Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення на свою користь витрат в порядку регресу, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 22 535 грн. 84 коп., а також судові витрати: судовий збір в розмірі 225 грн. 36 коп., витрати по сплаті за послуги на інформаційно-технічного забезпечення судового процесу в розмірі 30 грн. 00 коп. посилаючись на те, що [PERSON] визнаний винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 23.03.2005 р. та в результаті якої був пошкоджений автомобіль марки „Шевроле” [NUMBER], що належить [PERSON], який був застрахований у позивача. Відповідно до умов договору страхування позивачем 26 квітня 2005 року було сплачено на користь [PERSON] 22535 грн. 84 коп. страхового відшкодування. В попередньому судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі і просить їх задовольнити. В судове засідання сторони не з'явилися. Від позивача надійшла письмова заява про розгляд справи у відсутності його представника, підтримання позовних вимог та винесення заочного рішення у справі. Відповідачі та третя особа в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, повідомлення про причини неявки в судове засідання на адресу суду не направили. З урахуванням таких обставин судом було ухвалено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом було встановлено. Відповідно до постанови Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13.05.05 р. р. [PERSON] притягнений до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та визнаний винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 23.03.2005 р. Відповідно до висновку про результати авто товарознавчої експертизи, складеної в Українській автомобільній корпорації «УкрАвто» СП «Нісан-Україна» від 08.04.2005 р. розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб становить 27 432,08 грн. Відповідно до умов договору № 11120-160 від 30.07.04 р. позивачем 26 квітня 2005 року було сплачено на користь [PERSON] 22535 грн. 84 коп. страхового відшкодування. Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Власником автомобіля ГАЗ 5312, [NUMBER] є [PERSON], який на підставі довіреності від 16.09.2004 р. передав його в управління [PERSON]. Тобто, останній володіє цим автомобілем на відповідній правовій підставі. Доказів правомірності заволодіння цим автомобілем [PERSON] судом не здобуто. Тому, суд приходить до висновку, що [PERSON] заволодів цим автомобілем неправомірно. Відповідно до ч. 3 ст. 1187 ЦК України особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зобов'язана відшкодувати її на загальних підставах. В силу ст. 1166 ЦК України саме відповідач [PERSON] має відшкодувати завдану ним майнову шкоду. Відповідно до ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Майнову шкоду слід стягнути з винної особи - [PERSON], а в задоволенні позову до [PERSON] слід відмовити. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України, які понесені позивачем при зверненні до суду слід стягнути із відповідача [PERSON]. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial