overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про визначення їй додаткового строку терміном два місяці для подання нею до державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та пояснив, що [INFO] померла її мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на її спадкове майно, а саме - на грошові вклади, тощо. У встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки виникли проблеми життєвого характеру, в зв'язку з чим подати заяву про прийняття спадщини не змогла. Представник відповідача в судовому засіданні позов підтримав. Заслухавши пояснення представника позивачки, представника відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані позивачкою докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлені слідуючи факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.09.2003 року [PERSON] померла [INFO] Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.05.1957 року встановлено, що позивачка приходиться донькою померлій [PERSON] Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 08.05.1982 року встановлено, що позивачка уклала шлюб та змінила прізвище на „[PERSON]”. Згідно ощадної книжки серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] належать грошові вклади. Ознайомившись з довідкою Компаніївської державної нотаріальної контори Кіровоградської області, встановлено, що після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини та з заявою про відмову від спадщини ніхто не звертався. Судом встановлено, що позивачка є донькою померлій, а тому є спадкоємцем першої черги за законом, відповідно до положень ст. 1261 ЦК України. Згідно ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач позов визнав, ніяких перешкод для продовження строку на прийняття спадщини не встановлено, а тому позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-14 00:00:00

до суду звернувся ВАТ Банк „Фінанси та Кредит” з позовом до [PERSON]про стягнення заборгованості, процентів та пені за кредитним договором, укладеним 16 березня 2006 року між ВАТ Банк „Фінанси та Кредит” та відповідачем щодо надання кредиту в сумі 10 000 грн. з оплатою за процентною ставкою 0,8 % місячних на суму залишку по кредиту з кінцевим терміном повернення 15 березня 2008 року. Свої зобов'язання за кредитним договором боржник [PERSON]не виконала, у встановлені графіком строки кредит не повернула, отже станом на 23 травня 2008 року має заборгованість, тому ВАТ Банк „Фінанси та Кредит” змушений звернутися до суду з даним позовом до [PERSON]., для стягнення заборгованості в розмірі 22 010 гривень 87 копійок. В судовому засіданні представник позивача суду пояснив, що станом на 23 травня 2008 року відповідачка, не зважаючи на неодноразові телефонні дзвінки, повідомлення, листи - попередження банку, зобов'язання за кредитним договором не виконує, заборгованість перед банком не погашає, тому просив стягнути з відповідачки заборгованість по кредитному договору в сумі 22 010 гривень 87 копійок. Відповідачка [PERSON]у судовому засіданні позов визнала повністю, пояснила, що заборгованість по договору виникла внаслідок скрутного матеріального становища. Судом встановлено, що 16 березня 2006 року, між ВАТ Банк „Фінанси та Кредит” та відповідачем [PERSON]укладено кредитний договір про надання кредиту в сумі 10 000 грн. на строк з 16 березня 2006 року по 15 березня 2008 року. Згідно розрахунку ВАТ Банк „Фінанси та Кредит” загальна сума заборгованості станом на 23 травня 2008 року становить - 22 010 гривень 87 копійок, з них: заборгованість за простроченим кредитом - 6854 грн. 43 коп., пеня за прострочення повернення кредиту - 11 681 грн. 56 коп., за прострочення сплати процентів в сумі 1250 грн. 31 коп., пеня за прострочення сплати комісійної винагороди в сумі 2224 грн. 57 коп. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. За кредитним договором банк зобов'язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти відповідно до ст. 1054 ч.1 ЦК України. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. В зв'язку з невиконанням [PERSON]зобов'язання по кредитному договору, за яким Банк виконав умови договору повністю і своєчасно, а позичальник умови договору не виконує, чим порушив майнові права ВАТ Банк „Фінанси та Кредит”. За вищевикладених обставин суд вважає, що заборгованість по кредитному договору в сумі 22 010 гривень 87 копійок слід стягнути з боржника [PERSON]., тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-14 00:00:00

