Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права на земельну частку (пай) на землях державної власності - з земель резервного фонду на території Спасівської сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з 1986 року по 1999 рік працювала в КСП «Жовтнева революція». На момент одержання КСП “Жовтнева революція” 10 вересня 1995 року державного акту на право колективної власності на землю була членом даного господарства, а тому мала бути включена до списку пайовиків на отримання сертифікату на земельну частку (пай). В даний час КСП “Жовтнева революція” ліквідоване. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]. позов підтримав і просив суд визнати право на земельну частку (пай) пояснивши, що на момент отримання КСП “Жовтнева революція” державного акту на землю його довірительниця була членом даного господарства. Коли почалося розпаювання вона фактично не працювала у вказаному підприємстві, дуже хворіла, і через це їй не було справи до земельного паю. Представник відповідача Щербина В.С. позов не визнав і заперечував проти задоволення позову. Свою позицію мотивував тим, що позивачка в 1986 році працювала в колгоспі «Жовтнева реляція» Новгородківського району. Заяв про вихід з членів колгоспу та про вступ до членів новоствореного КСП вона, згідно статуту КСП, не подавала, рішення про зарахування її до членів КСП загальні збори не приймали і відповідно не була членом КСП «Жовтнева революція» та не має права на земельну частку (пай). Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи суд дійшов до висновку про наступне: Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Указом Президента України від 08 серпня 1995 року № 720 “Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям” та ст.ст. 261, 267 ЦК України. Судом в судовому засіданні встановлено, що позивачка з 03.05.1986 року була прийнята до членів колгоспу «Жовтнева революція» Новгородківського району і працювала в колгоспі на різних роботах, відповідно до трудової книжки по 1997 рік. Разом з цим, згідно записів у трудовій книжці, з 1982 року по серпень 1987 року працювала приймальником в Новгородківському райпобуткомбінаті, з вересня 1987 року по січень 1989 року працювала в Спасівській середній школі. Відповідно до статуту КСП «Жовтнева революція» п.3.2. прийняття до членів підприємства проводиться на черговому засіданні правління в присутності особи, яка подала заяву, з послідуючим затвердженням на зборах уповноважених. При цьому статутом встановлено п.3.5. членство зберігається за громадянами, які тимчасово вибули з підприємства для проходження дійсної строкової служби, на виборну посаду, на навчання з відривом від виробництва по направленню господарства, направленню на роботу правлінням підприємства в інші організації на встановлений строк. Членство в підприємстві зберігається за громадянами при припиненні роботи по старості або інвалідності, якщо вони продовжують постійно проживати на території господарства. Таким чином, судом встановлено, що позивачка на той момент коли вона працювала в колгоспі «Жовтнева революція» перебувала в трудових відносинах з іншою організацією і отримувала за це заробітну плату. Доказів того, що вона зверталась із заявою про вступ до членів КСП «Жовтнева революція» та того, що вона була прийнята в члени КСП «Жовтнева революція» позивачка суду не надала. На підставі викладеного, суд доходить висновку про те, що відповідно Указу Президента України № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», позивачка не була членом КСП «Жовтнева революція», а отже і не має права на отримання земельного паю, а позов задоволенню не підлягає. Крім викладеного суд звертає увагу на той факт, що позивачкою пропущено строк позовної давності, оскільки з моменту видання Указу Президента України до часу звернення до суду позивачки минуло більше дванадцяти років. Посилання позивачки на ту обставину, що на той час вона дуже хворіла і через це пропустила строк звернення до суду не може бути взято судом до уваги, оскільки позивачка могла, як нею це зроблено в даній справі, звернутись за допомогою до її представника або іншої особи. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed