overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

Малобурлуцька сільська рада звернулася до суду з заявою про визнання відумерлою спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 7,09 га згідно з сертифікатом серії [NUMBER], виданим 11 березня 1997 року на підставі рішення Великобурлуцької районної державної адміністрації від 13 вересня 1996 року № 458. Представник заявника підтримав заяву про визнання спадщини відумерлою. Представник заінтересованої особи не заперечував проти визнання спадщини відумерлою. На підставі досліджених доказів судом встановлені такі обставини і визначено відповідно до них правовідносини. Згідно з копією актового запису про смерть від 22 жовтня 2001 року № 17 встановлено, що [PERSON] померла [INFO] р. у віці 63 роки в селі Малий Бурлук Великобурлуцького району Харківської області (а.с. 17). За життя [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "Україна”, розміром 7,09 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що засвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) сертифікатом серії [NUMBER], виданим 11 березня 1997 року на підставі рішення Великобурлуцької районної державної адміністрації від 13 вересня 1996 року № 458 (а.с. 6). Після смерті [PERSON] зазначений сертифікат залишився невитребуваним (а.с. 5), заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавалися, заповіт на майно не складався (а.с. 18-20). На день смерті [PERSON] проживала одна (а.с. 21). Відповідно до ч.1 ст. 1277 Цивільного кодексу України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно з ч.ч.2,3 ст. 1277 ЦК України заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч.1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. За встановлених обставин суд дійшов висновку, що спадщина на земельну частку (пай), яка належала [PERSON], ніким не прийнята і має бути визнаною відумерлою і передана у власність територіальній громаді за місцем відкриття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

Куп'янський міжрайонний прокурор звернувся із позовом в інтересах держави до [PERSON] про стягнення 1632 грн. 67 коп. майнової шкоди нанесеної лісовому господарству самовільною порубкою 16.02.2008 р. в насадженнях біля с. Гогине Великобурлуцького р-ну 15 шт. сироростучих дерев, який відноситься до лісів 1 групи. При цьому було зрубано 6 шт. дерев породи верба діаметром пня в см.: 8,11,13,20,34,40 ; породи ясен звичайний-4 шт. діаметром пня в см.: 10=2 шт., 12= 2 шт.; породи клен гостролистий 5 шт.-діаметром пня в см.: 8=3 шт.,16=2 шт.. [PERSON] повністю визнав пред'явлений до нього позов. Суд заслухавши сторони та перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Факт порубки 16.02.2008 р. [PERSON] в лісозахисних насадженнях біля с. Гогине Великобурлуцького р-ну сироростучих дерев підтверджується крім пояснень відповідача наступними доказами: -копією протоколу від 20.02.2008 р.; -копією постанови від 20.03.2008 р. про накладення на нього штрафу в сумі 85 грн.; -розрахунком нанесеної самовільною порубкою дерев шкоди, яка обчислена відповідно до вимог постанови КМУ від 05.12.1996 р. «Про такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісовому господарству», правильності якого відповідач не оспорював. Згідно п.2 постанови КМУ №1464 від 05.12.1996 р. «Про такси обчислення розміру шкоди, заподіяної лісовому господарству» зазначені такси застосовуються для обчислення шкоди, заподіяної незаконною рубкою окремих дерев. Згідно ст..8 лісового Кодексу усі ліси в Україні крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності, є державною власністю, а тому прокурор правомірно заявив позов. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За таких обставин суд вважає необхідним стягнути із [PERSON] на користь держави 1632 грн. 67 коп. майнової шкоди, нанесеної самовільною порубкою лісу. Крім того відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України із [PERSON] в дохід держави слід стягнути 51 грн.00 коп. судового збору(держмито), а також відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України із нього в дохід держави слід стягнути 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у Великобурлуцькому районному суді Харківської області..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