Позивач ЗАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON].про стягнення заборгованості за кредитним договором , вказуючи ,що відповідно до укладеного договору від 05.01.2007 року [PERSON]. отримав кредит у розмірі 14000 долларів США на умовах зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 04.01.2010 року. Відповідач не виконав умов договору та зобов'язань, покладених на нього, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 45615 ,07 грн , яку позивач просить стянути з відповідача. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала , просить стягнути з відповідача [PERSON]. в користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 45615,07 грн., судові витрати по справі та розірвати кредитний договір. Відповідач позов визнав повністю і пояснив , що 05.01.2007 року він згідно укладеного договору отримав кредит у ЗАТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 14000 долларів США і був зобов»язаний виплачувати кошти у сумі 485, 72 доларів США для погашення заборгованості за кредитом , з відсотками, комісією а також інші витрати згідно умов договору. Умови договору ним було порушено. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд, встановив такі факти . Між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON]. 05.01.2007 року було укладено договір № ТЕСNАА00000024, згідно якого [PERSON]. отримав 14000 доларів США . Відповідач умов договору не дотримав, внаслідок чого згідно доданого до матеріалів справи розрахунку утворилась наступна заборгованість: 8956,66 доларів США -заборгованість за кредитом ; 364,39 - заборгованість по процентам за користування кредитом ; 58,80 -заборгованість по комісії за користування кредитом; 25,32 -пеня за несвоєчасне використання зобов'язань за договором, що становить 45 615, 07 грн. згідно курсу Національного банку України станом на 23 травня 2008 року. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON]. порушив умови договору про надання кредиту, суму заборгованості визнав повністю, а тому позовні вимоги слід задовольнити. На підставі ст.ст.553, 554, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-14 00:00:00

Відділ освіти Бериславської державної адміністрації звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення матеріальної шкоди, посилаючись на те, що за період перебування на посаді директора Н.Бериславської загальноосвітньої школи 1-3 ступенів з 09.08.2004 р. по 02.03.2006 р., [PERSON]. 13.06.2005 року скоїла злочин за ст.ст. 367 ч. 2, 366 ч. 1 КК України. Постановою Бериславського районного суду від 02.11.2007 року по кримінальній справі № 1-285/2007 р. [PERSON]. була визнана винною в інкримінованому злочині. По даній події злочину потерпілій [PERSON]. завдано матеріальних та моральних збитків на загальну суму 6844 грн. 57 коп., котрі відповідно до ухвали Бериславського районного суду від 12.06.2007 р. по справі № 6-22/2007 р. було зобов'язано сплатити відділу освіти. На виконання ухвали суду відділом освіти за платіжною вимогою № 60 від 23.11.2007 р. вказана сума перерахована потерпілій. Таким чином відповідач спричинив матеріальну шкоду, котра не відшкодована до теперішнього часу і повинна бути стягнута в примусовому порядку, в зв'язку з чим була подана заява до суду. Представник позивача в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча про день розгляду справи у суді була повідомлена завчасно належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим частковому задоволенню із слідуючих підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] засуджена Бериславським районним судом за ст.ст. 367 ч. 2, 366 ч. 1 КК України (а.с. 6). Згідно ухвали суду від 12.06.2007 року суд зобов'язав Новобериславську загальоноосвітню школу 1-3 ступенів Бериславського району Херсонської області сплатити на користь потерпілої [PERSON]. 958,52 грн. матеріальної шкоди, моральну шкоду в розмірі 5000 грн. та судові витрати в сумі 242 грн., а всього 6200,52 грн. (а.с. 7). В даній частині позов підлягає задоволенню. В іншій частині у задоволенні позову слід відмовити, так як вини [PERSON]. не має у несвоєчасному виконанні рішення позивачем, що призвело до стягнення відділом державної виконавчої служби Бериславського районного управління юстиції, окрім визначеної судом суми, ще виконавчого збору. Відповідно до ст. 28 КПК України, закриття кримінальної справи з підстав, зазначених у ст. 7 і 7-1 КПК, не звільняє особу від обов'язку відшкодувати в установленому законом порядку матеріальні збитки, завдані нею державним, громадським організаціям або громадянам. Таким чином, на [PERSON] лежить обов'язок по відшкодуванню відділу освіти завданої шкоди. Підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн. На основі ст. ст. 29, 93-1 КПК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-14 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 07 жовтня 2002 року між нею і відповідачкою по справі відбулася угода купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яку оформили і зареєстрували у Регіональній універсальній товарній біржі «Таврійська», що підтверджується Договором купівлі-продажу нерухомого майна № 957 від 07.10.2002 року. На теперішній час у позивачки виникла необхідність відчуження жилого будинку, але для цього необхідне нотаріальне посвідчення угоди. Вона зверталася до відповідачки з проханням оформити договір нотаріально, але відповідачка ухиляється. Вважає дії відповідачки незаконними оскільки вона повністю виконала умови договору купівлі-продажу житлового будинку. Строк звернення з позовом до суду позивачем пропущено у зв'язку з тим, що вона не знала про