Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до суду до Херсонського обласного центру практичної психології і соціальної роботи «Розвиток» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, зазначив у ньому, що працювала у відповідача на посаді заступника директора з 01 березня 2005 року. Наказом відповідача №37-к від 29 серпня 2006 року вона була звільнена з 29 серпня 2006 року по п.2 ст. 40 КЗпП України. Підставами звільнення був лист-попередження відповідача про звільнення №55/01-08-19 від 27 березня 2006 року. Вважає своє звільнення незаконним, в зв'язку з чим просить поновити її на роботі у відповідача та стягнути з останнього на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 1040 гривен 94 копійки. В зв'язку з тим, що відповідач в ході судового засідання почав стадію ліквідації, то суд залучив до участі у справі в якості співвідповідача Херсонську обласну психолого-медико-педагогічну консультацію, а [PERSON] в якості третьої особи на боці відповідача. В судовому засіданні позивачка та її представник неодноразово уточнювали позовні вимоги та в останньому просили визнати наказ відповідача Херсонського обласного центру практичної психології і соціальної роботи «Розвиток» №37-к від 29 серпня 2006 року про її звільнення визнати незаконним та скасувати, поновити її на посаді заступника директора Херсонського обласного центру практичної психології і соціальної роботи «Розвиток», стягнути з останнього на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 30 989 гривень 97 копійок за період з 30 серпня 2006 року по 29 квітня 2008 року, а також моральну шкоду у розмірі 5000 гривен. Просили позов задовольнити на підставах, викладених у ньому. В судовому засіданні представник відповідача Херсонського обласного центру практичної психології і соціальної роботи «Розвиток» позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити. В останні судові засіданні представник не з'являвся, про день та час слухання справи був повідомлений судом своєчасно, про причини своєї неявки суд не повідомив. В судовому засіданні представник співвідповідача Херсонської обласної психолого-медико-педагогічної консультації позов визнала про не заперечувала проти його задоволення. В судовому засіданні третя особа позов не визнала та просила у його задоволенні відмовити, оскільки позивачка була звільнена на законних підставах. Вислухавши сторони та їх представників, свідків, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав: Відповідно до п.2 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи. Відповідно до п.21 Пленуму Верховного України №9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» з наступними змінами, при розгляді справ про звільнення за п.2 ст. 40 КЗпП України суд може визнати правильним припинення трудового договору в тому разі, якщо встановить, що воно проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я /стійкого зниження працездатності/ працівник не може належно виконувати покладених на нього трудових обов'язків чи їх виконання протипоказано за станом здоров'я або небезпечне для членів трудового колективу чи громадян, яких він обслуговує, і його неможливо перевести, за його згодою, на іншу роботу. Не можна визнати законним звільнення з цих підстав лише з мотивів відсутності спеціальної освіти /диплома/, якщо відповідно до чинного законодавства наявність її не є обов'язковою умовою виконання роботи, обумовленої трудовим договором. Відповідно до ст.. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У відповідності до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року “Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди” під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми. Судом встановлено, що позивачка працювала у відповідача Херсонського обласного центру практичної психології і соціальної роботи «Розвиток» з 04 липня 2002 року /наказ №78 від 04 липня 2002 року/ на різних посадах, з 01 березня 2005 року на посаді заступника директора, відповідно до наказу №3-к від 28 лютого 2005 року. 29 серпня 2006 року, відповідно до наказу відповідача Херсонського обласного центру практичної психології і соціальної роботи «Розвиток» №37-к від 29 серпня 2006 року була звільнена з посади заступника директора відповідно до п.2 ст. 40 КЗпП України. Підставою звільнення позивачки був лист-попередження про її звільнення відповідача Херсонського обласного центру практичної психології і соціальної роботи «Розвиток» від 27 березня 2006 року №55/01-08-19, згідно з яким їй було повідомлено, що в ході перевірки головного контрольно-ревізійного управління України /з 27 лютого по 15 березня 2006 року/ було встановлено, що попереднім керівництвом Обласного психолого-медико-педагогічного