Виконавчий комітет Великобурлуцької селищної Ради звернувся до суду в інтересах [PERSON] про визнання недієздатним [PERSON]., оскільки останній страждає стійким психічним захворюванням, не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Визнання [PERSON] недієздатним потрібно для вирішення питання про встановлення над ним опіки та отримання його пенсії. У судовому засіданні [PERSON] доводи виконавчого комітету Великобурлуцької селищної Ради підтримав. Суд, заслухавши пояснення заявника, представника органу опіки та піклування, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Як вбачається із медичного висновку №312 [PERSON] є інвалідом дитинства із діагнозом олігофренія(а.с.12). Згідно довідки Шевченківського дитячого будинку-інтернату [PERSON] тривалий час перебуває в цьому закладі(а.с.24). Відповідно до висновків амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 22.04.2008 р. №362 [PERSON] внаслідок стійкого хронічного психічного розладу не здатен розуміти значення своїх дій та керувати ними(а.с.52-53). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатним [PERSON]. Подання виконкому Великобурлуцької селищної Ради підлягає задоволенню і [PERSON] слід призначити опікуном [PERSON], 1991 року народження.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 933,07грн. боргу . В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просить стягнути борг за період з 1.03.05р. по 1.03.08р. Відповідач в судове засідання не з”явилася, належним чином під розпис(а.с.22) повідомлено про час і місце розгляду справи , поважні причини неявки суду не повідомлено. Суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі , відповідно до ст. 169 ЦПК України. Представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи та проти винесення заочного рішення. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в договірних відносинах , що підтверджується фактом видачі розрахункової книжки на ім”я відповідача та відкриття особового рахунку на ім”я [PERSON] Згідно ст.ст.525,526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, одностороння відмова від їх виконання є неприпустимою. Заборгованість відповідача за отримані послуги складає за період з з 1.03.05р. по 1.03.08р. в розмірі 933,07грн. Дану справу , суд розглядає відповідно до ст.11 ЦПК України на підставі наданих суду доказів та в межах заявлених вимог. Дослідивши матеріали справи, пояснення представника позивача, суд дійшов висновку щодо задоволення позову повністю .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

В червні 2008 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення за її померлим чоловіком, [PERSON], який помер [INFO], факту набуття права власності на 1/7 будинку по [ADDRESS]. Посилаючись на те, що через відсутність реєстрації права власності на дане будинковолодіння та відсутність правовстановлюючих документів, що засвідчують право власності за померлим [PERSON] на 1/7 житлового будинку з господарськими будівлями, вона не може реалізувати своє право на спадкування за законом. В попередньому судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заявлені вимоги, суду пояснила, що вона являється спадкоємицею за законом, але отримати спадщину не може, оскільки відсутня технічна документація на будинковолодіння. Представник зацікавленої особи - в.о. сільського голови Стражгородської сільської ради Теплицького району Вінницької області Бичок В.Д. в судовому засіданні не заперечує проти визнання за померлим за життя права власності на частину будинковолодіння, просить розглянути справу в попередньому судовому засіданні. Судом встановлено, що померлий [PERSON] був забудовником будинку по [ADDRESS]. З довідки № 510 від 27.05. 2008 року Стражгородської сільської ради вбачається, що згідно погосподарської книги № 82, особовий рахунок 16, житловий будинок [ADDRESS], відноситься до суспільної групи колгоспників, станом на 15 квітня 1991 року склад двору був наступний: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Дані правовідносини регулюються ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах незаборонених законом. Ст. 256 ч.2 ЦПК України визначає, що судовим порядком можуть бути встановлені факти, від яких належить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки [PERSON] шляхом самовільної забудови побудував будинковолодіння по [ADDRESS], здійснював за життя повноваження власника будинку без отримання правовстановлюючих документів на будинок і реєстрації права власності, а після його смерті органами влади дозволено оформити самовільне будівництво і визнано його готовим до введення в експлуатацію, то з метою захисту прав спадкоємиці на спадщину після померлого, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 328,331,381 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

В грудні 2007 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить шлюб з відповідачем, зареєстрований 22 липня 1995 року у відділі РАГС м. Красний Луч Луганської області, актовий запис № 332 - розірвати. В обґрунтування позову вона вказує на те, що від шлюбу у них народився син [PERSON],[INFO]. Фактичні шлюбні відносини припинені з квітня 2003 року. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судове засідання позивачка не з'явилася, але надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглядати справу за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, але був допитаний згідно протоколу судового засідання Краснолуцького міського суду Луганської області від 19.05.2008 року, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав повністю, просив справу розглядати у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] 22 липня 1995 року уклали шлюб. Від шлюбу у них народився син [PERSON]. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують з квітня 2003 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

