overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-20 00:00:00

03 квітня 2008 року позивачка звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO] народження, батьком якої є відповідач, в твердій грошовій сумі 250 грн. щомісячно до досягнення повноліття. У судовому засіданні позивачка свій позов підтримала. Відповідач до суду не з»явився, хоча був належним чином повідомлений про час і день розгляду справи в суді. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляду справи відповідно до ст. 224 ЦПК України. Заслухавши позивачку, дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони мають спільну дитину,[INFO] народження. Рішенням Роменського міськрайонного суду від 06.04.2006 року з відповідача стягуються аліменти на користь позивачки на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 120 грн. щомісячно. Але на даний час матеріальне становище дитини нижче за необхідне для нормального існування.. Відповідач працездатний, має достатній, хоча і не регулярний дохід за цивільними договорами, але добровільно належно приймати участь в утриманні дитини відмовляється.. Наведене свідчить, що між сторонами виникли сімейні правовідносини з приводу виплати аліментів на дитину. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.. 58 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2008 рік» з 1.04.2008 року прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить 538 гривень. Відповідно до ст.. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них. Відповідно до ст.. 180 вказаного кодексу батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони в даний час спільно не проживають, дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач сплачує аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 120 грн. щомісячно, але вказана сума менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин з нього необхідно стягнути аліменти через суд в сумі 250 грн. щомісячно. Крім того, відповідно до ст. ст. 81, 88 ЦПК України - з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн. та 7 грн. 50 коп. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON]., про розірвання шлюбу, вказуючи, що вона і відповідач перебувають в шлюбі з 23 жовтня 1993 року, від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені три роки тому через несумісність характерів та різні погляди на життя. Сім'я існує формально, проживають окремо. У попередньому судовому засіданні позивач не відмовилася від позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, про що подав до суду письмову заяву, позов визнав повністю, тому відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності відповідача. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.174 зазначеного Кодексу у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення рішення. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 23 жовтня 1993 року, від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені три роки тому через несумісність характерів та різні погляди на життя. Сім'я існує формально, проживають окремо. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також є законні підстави для розірвання шлюбу, позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-20 00:00:00

У квітні 2008 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із зазначеним позовом до [PERSON] В позовній заяві вказують, що[INFO]помер їхній брат [PERSON]. Після його смерті залишилась земельна ділянка площею 3,35 га., що розташована на території Канавської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області. Свідоцтво про право на спадщину за законом отримав батько позивачів, [PERSON], але він не виготовив державний акт на право власності на земельну ділянку у зв'язку зі своєю смертю. Після його смерті, залишилася за заповітом земельна ділянка, що належала померлому [PERSON] Однак, оформити у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину не має можливості , оскільки відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Позивачі прохали суд визнати за ними в порядку спадкування право власності на &frac12; частину за кожною на земельну ділянку. В судовому засіданні позивачі підтримали позов. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася , вона подала до суду заяву про визнання позову. Суд вважає можливим постановити рішення про задоволення позову в попередньому судовому засіданні, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається , що [INFO]помер [PERSON]( а.с.8). Після його смерті прийняв спадщину [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с.9), але не виготовив державного акту на право власності на земельну ділянку у зв'язку зі смертю 14.05.2006 р.(а.с.6). Померлому [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка, що підтверджується державним актом ( а.с.11). Позивачі є спадкоємцями за заповітом ( а.с.7). Оскільки позивачі є спадкоємцями за заповітом, то за ними необхідно визнати право власності в порядку спадкування на земельну ділянку. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-20 00:00:00

У квітні 2008 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. В позовній заяві вказує, що [INFO]помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно , яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться в [ADDRESS]. Вона є спадкоємицею за законом. Однак, оформити у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину не має можливості , оскільки відсутні правовстановлюючий документ на будинок з господарськими будівлями і первинна реєстрація права власності. Позивачка прохала суд визнати за нею в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими будівлями. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]. підтримала позов. Представник відповідача Бутенківської сільської ради в судове засідання не з'явився. Від сільського голови надійшла заява про визнання позову та про розгляд справи у його відсутність. Суд вважає можливим постановити рішення про задоволення позову в попередньому судовому засіданні, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається , що [INFO]помер [PERSON]( а.с.6). Позивачка є спадкоємицею за законом на майно померлого, що підтверджується свідоцтвом про одруження ( а.с.7). Судом встановлено, що померлому [PERSON] належав на праві власності житловий будинок з господарськими побудовами в [ADDRESS], що підтверджується довідкою із с/ради ( а.с.8), однак свідоцтво про право власності та первинна реєстрація права власності відсутні. Оскільки позивачка є спадкоємицею за законом, то за нею необхідно визнати право власності в порядку спадкування на житловий будинок. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-20 00:00:00