центру її було прийнято на роботу на посаду соціального педагога без відповідної педагогічної кваліфікації всупереч Статуту, Положенню про заклад і діючому законодавству, оскільки вчитель фізики не має право працювати у центрі, в зв'язку з чим з метою виправлення цієї помилки, відповідач сприятиме переведенню її до іншого закладу у відповідності до її спеціальності та прийме від неї заяву про звільнення за власним бажанням у зв'язку із виходом на пенсію, або протягом двох тижнів вона буде звільнена по п.2 ст.. 40 КЗпП України внаслідок «виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи», та вибачається за неправомочні дії попереднього керівника. Відповідно до матеріалів цивільної справи, фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації позивача або її стану здоров'я /стійкого зниження працездатності/ вона не може належно виконувати покладених на неї трудових обов'язків чи їх виконання протипоказано за станом здоров'я або небезпечне для членів трудового колективу чи громадян, яких вона обслуговує в суд відповідачем Херсонським обласним центром практичної психології і соціальної роботи «Розвиток» та третьою особою в суд не надано. При цьому суд враховує: · Рішення колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області від 12 березня 2008 року, згідно з яким визнаний незаконним та скасований наказ відповідача Херсонського обласного центру практичної психології і соціальної роботи «Розвиток» №54 від 29 травня 2006 року «Про стягнення за порушення трудової дисципліни» позивачем, в задоволені зустрічного позову Херсонського обласного центру практичної психології і соціальної роботи «Розвиток» до позивача про стягнення збитків, заподіяних зайвими грошовими виплатами, було відмовлено, · Статут відповідача Херсонського обласного центру практичної психології і соціальної роботи «Розвиток» у редакції 2004 року, згідно з яким не передбачено педагогічна кваліфікація соціального педагога /посада на момент працевлаштування позивача/ та заступника директора /посада на момент звільнення позивача/, та для роботи у відповідача можуть залучатися педагогічні спеціалісти та працівники відповідача прирівнюються до педагогічних працівників /п.п.3.6, 3.7 Статуту/, · Висновки Головного контрольно-ревізійного управління в Херсонській області від 14 березня 2006 року, згідно з якими перевіркою відповідності штатів адміністративного, педагогічного, обслуговуючого персоналу, затвердженому у встановленому порядку штатному розпису установи, порушень не встановлено, · Посадову інструкцію посади позивача на момент її звільнення, затвердженою третьою особою, згідно з якою заступник директора повинен мати відповідну вищу педагогічну освіту та стаж педагогічної роботи не менше 3 років, · Диплом позивачки [NUMBER] від 29 червня 1979 року, згідно з яким вона у 1971 році закінчила Херсонський Державний педагогічний інститут імені Н.К.Крупської, отримала спеціальність «фізика» та їй було присвоєно кваліфікацію «вчителя фізики», · Свідоцтво [NUMBER] від 24 листопада 1994 року, згідно з яким позивачка підвищила свою кваліфікацію, · Положення про центри практичної психології і соціальної роботи, згідно з яким не передбачено педагогічна кваліфікація соціального педагога /посада на момент працевлаштування позивача/ та заступника директора /посада на момент звільнення позивача/, · Атестаційний лист від 10 березня 2005 року, підписаний третьою особою з клопотанням перед атестаційною комісією управління освіти і науки облдержадміністрації про встановлення позивачки кваліфікаційної категорії «спеціаліст вищої категорії», · Рішення атестаційної комісії управління освіти і науки облдержадміністрації від 30 березня 2005 року про встановлення позивачці кваліфікаційної категорії «спеціаліст вищої категорії», · Виписку з медичної картки позивача від 07 листопада 2006 року, згідно з якою вона за медичною допомогою до 28 березня 2006 року к дільничному лікарю не зверталася, · Наказ №77 від 21 березня 2006 року Управління освіти і науки Херсонської обласної державної адміністрації про преміювання за підсумками роботи за січень-лютий 2006 року позивача, · Наказ №73 від 13 березня 2006 року Управління освіти і науки Херсонської обласної державної адміністрації про встановлення з 01 січня 2006 року надбавки позивачу за інтенсивність та напруженість у праці, · Наказ №141 від 31 грудня 2004 року, підписаний третьою особою про затвердження складу педагогічних працівників відповідача, згідно з яким позивачка увійшла у склад педагогічних працівників відповідача як методист-соціальний педагог, · Довідку №02-21/866-07 від 13 грудня 2007 року Управління освіти і науки Херсонської обласної державної адміністрації, згідно з якою