22.05.2008р. позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання батьківства. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем по справі знаходилась в фактичних шлюбних відносинах з 14.04.2006р. по 13.12.2007р. В червні 2007р. позивачка завагітніла від відповідача, про що 04.07.2007р. його повідомила. [INFO]. від фактичних шлюбних відносин позивачка народила сина [PERSON], але оскільки відповідач відмовлявся визнати своє батьківство, запис про батька дитини в свідоцтві про народження був зроблений в порядку ст.135 Сімейного Кодексу України, за вказівкою позивачки. З врахуванням вищевикладеного, позивачка просить суд постановити рішення, яким визнати відповідача [PERSON] батьком [PERSON], [INFO].народження, та внести до його актового акту запису про народження в якості батька відповідача [PERSON] В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON]. повністю підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позов, не заперечує проти його задоволення. Представник третьої особи - відділу РАГС Красноармійського міського управління юстиції до суду не з'явився, просив розглянути справу без їх присутності. Суд заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що позивачка та відповідач підтримували фактичні шлюбні відносини з 14.04.2006р. по 13.12.2007р. В червні 2007р. позивачка завагітніла(л.с.5) та з 12.09.2007р. знаходилась на обліку як вагітна в Красноармійській поліклініці. [INFO]. позивачка народила сина [PERSON], в свідоцтві про народження якого відомості про батька зроблені в порядку ст.135 Сімейного Кодексу України, за вказівкою позивачки(л.с.10). Згідно ст.128 Сімейного кодексу України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують проходження дитини від певної особи. Оскільки судом встановлено і це підтвердили сторони: позивачка [PERSON] та відповідач[PERSON], що від їх відносин з 2006р. по грудень 2007р. народився [PERSON], [INFO]., відповідач не заперечує проти позову, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі, а саме визнання відповідача [PERSON] батьком [PERSON], [INFO].народження, та внесення до актового акту запису про народження дитини в якості батька відповідача [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

23.05.2008р. позивач ВАТ “Донецькоблгаз” звернувся до суду до відповідача [PERSON] з позовною заявою про розірвання договору про реструктуризацію заборгованості та стягнення заборгованості за природний газ. В обґрунтування позову зазначив, що з відповідачем [PERSON], що мешкає в по [ADDRESS], 21.03.2007р. було укладено договір № 5 про реструктуризацію заборгованості за природний газ на суму 603,29грн. на період з 01.04.2007р. по 01.041.2010р., відповідно до умов якого відповідач зобов'язався погашати заборгованість по 16,76грн. щомісячно, а також проводити своєчасну оплату поточних платежів в сумі 6,31грн., усього в сумі 23,07грн. Але відповідач не виконує зобов'язань по договору, оплату проводить не регулярно, а тому має заборгованість, яка станом на 01.04.2008р. складає 583,21грн. Тому позивач просить розірвати договір про реструктуризацію боргу, укладений з відповідачем, стягнути з нього на користь позивача суму заборгованості та судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення 30грн., а також державне мито на користь держави 51грн. В судовому засіданні представник позивача Янкевич С.А. підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату та час слухання справи повідомлена належним чином. Таким чином, зі згоди представника позивача згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Вислухав пояснення представника позивача, дослідив матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] мешкає в [ADDRESS], користується послугами, що надає позивач, але не оплачувала їх.(л.с.4). 21.03.2003р. з відповідачкою [PERSON] було укладено договір № 5 про реструктуризацію заборгованості за природний газ на суму 603,29грн. на період з 01.04.2007р. по 01.041.2010р., відповідно до умов якого відповідач зобов'язався погашати заборгованість по 16,76грн. щомісячно, а також проводити своєчасну оплату поточних платежів в сумі 6,31грн., усього в сумі 23,07грн. (а.с.8). Однак, відповідач ухиляється від виконання умов укладеного договору, і відповідно до особового рахунку має заборгованість яка станом на 01.04.2008р. складає 583,21грн.(л.с.5-8). Відповідно до ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору. Судом встановлено, що відповідачкою порушені умови укладеного договору, таким чином вимоги обґрунтовані та підлягають повному задоволенню, слід розірвати договір про реструктуризацію боргу та стягнути з відповідача суму заборгованості, яка станом на 01.04.2008р. складає 583,21грн. Також з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення 30грн., сплачені позивачем при поданні позову, а також держмито на користь держави 51грн., оскільки позивач звільнений від його сплати(л.с.14).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

