Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної та матеріальної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 20.03.2006 року він уклав усний договір на відстані купівлі-продажу стінового каміння з ЗАТ «Інкерстром». Сторонами договору було узгоджено кількість товару та його загальну вартість, а саме 30 м3 за ціною 4650,12 грн. У той самий день рахунок у повному обсязі було оплачено Позивачем. 28.03.2006 року [PERSON] було отримано лише 7,5 м3 каміння на суму 1162 грн. Решту товару, як вказує Позивач, Відповідач відмовився відвантажувати, мотивуючи відсутністю транспортних можливостей. На чергову вимогу Позивача відвантажити решту оплаченого товару у повному обсязі Відповідач відмовився, мотивуючи тим, що ціна на товар змінилася і складає 200 грн. за 1м3 стінового каміння. Тому Відповідачем було запропоновано Позивачу на залишок сплачених ним коштів отримати меншу кількість товару: 17,4 м3. Позивач [PERSON] вважає дії відповідача незаконними та такими, що порушують норми законодавства щодо захисту прав споживачів та просить суд стягнути з Відповідача суму заборгованості у розмірі 3487, 58 грн. та моральну шкоду у розмірі 4500 грн. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю - [PERSON] підтримав позовні вимоги, просить задовольнити їх у повному обсязі, пояснив суду, що після укладення договору купівлі-продажу стінового каміння, 28.03.2006 року частина каміння була отримана позивачем, але вказаний товар був неналежної якості та не міг бути використаний на будівництві, після чого позивач відмовився отримати каміння, яке було видобуто на його замовлення. Після цього Позивач звернувся до Відповідача з вимогою поставити каміння належної якості і у червні 2007 року йому було запропоновано отримати каміння нової нарубки за ціною 200 грн\м3. Позивач відмовився отримати каміння за новою ціною та вважає такі дії відповідача порушенням законодавства про захист прав споживачів, а саме порушенням п.13 ч.2 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», згідно якого умови договору про визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору-є несправедливими. Представник відповідача ЗАТ «Інкерстром» у судове засідання 07.05.2008 року не з'явився, про день та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив У зв'язку з цим, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача не заперечує проти вирішення справи у порядку заочного розгляду. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.11 ЩІК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що 20.03.2006 року між сторонами було укладено договір купівлі продажу стінового каміння та позивачем було сплачено відповідачу його загальну вартість у сумі 4650, 12 грн. 28.03.2006 року позивачем було отримано 7,5 м3 каміння на суму 1162, 54 грн. За умовами договору, і ця обставина не заперечується представником позивача у судовому засіданні, вивіз каміння здійснюється замовником самостійно за його рахунок. Представник позивача у судовому засіданні вказує, що позивач неодноразово протягом 2006-2007 року звертався до відповідача з вимогою відвантажити каміння, але йому було відмовлено, однак доказів такого звернення та відмови відповідача відвантажити каміння, що було предметом договору, суду не надано. Посилання представника позивача, що стінове каміння, яке було отримано позивачем 268.03.2006 року було неналежної якості, суд не приймає до уваги, оскільки позивачем у судовому засіданні не надано доказів на підтвердження вказаних обставин та позивач не звертався до відповідача з вимогою замінити товар неналежної якості. Відповідно до ч.4 ст.13 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право розірвати укладений на відстані договір шляхом повідомлення продавця (виконавця) про це протягом чотирнадцяти днів з моменту підтвердження інформації або з моменту одержання товару чи першої поставки товару, однак позивач не скористався своїм правом та звернувся до суду не з вимогою заміни товару, а просить стягнути решту коштів за непоставлений товар. За викладених обставин суд не вбачає в діях відповідача ЗАТ «Інкерстром» порушення прав споживачів, але вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вартість неотриманого стінового каміння, оскільки вартість стінового каміння за договором від 20.03.2006 року оплачена Позивачем, а товар за договором не отриманий. Оскільки суд не вбачає порушень законодавства з боку відповідача при виконання договору купівлі-продажу стінового каміння, вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди.

Outcome: partial