позивачкою як заступником директора відповідача за період з 02 по 08 липня 2006 року та з 10 липня по 02 серпня 2006 року порушень термінів надання квартальної фінансової звітності до Управління освіти і науки Херсонської обласної державної адміністрації не було, · Накази №131-к від 29 травня 2006 року, №60 від 30 червня 2006 року, підписані третьою особою, згідно яким позивачка виконувала обов'язки директора позивача відповідача. Таким чином, невідповідності позивачки займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої її кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню її роботи на посаді заступника директора відповідача Херсонського обласного центру практичної психології і соціальної роботи «Розвиток» судом не встановлені. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що під час роботи позивачки у відповідача до неї не було зауважень з боку керівництва, працівників, громадян. Суд критично відноситься до пояснень представника відповідача Херсонського обласного центру практичної психології і соціальної роботи «Розвиток» та третьої особи, які вони давали в судовому засіданні про те, що позивачка була звільнена на законних підставах, оскільки вони повністю суперечать законодавству, при цьому суд враховує те, що звільнення працівника відповідно до п.2 ст. 40 КЗпП України може бути тільки з урахуванням посади, на якій вона працювала на день її звільнення, а не на момент її працевлаштування у відповідача, як це вказано в листі відповідача на адресу позивачки №55/01-8-19 від 27 березня 2006 року з метою виправлення помилки попереднього керівника. В зв'язку з вищезазначеним суд вважає, що наказ відповідача Херсонського обласного центру практичної психології і соціальної роботи «Розвиток» №37-к від 29 серпня 2006 року про звільнення позивача з посади заступника директора є незаконним та підлягає скасуванню, а позивачка підлягаю поновленню на займаній посаді. Відповідно до ч.1,2 ст. 235 КЗпП України у разі незаконного звільнення з роботи працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір з одночасним вирішенням питання про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Таким чином підлягає стягненню з відповідача Херсонського обласного центру практичної психології і соціальної роботи «Розвиток» на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30 серпня 2006 року /наступний день після звільнення/ по 29 квітня 2008 року до дня припинення діяльності відповідача Херсонського обласного центру практичної психології і соціальної роботи «Розвиток» тобто за 422 робочих дня у розмірі 30 898 гривень 97 копійок /422 помножити на середню заробітну плати на момент звільнення/ з урахуванням підвищення тарифних ставок працівникам освіти та різниці у заробітній платі, отриманої позивачем під час її роботи на теперішній час, що підтверджується матеріалами цивільної справи, а також відсутність вини позивача з приводу строків розгляду цивільної справи. Суд критично відноситься до довідки Херсонського обласного центру практичної психології і соціальної роботи «Розвиток» про визначення розміру середньої заробітної плати позивача на день її звільнення, оскільки вона не відповідаю вимогам Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 08 лютого 1995 року №100, в зв'язку з чим суд виходить із середньоденної заробітної плати у розмірі 74 гривні 35 копійок, оскільки згідно довідки відповідача від 14 вересня 2006 року №12/01-12 середня заробітна плата позивача за останні два місяця, що передували звільненню складає 3048 гривень 46 копійок /липень 2006 року - 1274 грн., 16 коп., серпень 2006 року - 1774 грн., 30 коп., тобто 41 робочій день/. При визначені розміру моральної шкоди суд враховує страждання та переживання позивачки у зв'язку з її звільненням /знаходження на лікарняному/, ускладнення сімейних стосунків та порушення нормальних життєвих зв'язків, через неможливість продовження активного громадського життя, необхідність прикладання додаткових зусиль для організації свого життя та визначає розмір стягнення у сумі 1 000 гривень. При прийнятті рішення по справі суд враховує ту обставину, що на момент проголошення рішення відповідач Херсонський обласний центр практичної психології і соціальної роботи «Розвиток» хоч і припинив свою роботу, але не виключений з реєстру, як юридична особа. Крім цього суд враховує ту обставину, що відповідач Херсонський обласний центр практичної психології і соціальної роботи «Розвиток» не надав суду доказів про можливість переведення позивача за її згодою на іншу роботу, а також те, що позивачка зі своєю освітою та кваліфікацією не може працювати на посаді заступника директора відповідача. Підстав для відмови у позові у суду не має.

Outcome: partial