05.06.2008р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказав, що з відповідачкою по справі він уклав юридичний шлюб 03.11.1984р., шлюб зареєстрований Жовтневим відділом ЗАГС м.Дніпропетровськ, актовий запис № 2092. Шлюб у сторін перший. Від сумісного життя мають спільних дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили в березні 2008р., з причини непорозуміння між ними, а також у позивача є інша жінка, з якою він мешкає однією сім'єю, вважає, що примирення між ними неможливо. Спору майнового характеру у сторін немає, спільне господарство не ведеться, а тому просив розірвати шлюб, поклавши на нього судові витрати. Позивач [PERSON] в попередньому судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в попередньому судовому засіданні визнала позов, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України за наявності для того законних підстав про задоволення позову Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03.11.1984р., шлюб зареєстрований Жовтневим відділом ЗАГС м.Дніпропетровськ, актовий запис № 2092. Шлюб у сторін перший(л.с.5). Від шлюбу мають спільних дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO](л.с.6-7). Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторони не підтримують з березня 2008р., з причини непорозуміння між ними, а також того, що у позивача є інша жінка, з якою він мешкає однією сім'єю, відповідачка не заперечує прости розірвання шлюбу, тобто знаходження в шлюбі суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Витрати по розірванню шлюбу слід покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

05.06.2008р. заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту втрати джерела засобів до існування. В обґрунтування заяви зазначила, що з 04.03.1965р. вона знаходилась в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]і постійно мешкала за адресою: [ADDRESS]по день його смерті [INFO] Чоловік заявниці [PERSON] був пенсіонером та на момент смерті отримував пенсію за віком працівникам, зайнятим на підземних і відкритих гірничих роботах в розмірі 1696,32грн. Заявниця також є пенсіонеркою за віком і отримує пенсію в розмірі 565,89грн. Заявниця вважає, що з пенсії чоловіка вона отримувала значну допомогу на своє утримання, оскільки його пенсія була майже в три рази більше ніж отримує вона. На цей час бажає перейти на пенсію чоловіка і для цього їй необхідно встановити факт того, що пенсія померлого чоловіка була основним джерелом засобів до існування її сім'ї. В попередньому судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги. Представник зацікавленої особи Управління пенсійного фонду України м.Красноармійськ в попередньому судовому засіданні не заперечував проти задоволення заявлених вимог. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України за наявності для того законних підстав про задоволення позову Суд, заслухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи в їх сукупності та вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити з таких підстав. [INFO] року помер [PERSON](а.с.5), з яким заявниця [PERSON] знаходилась в зареєстрованому шлюбі з 04.03.1965р.(л.с.6) по день його смерті та мешкали разом по [ADDRESS] Померлий [PERSON] отримував пенсію за віком працівникам, зайнятим на підземних і відкритих гірничих роботах в розмірі 1696,32грн.(л.с.8-9). Заявниця [PERSON] - є пенсіонеркою за віком(а.с.7) і відповідно до довідки, наданої суду Управлінням пенсійного фонду України в м.Красноармійськ отримує пенсію в розмірі 565,89грн.(л.с.10). Відповідно до п.2 ч.1 ст.273 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування особи на утриманні та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, із пояснень заявника та матеріалів справи вбачається, що заявник [PERSON] проживала зі своїм чоловіком однією сім'єю з часу реєстрації шлюбу і по день його смерті, на час смерті заявниця [PERSON] з пенсії свого чоловіка отримувала значну допомогу на своє утримання, оскільки його пенсія була більша ніж пенсія заявника майже в три рази, що підтверджує факт знаходження заявника на утриманні свого покійного чоловіка. За таких обставин, суд вважає, що є всі необхідні докази для того, щоб встановити факт, що заявник [PERSON], [INFO]., яка була дружиною [PERSON]., що помер [INFO], з пенсії померлого чоловіка вона отримувала значну допомогу на своє існування, а отже заявлені вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved