Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON]про визнання недійсним договору дарування квартири. У позові вказала, що 14.09.2006 року у третій державній нотаріальній конторі м.Запоріжжя, між нею [PERSON] та її онукою [PERSON]було укладено договір дарування [ADDRESS], який було посвідчено державним нотаріусом за реєстраційним номером 2-4476. Вона є пенсіонеркою, проживала після смерті чоловіка одна і, щоб онука не мала клопоту після її смерті в оформленні спадщини, вирішила подарувати онуці свою квартиру, бо онука проживає у Німеччині. При цьому вона вважала, що житиме у квартирі до своєї смерті, бо не має іншого житла, рідних також. Але зразу після від»їзду онуки до Німеччини, до неї почали приходити покупці, бо відповідачка, як їй стало відомо, хоче продати квартиру. Вона суттєво помилялася відносно наслідків дарування житла та намірів відповідачки, вважаючи, що буде мати можливість проживати у квартирі до своєї смерті, тому просила визнати недійсним договір дарування вказаної квартири. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позов та просить його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Крім того, суду пояснила, що онука обіцяла їй допомагати матеріально, але цього не робила, як тільки оформили договір дарування вона різко змінилася, зразу повідомила про від»їзд, більше у м.Запоріжжя не приїздила. Онука має сім»ю, проживає постійно з чоловіком у Німеччині. Відповідачка [PERSON], будучи належним чином, згідно діючого законодавства повідомленою про суть позову, час і місце судового засідання, про що у матеріалах справи є тому докази, до суду не з»явилася, тому, суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність. Представник третьої особи-третьої державної нотаріальної контори м.Запоріжжя до суду не з»явився, направивши суду листа з проханням розглянути справу у відсутності представника нотаріальної контори, тому, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності вказаного представника. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, адвоката, суд вважає позов підлягаючим задоволенню у зв»язку з наступним. [PERSON] 14.09.2006 року у третій державній нотаріальній конторі м.Запоріжжя уклала з онукою [PERSON]договір дарування [ADDRESS], який було посвідчено державним нотаріусом за реєстраційним номером 2-4476. До укладання договору дарування, між позивачем та відповідачем було досягнуто згоду про те, що позивач, як вона і вважала, до своєї смерті буде проживати у вказаній квартирі, бо іншого житла вона не має. Після від»їзду [PERSON]до Німеччини, де остання постійно проживає з чоловіком, до позивача [PERSON] почали приходити покупці на квартиру, бо відповідачка мала намір спірну квартиру продати. Як пояснила позивач у судовому засіданні, вона суттєво помилялася відносно наслідків дарування житла та намірів відповідачки, вважаючи, що буде мати можливість проживати у квартирі до своєї смерті. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON]. пояснила суду, що вона є сусідкою по площадці [PERSON] Після смерті сина, потім чоловіка, [PERSON] залишилася проживати сама, допомоги ніхто їй не надавав, проживала лише на свою пенсію. Якось [PERSON] повідомила її, що хоче подарувати свою квартиру онукі, яка проживає у Германії, що почуває себе погано. Коли приїхала онука і уклали договір дарування, онука повезла бабусю на море, а потім виїхала. [PERSON] стала їй розповідати, що дуже помилялася, переписавши квартиру на онуку, бо онука почала їй грубити, сказала, що квартиру продасть, а [PERSON] буде бомжем. Відповідно до ст.. 229 ЦК України, якщо особа яка вчинила правочин, помиляється щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнано судом недійсним. Отже, як встановлено судом, позивачка [PERSON] помилялася щодо обставин, які мають істотне значення, тобто щодо обставин договору дарування і його наслідків, намірів онуки, тому суд вважає її позовні вимоги обґрунтованими, доведеними і підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved