Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

У лютому 2008 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 04.12.1997 року квартира [ADDRESS]належить йому та його матері - [PERSON]на праві спільної сумісної власності. [INFO][PERSON] померла. При зверненні до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, йому було запропоновано визначити частки в спільній сумісній власності на квартиру, а оскільки [PERSON]. померла та між ними не було досягнуто згоди про визначення часток, він вимушений був звернутися до суду із зазначеним позовом та просить визначити, що розмір часток у праві власності на квартиру [ADDRESS] між співвласниками встановлює за [PERSON](померлим) 1/3 частину, за нею 1/3 частину та за відповідачем 1/3 частину, припинивши право спільної сумісної власності.. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову та просив постановити рішення згідно діючого законодавства. Представник третьої особа - Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився. Надійшло клопотання з прохання слухати справу у його відсутності. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як видно з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 04.12.1997 року, виданого виконкомом Дніпропетровської міської Ради, квартира[ADDRESS], загальною площею 48,6 кв.м. належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. Згідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного із них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно до ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. [PERSON]померла [INFO]і здійснити виділ частки не можливо. Як показав в судовому засіданні позивач, після смерті матері він звернувся до Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після її смерті, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки в свідоцтві про право власності на житло право власності на квартиру [ADDRESS] зазначено, як спільна сумісна власність. Відповідно до п.224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті одного із учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Відповідно до ч.1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне припинити право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS]; та визначити, що розмір часток у праві власності на квартиру [ADDRESS]між співвласниками є рівними та встановлює за [PERSON] 1/2 частину та за [PERSON](померлою) 1/2 частину..

Outcome: approved