Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до [PERSON], ТОВ «Авеню» Рієлторська компанія» , в якому просить визнати недійсним укладений 2 лютого 2007 договір про угоду купівлі-продажу нерухомості, предметом якого було зобов'язання укласти договір купівлі-продажу нерухомості - 3-хкімнатної квартири[ADDRESS] у м.Києві. Мотивує позов тим, що надала відповідачці [PERSON]. як завдаток 5000 доларів США при укладанні договору купівлі-продажу вищезазначеної квартири. Дана угода є недійсною, оскільки містить положення, що суперечать чинному законодавству, не відповідає умовам укладання попереднього договору, не засвідчений нотаріально. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]. позов підтримав, просив застосувати наслідки недійсності правочину та повернути сплачені кошти позивачці. Представники відповідача ТОВ «Авеню» Рієлторська компанія» Халявка Н.М. та Халявка С.В. в судовому засіданні проти позову заперечували. Пояснювали, що позивач сама відмовилась від нотаріального посвідчення попереднього договору купівлі-продажу квартири, оскільки це потребувало б витрачення додаткових коштів. Але, дійсно в договорі не зазначено про те, що сторони відмовляються посвідчувати договір нотаріально. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з»явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі, тому суд вважає можливим слухати справу за її відсутності. Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 02.02.2007р. між сторонами було укладено договір про угоду купівлі-продажу нерухомості № 3-2705. Відповідно до п.4.1 та 4.4 цього договору "Покупець передав, а Продавець отримав завдаток у розмірі 5000 доларів США (25250 грн). Відповідно до вимог ст. 635 ЦК України попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору. У спірних відносинах основним договором є договір купівлі-продажу квартири. Згідно з вимогами ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу квартири укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Тобто договір про угоду купівлі-продажу нерухомості підлягав нотаріальному посвідченню та державній реєстрації як попередній договір. Проста письмова форма в даному випадку не є достатньою, а тому згідно з вимогами ч.2 ст.215 та ч.І ст.220 ЦК України такий попередній договір є нікчемним. Як пояснили представники відповідача ТОВ «Авеню» Рієлторська компанія», сторони [PERSON]. та [PERSON]. відмовились від нотаріального посвідчення угоди, хоча в договорі цей факт не зазначено. Стаття 640 ЦК України передбачає, що договір, який підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації є укладеним з моменту його державної реєстрації. Договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] у м.Києві не був вчинений ( не відбулось нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу та його державної реєстрації). Це безспірний факт, який сторони не оспорюють. Пункти 4.2 та 4.3 договору вказують на застосування наслідків, які передбачає ст.571 ЦК України в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого завдатком. А саме: "якщо порушення зобов'язання сталось з вини покупця, грошова сума , вказана в п.4.1 (тобто 5000 доларів США),, залишається у продавця", а "якщо порушення зобов'язань сталось з вини продавця, він зобов'язаний повернути покупцю грошову суму, вказану у п.4.1 та додатково сплатити суму у розмірі грошової суми, вказаної в п.4.1". Разом з тим, відповідно до вимог ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Таким чином, зобов'язання щодо договору купівлі-продажу квартири між сторонами не виникло, підтверджувати його при підписанні договору від 2 лютого 2007 року сторони не могли. А тому грошова сума у розмірі 5000 доларів США є авансом, а не завдатком, у зв'язку з чим зазначення в договорі від 2 лютого 2007 року про застосування наслідків щодо завдатку у зв'язку з неукладенням договору купівлі-продажу квартири не ґрунтується на вимогах закону. Суперечить вимогам ст.655 ЦК України назва сторін договору від 2 лютого 2007 року як "Продавець" та "Покупець", оскільки предмет, зазначений в п. 1.1 цього договору, не відповідає вимогам ст.656 ЦК України, де передбачено, що саме може бути предметом договору купівлі-продажу. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що зміст договору про угоду купівлі-продажу нерухомості №3-2705 від 2 лютого 2007 року суперечить нормам Цивільного кодексу України, тобто має місце не додержання в момент вчинення правочину вимог, встановлених ч.І ст.203 ЦК України, що відповідно до ч.І ст.215 ЦК України є підставою недійсності правочину. Згідно ст.216 ЦПК України передбачено, що у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов»язана повернути другій в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Тому суд стягує з [PERSON]. отримані нею 25250 грн.( 5000 доларів США) на користь позивачки.

Outcome: approved