необхідність нотаріальної реєстрації даної угоди, тому вона змушена була звернутися до суду. Представник позивачки в судовому засіданні на задоволенні позову наполягав з підстав, зазначених у позові, та просив поновити їм строк звернення з позовом до суду. Відповідачка і представник третьої особи в судове засідання не з'явилися, хоча про день і час розгляду справи були повідомлені завчасно, належним чином. Суд вважає можливим справу розглянути у відсутність [PERSON]. і товарної біржі «Таврійська», відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, допитавши свідка, суд вважає заяву підлягаючою задоволенню із слідуючих підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України ( 1963р. ), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Судом встановлено, що 07 жовтня 2002 року позивачка [PERSON]та відповідачка [PERSON] досягли угоди, щодо продажу [PERSON]. належного [PERSON]. житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS] , яку оформили у Регіональній універсальній товарній біржі „Таврійська” (а.с. 5). До підписання цього договору [PERSON]. передала продавцю обумовлену вартість квартири в сумі 5000 грн. Відповідачка [PERSON] . передала позивачці ключі від житлового будинку, технічний паспорт на будинок і домову книгу. Оскільки позивачка повністю виконала умови угоди купівлі-продажу будинку, а відповідачка відмовляється від нотаріального оформлення, що перешкоджає посвідчити угоду нотаріально, дану угоду слід визнати дійсною. Строк звернення до суду [PERSON]. пропущено з поважної причини, через юридичну необізнаність, його слід поновити. На основі ч. 2 ст. 47 ЦК України (1963 р), ст. 73 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів на утримання дитини, вказуючи на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Просила стягнути кошти на утримання дитини в розмірі &frac14; частини зі всіх видів заробітку однак не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття з дня подачі позову до суду. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечує. Згодний сплачувати аліменти на утримання дитини. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані відносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами Сімейного Кодексу: ст.ст. 180-184 СК України; п.16-18 Постанови ПВС України від 12.06.1998 р. “Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України”, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Суд погоджується із вимогами позивача і вважає можливим стягнути з відповідача кошти на утримання дитини . Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню . Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним віднести за рахунок відповідача і стягнути з нього 51 грн. судового збору в доход держави. На підставі зазначеного, ст.ст. 180-184 СК України; п.16-18 Постанови ПВС України від 12.06.1998 р. “Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України” і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до виконкому Черкаської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано, посилаючись на те, що на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки від 25.09.1958 року №1-6320 він є власником домоволодіння по [ADDRESS]. Вказане домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 595 кв.м., яка була надана в приватну власність. Без відповідного дозволу позивач на земельній ділянці побудував сарай літ. Д. Позивач просив визнати право власності на вказаний сарай. У судовому засіданні позивач позов підтримав і просив його задовольнити. Представник відповідача позов визнав і не заперечував проти визнання права власності за [PERSON] на сарай літ. Д по [ADDRESS]. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, виходячи з наведеного, відповідно до п.4 ст. 130, п.4 ст. 174 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову у попередньому судовому засіданні. У ході розгляду справи встановлено, що згідно з довідкою ЧООБТІ від 06.06.2008р. домоволодіння по [ADDRESS] належить позивачу [PERSON] на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки 25.09.1958р. №1-6320. На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 18 червня 2005р. №010577500472 позивач є власником земельної ділянки площею 595,3 кв.м. по [ADDRESS]. Позивач без відповідного дозволу по [ADDRESS] на власній земельній ділянці побудував сарай літ. Д. Відповідно до висновку управління містобудування та архітектури Черкаського міськвиконкому №184 від 17.06.2008р. самовільно побудований по [ADDRESS] сарай літ. Д не порушує вимоги Державних будівельних норм України і не погіршує нічиї житлові умови. Управління містобудування та архітектури міськвиконкому не заперечує проти визнання за позивачем права власності на сарай літ. Д по [ADDRESS]. Пунктом 5 статті 376 ЦК України встановлено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-14 00:00:00

