Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-16 00:00:00

03.07.2007 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Запорізького державного музичного училища ім. П.І. Майбороди про скасування наказу про перевід, в якому зазначав наступне. 10.05.2007 року наказом відповідача його було переведено на іншу посаду - концертмейстера духового оркестру, що протирічить штатному розпису та нормативним актам. Згоди на перевід на цю посаду він не давав. Дії адміністрації вважає необґрунтованими. В зав'язку із чим, просив наказ відповідача від 10.05.2007 року № 69 «Про призначення до основного складу на посаду концертмейстера духового оркестру» визнати незаконним та скасувати (а.с.27-28). В подальшому позивач [PERSON] неодноразово уточнював та доповнював свої позовні вимоги, змінював підставу та предмет позову (а.с. 39-43; 138-143; 170-172; 174-176). У судовому засіданні 17 травня 2008 року позивач [PERSON] просив розглядати цю справу за його останньою уточненою позовною заявою від 02.04.2008 року (вх. № 15570 від 02.04.2008 року, а. с. 225-230), всі позовні заяви, в тому числі уточнені та доповнені, що були подані до цієї позовної заяви, не приймати до уваги, не розглядати. Визнати незаконним та скасування наказ відповідача адміністрації Запорізького державного музичного училища ім. П.І. Майбороди № 69 о/с від 28.08.2005 року «Про призначення [PERSON] до основного складу на посаду концертмейстера духового оркестру», оскільки він протирічить штатному розпису та нормативним актам; встановити його, [PERSON], в штаті на посаді викладача (фортепіано) та концертмейстера з 28.08.2005 року з відповідним записом до трудової книжки; внести до трудової книжки запис про період навчання у вищому навчальному закладі та вказати кваліфікаційний розряд; стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору, інформаційно-технічного забезпечення та відправлення заказного листа 18 грн. Представник відповідача Запорізького державного музичного училища ім. П.І. Майбороди у судовому засіданні - директор Пелюк С.О. (а.с. 108) пояснив, що копію уточненої позовної заяви позивача від 02.04.2008 року відповідач отримав завчасно, ще 29.04.2008 року, тому час для підготовки заперечень йому, як представникові відповідача, не потрібний; надав суду письмові заперечення проти цієї уточненої позовної заяви; підтримав викладене в них; уточнені позовні вимоги позивача від 02.04.2008 року не визнав в повному обсязі, просив у їх задоволенні відмовити, посилаючись на те, що підставою для видачі такого наказу була відповідна заява позивача; з наказом, що оскаржується позивачем, [PERSON] був ознайомлений одразу після його винесення, що підтверджується його підписом про ознайомлення з цим наказом в його особовій картці, а тому, давно сплив тримісячний строк на його оскарження в суд; [PERSON] не подавав суду заяву про поновлення строку на оскарження цього наказу та доказів в підтвердження поважності причини пропуску строку на оскарження. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, свідка, дослідивши матеріали справи та оглянувши в судовому засіданні книгу наказів Запорізького державного музичного училища ім. П.І. Майбороди за 2005 рік на 128 аркушах (накази № 1о/с- 119о/с), суд прийшов до переконання, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що позивач [PERSON] призначений до основного складу Запорізького державного музичного училища ім. П.І. Майбороди на посаду концертмейстера духового оркестру згідно наказу № 69 о/с від 28.08.2005 року (а. 68 в книзі наказів Запорізького державного музичного училища ім. П.І. Майбороди за 2005 рік на 128 аркушах (накази № 1о/с- 119о/с)). Підставою для винесення зазначеного наказу стала особиста заява [PERSON] від 27.08.2005 року (а.с. 130), в якій він просив прийняти його до основного складу працівників на посаду концертмейстера духового оркестру з 01.09.2005 року. В силу ст. 233 КЗпП України працівник може звернутись із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в трьохмісячний строк з дня коли він дізнався чи повинний був дізнатись про порушення свого права. [PERSON] був ознайомлений із вищезазначеним наказом одразу, що підтверджується його особистим підписом в його особовій картці (а.