Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їх спільного повнолітнього сина [PERSON], [INFO] народження, на період його навчання у Кременчуцькому державному політехнічному університеті в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до закінчення сином навчання. Зазначила, що відповідач не приймає участі в утриманні та матеріальному забезпеченні сина в період його навчання, незважаючи на те, що має таку можливість. В судовому засіданні позивач позов підтримала і просила його задовольнити, підтвердивши обставини, зазначені в позовній заяві. Відповідач позов не визнав та зазначив, що не згоден сплачувати аліменти на період навчання сина, оскільки не може надавати йому матеріальної допомоги. Так, він працює у місті Кременчуці, охоронцем в ЗАТ „Градосфера”, та отримує незначну заробітну плату, більшу частину якої витрачає на оренду житла, при цьому щомісяця сплачує аліменти на утримання ще двох неповнолітніх дітей. Після сплати аліментів у нього залишається мізерна частина грошових коштів, якої ледве вистачає на гідне проживання та харчування. Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав. У відповідності до вимог ст. 199 СК України, п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів”, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатись після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 200 та ст. 182 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням таких обставин: стан здоров'я та матеріальне становище позивача; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інше. Крім того, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] народження, який на даний час навчається на денній формі навчання у Кременчуцькому державному політехнічному університеті і закінчує навчання 30.06.2011 року, що підтверджується довідкою навчального закладу. [PERSON] потребує матеріальної допомоги, оскільки навчається на контрактній основі в іншому населеному пункті, під час навчального процесу змушений нести витрати, пов'язані з цим процесом, зокрема орендувати житло у місті Кременчуці, і в силу специфіки форми навчального процесу він не працевлаштований і не отримує стипендії. Відповідач може надавати матеріальну допомогу сину, але не в розмірах запропонованих позивачем. Так, хоча відповідач працездатний і має задовільний стан здоров'я, працює у місті Кременчуці, охоронцем в ЗАТ „Градосфера”, та отримує стабільну заробітну плату, але більшу її частину він витрачає на оренду житла та щомісячну сплату аліментів на утримання ще двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини власного заробітку. Таким чином, судом встановлена сукупність юридичних фактів, які зобов'язують відповідача утримувати сина на період його навчання. При визначенні розміру аліментів, які будуть сплачуватись відповідачем на утримання сина, суд враховує, що [PERSON] навчається на контрактній формі навчання і не має власного заробітку, мати [PERSON] - [PERSON] працевлаштована та отримує заробітну плату і у зв'язку з цим може надавати утримання сину, відповідач по справі має на утриманні неповнолітніх дітей, на користь яких сплачує аліменти. Відповідач отримує стабільну заробітну плату за місцем роботи, а тому суд вважає, що він повинен сплачувати, з урахуванням обставин справи, аліменти на утримання сина на період його навчання в розмірі 1/9 частини доходу (заробітку) щомісячно.

Outcome: partial