Позивач звернувсь з позовом в суд до Черкаської міської ради, про продовження строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина. Спадкове майно складається з трьохкімнатної квартири [ADDRESS], належна померлій на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, а також вклад в Філії відділення Ощадбанку Соснівського району № 220/076 в сумі 988, 25 грн. Крім нього інших спадкоємців не має. За своє життя [PERSON] не залишила заповіту. Позивач оформити належну йому спадщину на даний час не може, так як в установлений законом строк не подав заяву про прийняття спадщини, яка відкрилась, в силу того, що відбував покарання у місцях позбавлення волі з 11.12.2001 року по 16.05.2008 року. Про день смерті маері дізнався після повернення до місця свого проживання наприкінці травня 2008 року. Просить суд продовжити строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили суд продовжити строк для прийняття спадщини. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав проти задоволення позову не заперечував. Представник 3-ї особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Заслухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивач являються сином померлої [INFO] [PERSON] Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина. Спадкове майно складається з трьохкімнатної квартири [ADDRESS], належна померлій на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, а також вклад в Філії відділення Ощадбанку Соснівського району № 220/076 в сумі 988, 25 грн. Крім позивача інших спадкоємців не має. За своє життя [PERSON] не залишила заповіту. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні, позивач, оформити належну йому спадщину на даний час не може, так як в установлений законом строк не подав заяву про прийняття спадщини, яка відкрилась, в силу того, що відбував покарання у місцях позбавлення волі з 11.12.2001 року по 16.05.2008 року. Про день смерті матері дізнався після повернення до місця свого проживання наприкінці травня 2008 року. Згідно ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Крім позивача, інших спадкоємців першої черги за законом немає, відповідно до ст. 1261 ЦК України та має право успадкувати вищевказане спадкове майно. За таких обставин, суд вважає причини пропуску строку на прийняття спадщини поважними, що є підставою для визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до виконкому Черкаської міської ради, треті особи: [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на самочинне будівництво, посилаючись на те, що ним разом з дружиною [PERSON] був самовільно побудований житловий будинок з прибудовами і надбудовою літ. А-ІІ, а, а1, а2 по [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач позов підтримав і просив його задовольнити. Представник відповідача позов визнав і не заперечував проти визнання права власності за [PERSON]на житловий будинок з прибудовами і надбудовою літ. А-ІІ, а, а1, а2 по [ADDRESS]. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явилась, причини неявки суду невідомі, про день розгляду справи завчасно повідомлена. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явився, але скерував до суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував, просив розглянути справу без його участі. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, виходячи з наведеного, відповідно до п.4 ст. 130, п.4 ст. 174 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову у попередньому судовому засіданні. У ході розгляду справи встановлено, що на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 06.07.2005р. № 010577500670 позивач є власником земельної ділянки площею 751 кв.м. по [ADDRESS] На вказаній земельній ділянці позивач самочинно без відповідного дозволу побудував житловий будинок з прибудовами і надбудовою літ. А-ІІ, а, а1, а2. Відповідно до висновку управління містобудування та архітектури Черкаського міськвиконкому №133 від 16.05.2008р. вищевказаний самовільно побудований житловий будинок з прибудовами по [ADDRESS] відповідає санітарним вимогам і не погіршує нічиї житлові умови, але гр.. [PERSON] погодив це узаконення із власницею домоволодіння [ADDRESS]. Згідно з технічним висновком ТОВ «ТРАМ» №36-07-ТВ м. Черкаси 2007, стан будівельних конструкцій житлового будинку по [ADDRESS] добрий. Самовільно побудований житловий будинок з прибудовами і надбудовою літ. А-ІІ, а, а1, а2 по [ADDRESS] розташований з порушенням вимог п. 3.25 Державних будівельних норм України (ДБН 360-92), а також дод. 3.1 табл. 1 ДБН 360-92** стосовно нормативної відстані від сусідньої ділянки, про що вказано в листі міського управління ГУ МНС України від 27.02.2008 № 260, але приміткою 1 таблиці 3.2 а* п.3.25 а* 360-92** передбачена можливість зменшення нормативної відстані за взаємною згодою власників сусідніх ділянок, тому гр.. [PERSON] погодив його узаконення із власником домоволодіння [ADDRESS]. Управління містобудування та архітектури міськвиконкому не заперечує проти визнання за позивачем права власності на житловий будинок з прибудовами і надбудовою літ. А-ІІ, а, а1, а2 по [ADDRESS]. Пунктом 5 статті 376 ЦК України встановлено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. На підставі викладеного

Outcome: approved