Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та просить постановити рішення, яким визначити йому додатковий строк в три місяці, починаючи з дня набрання чинності рішення суду, для подання заяви до нотаріальної контори про згоду на прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON] , померлого [INFO] , посилаючись на те, що вчасно не прийняв спадщину, предметом якої є 1/2 частина квартири [ADDRESS] . Обгрунтовуючи свої вимоги , позивач зазначив , що [INFO] помер його батько [PERSON] і відкрилась спадщина , яка складається з 1/2 частина квартири [ADDRESS] , спадкоємцем першої черги за законом є він та відповідач [PERSON], однак протягом шести місяців з дня смерті батька спадщину прийняв лише відповідач , а особисто він не міг цього зробити , оскільки про смерть батька його не повідомили і він дізнався випадково тільки в лютому 2007 року , тому вважає , що пропустив строк прийняття спадщини з поважних причин, тому не втратив право на спадкування . В судовому засіданні представник позивача позов підтримала , просила , задовольнити , посилаючись на обставини , викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала , посилаючись на те , що померлий ніколи не визнавав позивача своїм сином , не спілкувався з ним , позивач не надавав померлому допомоги , коли той хворів . При цьому , відповідач вважає , що позивач мав можливість дізнатись про смерть батька і вчасно звернутись із заявою про прийняття спадщини , оскільки його мати спілкувалась з іншими родичами , вважає , що позивач пропустив строк прийняття спадщини без поважних причин. Представник відповідача Головного управління юстиції в м. Києві в судове засідання не з”явився , про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином , до суду направили листа про розгляд справи у відсутність їх представника за наявними в справі доказами , суд визнав можливим розглянути справу у відсутність представника Головного управління юстиції в м. Києві . Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін по справі, допитавши свідків , дослідивши матеріали цивільної справи №2-1165/7, в яких міститься копія спадкової справи , суд приходить до наступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні, що [INFO] помер батько позивача, [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина , яка складається з &frac12; частини квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця , у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті , той з подружжя , який його пережив та батьки . Судом встановлено , що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є спадкоємцями першої черги , як діти померлого [PERSON] . Інших спадкоємців першої черги спадкодавець не мав. До посилань представника відповідача [PERSON], допитаної в якості свідка [PERSON] , яка є матірью відповідача [PERSON], на ту обставину , що померлий ніколи не визнавав позивача [PERSON] своїм сином , суд відноситься критично , оскільки це не може бути підставою для усунення позивача від спадкування , оскільки наданими документами в матеріалах справи вбачається , що на час народження позивача , його мати та спадкодавець перебували у зареєстрованому шлюбі , тому останній і був зареєстрований батьком позивача . При цьому , в судовому засіданні встановлено , що спадкодавець у встановленому законом порядку не оспорював своє батьківство стосовно позивача і виплачував до його повноліття аліменти , тому у суду відсутні підстави вважати , що позивач не є рідним сином спадкодавця. Крім того , суд критично відноситься до тверджень представника відповідача про те , що позивач ніколи не спілкувався з батьком і не бажав спілкуватись , не піклувався про нього під час хвороби батька , не надавав ніякої допомоги , оскільки в судовому засіданні не було надано належних доказів того , що позивач ухиляється від надання допомоги спадкодавцеві , коли той хворів . При цьому , як встановлено в судовому засіданні , підтверджено показами свідків [PERSON],, представником відповідача , безпосередньо відповідач [PERSON] ніколи не спілкувався з позивачем , оскільки про його існування дізнався набагато пізніше смерті батька . Крім того , допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили , що нова родина спадкодавця , ні сам спадкодавець [PERSON] ніколи не спілкувались ні з позивачем , ні з його матір”ю , тільки на початку 2005 року мати позивача зателефонувала , однак відповіла [PERSON], однак не повідомила , що батько позивача тяжко хворий і потребує допомоги та догляду . Таким чином , відсутні будь які законні підстави для усунення позивача від права на спадкування та такі вимоги не заявлялись в судовому засіданні. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлений строк у шість місяців , який починається з часу відкриття спадщини . Відповідно до ст. 1269 ЦК України встановлено , що спадкоємець , який бажає прийняти спадщину , але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем , має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини . В судовому засіданні встановлено , що строк прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився 21.09.2005 року і позивач , як спадкоємець , який не проживав постійно разом із спадкодавцем , повинен був подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини , однак позивачем у визначений законом строк не було подано заяви про прийняття спадщини . Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. При цьому, в судовому засіданні встановлено , що позивач не знав про смерть батька і про відкриття спадщини, оскільки з батьком ніколи не спілкувався , а безпосередньо відповідач та інші родичі про смерть батька його не повідомили . Зазначені обставини в судовому засіданні не заперечувались представником відповідача [PERSON] До посилань свідка [PERSON] на те , що позивач міг дізнатись про смерть батька , так як на її думку позивач спілкується з іншими родичами , суд відносить критично і такі покази не можуть бути прийняті як докази у підтвердження того , що позивач своєчасно дізнався про смерть батька , оскільки є припущеннями свідка . В судовому засіданні встановлено , що позивач випадково дізнався про смерть батька в лютому 2007 року , що підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON], зазначені свідчення не були спростовані представником відповідача . На підставі вищевикладеного , суд вважає , що позивач з поважних причин пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини . Таким чином суд, оцінивши в сукупності добуті в судовому засіданні докази , вважає необхідним позов задовольнити, оскільки позовні вимоги доведені в судовому засіданні, обґрунтовані, підтверджуються матеріалами справи і є всі підстави для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини . На підставі викладеного та

Outcome: approved