Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд розподілити майно, яке придбано за час сумісного подружнього життя з відповідачем по справі, а саме квартиру по [ADDRESS], і визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаної квартири та забов'язати ОКП «БТІ» провести реєстрацію за вказаною часткою квартири. В обгрунтування своїх позовних вимог зазначає, що з відповідачем по справі знаходилася з 28.07.1983р. по 27.11.2006р. в зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітнього сина [PERSON]. В період подружнього життя 11.10.1994р. сторонами була придбана квартира за адресою [ADDRESS], однак спірна квартира була оформлена за договором купівлі-продажу на відповідача [PERSON] У зв'язку з чим вважає, що спірна квартира, яка була придбана в період шлюбу, належить сторонам на праві спільної сумісної власності. Відповідач по справі про час і місце судового засідання двічі повідомлявся судовими повістками належним чином, однак у попереднє судове засідання, а також у судове засідання не з'явився У відповідності з ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки … суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, тому враховуючи вищезазначене суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Позивачка по справі в судове засідання не з'явилася, однак з повагою надала до суду заяву з проханням розгляду справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Третя особа про справі - ОКП „Дніпродзержинське БТІ” про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилася, однак направила в адресу суду заяву з проханням розглянути справу у відсутність їх представника. У відповідності до вимог ч.2 ст.158 ЦПК України, та приймаючи до уваги заяву позивачки та третьої особи про розгляд справи за їх відсутність, враховуючи відсутність заперечень проти позову з боку третьої особи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивачки і представника третьої особи на підставі наявних у справі доказів. На підтвердження своїх вимог позивачкою по справі були надані докази щодо виниклих спірних правовідносин, а саме: копія паспорта;. копія свідоцтва про укладення шлюбу, виписка з рішення суду; довідка ТОВ «Абонент ХХІ», копія особистого рахунку; довідка ОКП «БТІ». З'ясувавши позиції сторін та вивчивши надані до суду письмові докази, які були досліджені в судовому засіданні, при розгляді справи судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідні до них правовідносини: Відповідач по справі - [PERSON] перебуваючи у шлюбних стосунках з [PERSON]. з 28.07.1984року, на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 11.10.1994 року придбав двохкімнатну квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS], реєстровий номер №2-4907, яка була зареєстрована в БТІ на [PERSON] 27.10.2006р. рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинськ шлюб між [PERSON] та [PERSON]. було розірвано. У наступний час позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстровані і проживають за адресою [ADDRESS] разом зі своїм повнолітнім сином [PERSON] Таким чином суд вважає доведеним факт належності [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності 1/2 частини квартири за адресою [ADDRESS], що була придбана [PERSON] в період подружнього життя сторін. Приймаючи до уваги вищезазначені обставини, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини та визначені відповідно до них правовідносини, суд приходить до висновку, що відсутність добровільної домовленості між сторонами щодо розподілу майна нажитого ними в період шлюбу, створює позивачці перешкоди в користуванні і розпорядженні належній їй на праві приватної спільної сумісної власності 1/2 частки квартири по [ADDRESS]у, в зв'язку з чим позовні вимоги [PERSON] суд визнає обґрунтованими і підлягаючими задоволенню. Приходячи до вищезазначеного висновку суд виходив з наступного: Відповідно ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині і чоловіку на праві приватної спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності. На підставі ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Виходячи з вимог ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їй на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У відповідності зі ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.3 ст.358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. На підставі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним право користування та розпорядження своїм майном.

Outcome: approved