У березні 2008 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. В позовній заяві вказує, що [INFO]померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно , яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться в [ADDRESS]. Він є спадкоємцем за законом. Однак, оформити у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину не має можливості , оскільки відсутні правовстановлюючий документ на будинок з господарськими будівлями і первинна реєстрація права власності. Позивач прохав суд визнати за ним в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими будівлями. В судовому засіданні позивач підтримав позов. Представник відповідача Канавської сільської ради в судове засідання не з'явився. Від сільського голови надійшла заява про визнання позову та про розгляд справи у його відсутність. Суд вважає можливим постановити рішення про задоволення позову в попередньому судовому засіданні, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається , що[INFO]померла [PERSON]( а.с.5). Позивач є спадкоємцем за законом на майно померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження ( а.с.6). Померлій [PERSON] належав на праві власності житловий будинок з господарськими побудовами в [ADDRESS]що підтверджується довідками із с/ради ( а.с.9,10), однак свідоцтво про право власності та первинна реєстрація права власності відсутні. Позивач спадщину прийняв шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. Оскільки позивач є спадкоємцем за законом, то за ним необхідно визнати право власності в порядку спадкування на житловий будинок. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що у липні 2005 року вона з відповідачем уклали шлюб, від якого в них мається неповнолітня дочка [PERSON], 2005 року народження, але чоловік постійно на грунті вживання спиртних напоїв вчиняє сварки, застосовує фізичну силу, що негативно впливає на психічний стан її та дитини й унеможливлює їх подальше спільне подружнє життя, а тому просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка заявлені нею вимоги підтримала і просила їх задовольнити з вищевказаних підстав. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка дана ним після попереднього судового засідання, про причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не подав. Тому, зі згоди позивачки суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON](дошлюбне прізвище - [PERSON]) 17 липня 2005 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Борзнянського районного управління юстиції, актовий запис №33. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка згідно довідки Борзнянської міської ради проживає з матір”ю. Відповідач на грунті вживання алкогольних напоїв вчиняє в сім”ї регулярні сварки, скандали, застосовує фізичну силу, що негативно впливає на психологічний мікроклімат в сім”ї та на умови виховання та розвитку дитини; позивачка настоює на розірвання шлюбу, проти чого відповідач не заперечував у попередньому судовому засіданні. Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. Оскільки причиною розпаду сім”ї стала винна поведінка відповідача, то на нього слід покласти витрати по розірванню шлюбу в органах РАЦС. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-20 00:00:00

Прокурор Бериславського району в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «М і Дюма» про дострокове розірвання договору оренди землі, посилаючись на те, що згідно договору оренди землі від 05.10.2006 року [PERSON] передав свою земельну ділянку в оренду ТОВ „М і Дюма” за умови сплати щорічної орендної плати в розмірі 1,5% від грошової оцінки земельної ділянки за один повний пай в натуральній формі. Розрахунки здійснюються щорічно після збору врожаю, але не пізніше 01 грудня поточного року. Станом на травень 2008 року у ТОВ „М і Дюма” перед позивачем заборгованість по орендній платі. На прохання про добровільну сплату боргу відповідач не реагує, виконувати в повному обсязі умови договору відмовляється. Позивач просить достроково розірвати договір оренди землі з ТОВ „М і Дюма” у зв'язку з невиконанням орендарем істотних умов договору. Прокурор в судовому засіданні на задоволені позовних вимог наполягав. Відповідач у судове засідання не з'явився і суд визнав за можливе розглянути справу без його участі відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України. Відповідач надав заперечення в якому позов не визнав, суду пояснив що в 2007 році внаслідок форс-мажорних обставин, які виникли під впливом погодних умов, ТОВ «М і Дюма» не зібрало врожай, не отримало прибуток, через що не змогли розрахуватись з орендодавцями. Підтвердженням форс-мажорних обставин є висновок Торгово-промислової палати України від 17.07.2007 року № 2940/05-4. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] є власником земельної ділянки розміром 4,82 га (а.с. 5), 05 жовтня 2006 року [PERSON], виступаючи орендодавцем, уклав договір оренди належної йому на праві приватної власності земельної ділянки з ТОВ «М і Дюма» ( а.с. 6-11). Відповідно до п. 9 Договору, до 01 грудня кожного року орендар зобов'язаний сплачувати орендну плату, визначену у договорі, яка сплачується в розмірі 1,5% від грошової оцінки земельної ділянки. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до договору. Як вбачається з відзиву на позов відповідач не заперечує факт наявності заборгованості по орендній платі, отже існує істотне порушення умов договору. Посилання відповідача про неможливість сплати орендної плати в зв'язку з форс-мажорними обставинами, які підтверджені висновком Торгово-промислової палати України, не приймаються судом до уваги в зв'язку з тим, що згідно п. «г» п.п. 18.2.1 п. 18.2 ст. 18 Закону України Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» підлягає списанню податковий борг юридичних осіб, що виник внаслідок форс-мажорних обставин. Відповідно до ст. 24 Закону України „Про оренду землі”, орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до ст. 35 Закону України „Про оренду землі”, спори, пов'язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-20 00:00:00

