Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-12 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, а саме частини житлового будинку по[ADDRESS], яка становить 56/100 будинку, з вимогою про визнання права власності на 28/100 ідеальної частини даного житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових споруд. [PERSON] пред'явила зустрічний позов про поділ зазначеного нерухомого майна, з вимогою про визнання за нею права власності на 71/100 ідеальної частини частини житлового будинку по[ADDRESS], що відповідає 40/100 ідеальної частки від усього будинку, враховуючи, що при придбанні нерухомого майна були витрачені кошти, передані їй її батьками з метою збільшення частки в спільному майні подружжя. В судовому засіданні [PERSON] заявлений позов підтримав повністю, зустрічний позов не визнав, пояснив, що частину житлового будинку по [ADDRESS] було придбано у 2001 році під час перебування з відповідачкою у шлюбі за спільні кошти подружжя в сумі 2600 дол США, надання батьками [PERSON] матеріальної допомоги для придбання житла заперечив, просить провести поділ майна шляхом визначення ідеальних часток, виходячи із принципу рівності часток. Представник [PERSON] позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов підтримала повністю, суду пояснила, що спірне нерухоме майно придбано за кошти в еквіваленті 2600 дол. США, з яких лише частина грошей була спільними коштами, решта в сумі 1000 дол США передана їй її батьками для збільшення частки в спільній сумісній власності подружжя, тому просить суд врахувати даний внесок при придбанні спірного майна і визнати за нею право власності на 40/100 ідеальної частини житлового будинку по[ADDRESS]. Як вбачається з копії рішення Ковельського міськрайонного суду від 07.02.2008 року сторони перебували в шлюбі з 08 листопада 1998 року. Як вбачається з договору купівлі - продажу нерухомого майна, під час перебування в шлюбі 22.06.2001 року [PERSON] придбано частину житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд, що становить 56/100 домоволодіння по[ADDRESS] Сторони в судовому засіданні визнали, що нерухоме майно придбано за ціною еквівалентною 2600 дол США. та перебуває у їх спільній сумісній власності. Згідно ст.61 ЦПК України обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст.22 Кодексу про шлюб та сім'ю України (чинного на момент придбання нерухомого майна) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст.28 Кодексу про шлюб та сім'ю України частки кожного з подружжя у спільній сумісній власності визнаються рівними, разом з тим, відповідно до ст.24 Кодексу про шлюб та сім'ю України та роз'яснень даних у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 червня 1973 № 6 « Про деякі питання, що виникли в судовій практиці по застосуванню Кодексу про шлюб та сім'ю України», якщо за рахунок майна(коштів), переданих одному з подружжя в дар або в порядку спадкування, цим подружжям зроблені вкладення для придбання спільного майна, то ці вкладення мають враховуватись при визначенні часток подружжя у спільній сумісній власності. [PERSON] пояснила, що при придбанні житла були використані кошти в еквіваленті 1000 дол США , які їй передали її батьки для збільшення її частки в спільній сумісній власності, для підтвердження своїх пояснень посилається на покази свідка [PERSON] Свідок [PERSON], мати [PERSON], суду показала, що дійсно, маючи на меті допомогти молодому подружжю у створенню належних умов для проживання, у 2001 році передала своїй дочці [PERSON] гроші в еквіваленті 1000 дол США для придбання житла, гроші давала саме дочці з метою збільшити її частки в спільній сумісній власності подружжя. Свідок [PERSON]. суду показала, що у 2001 році надала [PERSON] в позику гроші в сумі 1000 грн та 300 дол США, які остання просила для придбання житла для своєї дочки. Свідок [PERSON] також суду показала, що у 2001 році надавала [PERSON] позику в сумі 200 дол США, які остання просила для придбання житла для своєї дочки. Відповідно до ст.244 ЦК України ( 1963 року) договір дарування на суму понад 500 карбованців повинен бути нотаріально посвідчений. Відповідно до ст.47 ЦК України (1963 року) нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди. За таких обставин наявність угоди не може бути підтверджена показами свідків. Таким чином суд вважає, що [PERSON] не довела обставину передачі їй коштів її батьками з метою збільшення частки в спільній сумісній власності подружжя. Аналізуючи досліджені докази, суд не вбачає підстав для відступу від принципу рівності часток у спільній сумісній власності і приходить до висновку про необхідність визнання часток сторін в спірному нерухомому майні рівними. Позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя підлягає повному задоволенню. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] слід задовольнити частково. За кожною із сторін по справі необхідно визнати право власності на 28/100 ідеальної долі житлового будинку по [ADDRESS]з відповідною частиною побутових та господарських споруд.

Outcome: partial