передбачено обов'язок нотаріуса при посвідченні довіреностей перевіряти, чи є особа акціонером, відмовити особі в посвідченні довіреності на підставі не надання документу про те, що особа є акціонером. Таким чином, дії нотаріуса [PERSON] по посвідченню вказаної вище довіреності є правомірними, а тому суд відмовляє позивачу і 3-й особі в задоволенні позовних вимог про визнання дій нотаріуса [PERSON] грубим порушенням закону. Зважаючи на те, що дії нотаріуса були правомірними, то відсутні і підстави для стягнення з [PERSON] моральної шкоди та матеріальної шкоди, бо моральна шкода, відповідно до ст.23 ЦК України, відшкодовується в разі порушення прав особи, а нотаріус права позивача та 3-ї особи не порушувала. Матеріальна шкода також не відшкодовується, бо дії нотаріуса були правомірними і витрати товариства на охоронні послуги та зарплату директора[PERSON] не знаходяться в причинному зв'язку з діями нотаріуса. Також не підлягають задоволенню вимоги позивача і 3-ї особи про стягнення з [PERSON] та [PERSON]. моральної та матеріальної шкоди виходячи із наступного. Як було уже зазначено вище, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідачі [PERSON] та [PERSON]не порушували права позивача[PERSON] і АТЗТ „Інтурбізнесцентр ДРУЖБА”. Крім того, позивач та 3-я особа не надали суду достовірні докази, які б підтверджували факт спричинення [PERSON] і АТЗТ „Інтурбізнесцентр ДРУЖБА” моральної шкоди взагалі, і на суму 500 грн. в тому числі. Факт спричинення моральної шкоди не є загальновідомою обставиною, що не потребує доказування. А тому цей факт позивач і 3-я особа повинні були доказати, чого не зробили. Позивач і 3-я особа також не вказали, з чого вони виходили визначаючи розмір шкоди в сумі по 500 грн. Відповідачі [PERSON] і [PERSON]при реєстрації акціонерів порядок не порушували, в зборах товариства участі не приймали. Після того, як їм було відмовлено в реєстрації та участі в зборах акціонерів, покинули приміщення і ніяких протиправних дій не вчиняли. З огляду на викладене, суд і відмовляє в позовних вимогах[PERSON] і АТЗТ „Інтурбізнесцентр ДРУЖБА” про стягнення з [PERSON]. та [PERSON] моральної шкоди. Вимоги АТЗТ „Інтурбізнесцентр ДРУЖБА” про стягнення з [PERSON]. та [PERSON] матеріальної шкоди по 185 грн.40 коп. також не підлягають задоволенню з наступних підстав. По-перше, дії [PERSON]. та [PERSON] не були такими, які б знаходились у причинному зв'язку з необхідністю нести витрати на охоронні послуги. З договору про надання таких послуг видно, що він був укладений з метою попередження та припинення протиправних посягань на співробітників товариства в цілому, а не стосовно посягань відповідачів по справі. Витрати на зарплату[PERSON] не знаходяться в причинному зв'язку з тими подіями, що відбулись 26.10.2007 року. Витрати на зарплату[PERSON] як особі, що приймає участь в судових засіданнях, не підлягають відшкодуванню, бо в позові[PERSON] по основним вимогам суд відмовляє.

Outcome: dismissed