Прокурор Бериславського району в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «М і Дюма» про дострокове розірвання договору оренди землі, посилаючись на те, що згідно договору оренди землі від 05.10.2006 року [PERSON] передав свою земельну ділянку в оренду ТОВ „М і Дюма” за умови сплати щорічної орендної плати в розмірі 1,5% від грошової оцінки земельної ділянки за один повний пай в натуральній формі. Розрахунки здійснюються щорічно після збору врожаю, але не пізніше 01 грудня поточного року. Станом на травень 2008 року у ТОВ „М і Дюма” перед позивачем заборгованість по орендній платі. На прохання про добровільну сплату боргу відповідач не реагує, виконувати в повному обсязі умови договору відмовляється. Позивач просить достроково розірвати договір оренди землі з ТОВ „М і Дюма” у зв'язку з невиконанням орендарем істотних умов договору. Прокурор в судовому засіданні на задоволені позовних вимог наполягав. Відповідач у судове засідання не з'явився і суд визнав за можливе розглянути справу без його участі відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України. Відповідач надав заперечення в якому позов не визнав, суду пояснив що в 2007 році внаслідок форс-мажорних обставин, які виникли під впливом погодних умов, ТОВ «М і Дюма» не зібрало врожай, не отримало прибуток, через що не змогли розрахуватись з орендодавцями. Підтвердженням форс-мажорних обставин є висновок Торгово-промислової палати України від 17.07.2007 року № 2940/05-4. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] є власником земельної ділянки розміром 5,01 га (а.с. 5), 05 жовтня 2006 року [PERSON], виступаючи орендодавцем, уклав договір оренди належної йому на праві приватної власності земельної ділянки з ТОВ «М і Дюма» ( а.с. 6-11). Відповідно до п. 9 Договору, до 01 грудня кожного року орендар зобов'язаний сплачувати орендну плату, визначену у договорі, яка сплачується в розмірі 1,5% від грошової оцінки земельної ділянки. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до договору. Як вбачається з відзиву на позов відповідач не заперечує факт наявності заборгованості по орендній платі, отже існує істотне порушення умов договору. Посилання відповідача про неможливість сплати орендної плати в зв'язку з форс-мажорними обставинами, які підтверджені висновком Торгово-промислової палати України, не приймаються судом до уваги в зв'язку з тим, що згідно п. «г» п.п. 18.2.1 п. 18.2 ст. 18 Закону України Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» підлягає списанню податковий борг юридичних осіб, що виник внаслідок форс-мажорних обставин. Відповідно до ст. 24 Закону України „Про оренду землі”, орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до ст. 35 Закону України „Про оренду землі”, спори, пов'язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-20 00:00:00

Прокурор Бериславського району в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «М і Дюма» про дострокове розірвання договору оренди землі, посилаючись на те, що згідно договору оренди землі від 05.10.2006 року [PERSON] передав свою земельну ділянку в оренду ТОВ „М і Дюма” за умови сплати щорічної орендної плати в розмірі 1,5% від грошової оцінки земельної ділянки за один повний пай в натуральній формі. Розрахунки здійснюються щорічно після збору врожаю, але не пізніше 01 грудня поточного року. Станом на травень 2008 року у ТОВ „М і Дюма” перед позивачем заборгованість по орендній платі. На прохання про добровільну сплату боргу відповідач не реагує, виконувати в повному обсязі умови договору відмовляється. Позивач просить достроково розірвати договір оренди землі з ТОВ „М і Дюма” у зв'язку з невиконанням орендарем істотних умов договору. Прокурор в судовому засіданні на задоволені позовних вимог наполягав. Відповідач у судове засідання не з'явився і суд визнав за можливе розглянути справу без його участі відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України. Відповідач надав заперечення в якому позов не визнав, суду пояснив що в 2007 році внаслідок форс-мажорних обставин, які виникли під впливом погодних умов, ТОВ «М і Дюма» не зібрало врожай, не отримало прибуток, через що не змогли розрахуватись з орендодавцями. Підтвердженням форс-мажорних обставин є висновок Торгово-промислової палати України від 17.07.2007 року № 2940/05-4. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] є власником земельної ділянки розміром 9,98 га (а.с. 5), 05 жовтня 2006 року [PERSON], виступаючи орендодавцем, уклав договір оренди належної йому на праві приватної власності земельної ділянки з ТОВ «М і Дюма» ( а.с. 6-11). Відповідно до п. 9 Договору, до 01 грудня кожного року орендар зобов'язаний сплачувати орендну плату, визначену у договорі, яка сплачується в розмірі 1,5% від грошової оцінки земельної ділянки. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до договору. Як вбачається з відзиву на позов відповідач не заперечує факт наявності заборгованості по орендній платі, отже існує істотне порушення умов договору. Посилання відповідача про неможливість сплати орендної плати в зв'язку з форс-мажорними обставинами, які підтверджені висновком Торгово-промислової палати України, не приймаються судом до уваги в зв'язку з тим, що згідно п. «г» п.п. 18.2.1 п. 18.2 ст. 18 Закону України Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» підлягає списанню податковий борг юридичних осіб, що виник внаслідок форс-мажорних обставин. Відповідно до ст. 24 Закону України „Про оренду землі”, орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до ст. 35 Закону України „Про оренду землі”, спори, пов'язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку.

Outcome: approved