с.112) в графі підпис. Позивач [PERSON] підтвердив в судовому засіданні, що зазначений підпис був зроблений ним особисто. Звідси, трьохмісячний строк, протягом якого [PERSON] міг звернутись до суду із позовом про захист порушеного, на його думку, права при прийнятті на роботу, збіг ще в листопаді 2005 року. [PERSON] в окремій заяві чи в позові не просив суд поновити йому строк на оскарження наказу № 69 о/с від 28.08.2005 року. Крім того, [PERSON] не надав суду належних доказів в підтвердження поважності причини пропуску цього строку. Відповідач Запорізьке державне музичне училище ім. П.І. Майбороди у своїх запереченнях проти позову та його представник Пелюк С.О. у судовому засіданні просив у задоволенні позову [PERSON] відмовити з тих підстав, що позивачем пропущений 3-місячний строк звернення за захистом порушеного, на думку позивача, права при прийнятті його на роботу. Крім того, питання прийняття [PERSON] відповідачем Запорізьким державним музичним училищем ім. П.І. Майбороди на будь-яку посаду є виключною компетенцією адміністрації цього училища, що підтвердило в своїй відповіді Міністерство культури і туризму України від 14.02.2007 року № 8-4-77-13 (а.с. 136). Згідно акту перевірки № 08-02-046/0736 від 05.06.2007 року територіальної державної інспекції праці у Запорізькій області було виявлено лише невідповідність запису в трудовій книжці [PERSON] тексту наказу. Зміну запису проведено у точній відповідності з вимогами п. 2.10 Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників» (а.с.133-134). В своїх обґрунтуваннях позовної заяви [PERSON] фактично не погоджується із формулюванням запису про прийняття на роботу в його трудовій книжці, однак будь-яких позовних вимог щодо його виправлення чи зміни він не заявляє в межах цієї справи. Не можна поновити [PERSON] в штаті на посаді викладача (фортепіано) та концертмейстера з 28.08.2005 року, на якій він раніше не працював і з якої його не звільняли з внесенням відповідного запису в його трудову книжку. Позовні вимоги [PERSON] в частині внесення до його трудової книжки запису про період навчання у вищому навчальному закладі та вказання кваліфікаційного розряду суд вважає необґрунтованими і неконкретними, оскільки позивачем не зазначено, який саме період навчання і в якому саме вузі слід внести, хто повинний це зробити чи кого суд повинний зобов'язати. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] є батьком позивача, пояснив, що звертався до директора відповідача із просьбою про прийнятті його сина роботу. Заяву про прийняття на роботу син писав та знайомився із наказом без нього. В обґрунтування позовних вимог позивача нічого добавити не міг. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (допустимість доказів). Суд не вправі приймати до уваги покази свідка [PERSON] в підтвердження факту прийняття на роботу на тих чи інших підставах, оскільки в підтвердження цього факту мають місце письмові докази, а саме: наказ про прийняття на роботу [PERSON] (а.с.212) та заява [PERSON] про прийняття його на роботу (а.с. 130). При вищевикладених обставинах, суд вважає за необхідне у задоволенні позову [PERSON] про визнання незаконним та скасування наказу відповідача адміністрації Запорізького державного музичного училища ім. П.І. Майбороди № 69 о/с від 28.08.2005 року «Про призначення [PERSON] до основного складу на посаду концертмейстера духового оркестру»; встановлення [PERSON] в штаті на посаді викладача (фортепіано) та концертмейстера з 28.08.2005 року з відповідним записом до трудової книжки; внесення до трудової книжки запису про період навчання у вищому навчальному закладі та вказання кваліфікаційного розряду - відмовити. Крім того, в силу ч. 1 ст. 88 ЦПК України в разі відмови позивачеві у задоволенні його позову в повному обсязі понесені ним судові витрати за рахунок відповідача не відшкодовуються. Встановлено, що позивачем при подачі позову сплачено судовий збір на загальну суму 8,50 грн. Витрати позивача на відправлення заказного листа 18 грн. не належать до судових витрат взагалі. Оскільки позивач був звільнений при подачі позову від сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у сумі 7,50 грн. і вони ним не сплачувались, їх слід стягнути з позивача в дохід держави.

Outcome: approved