Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-28 00:00:00

Позивач -[PERSON] звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, де вказав, що на підставі рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29.11.2005 року з нього стягнуто аліменти в розмірі &frac14; частини його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, починаючи стягнення з 15.11.2005 року на користь відповідача у справі до закінчення навчання в Криворізькому технічному універститеті до 30.06.2010 року. На час розгляду справи в суді відповідач вказував, що його мати не працює і не може його належним чином матеріально утримувати, проте цей факт не був нічим підтверджений. Позивач вказує, що мати відповідача працює і також повинна утримувати відповідача. Позивач зазначив, що його матеріальне становище погіршилося тим, що в нього є нова сім'я, яка складається з чотирьох чоловік, його дружина та двоє дітей не працюють та знаходяться на його утриманні. Позивач вважає, що матеріальне становище відповідача краще, ні ж його, а тому просив суд постановити рішення, яким задовольнити його вимоги і змінити розмір аліментів, що стягуються з &frac14; частини заробітку до 300 гривень щомісячно. Позивач у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав і просив у задоволенні позову відмовити, оскільки його матеріальне становище за пройдений час не покращилося. Третя особа в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд вважає за можливе розглядати справу за її відсутності. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали, вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Судом встановлено, що рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29.11.2005 року з [PERSON] - позивача по справі призначено стягнення аліментів на утримання [PERSON] - відповідача по справі на його користь у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його доходів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для людини відповідного віку щомісячно до закінчення [PERSON] навчання, але не більше ніж до 23 років. При визначенні розміру аліментів суд прийняв до уваги матеріальне становище сторін, третьої особи - матері позивача і тому заявлені позовні вимоги [PERSON] про стягнення на його користь з відповідача аліментів у розмірі &frac14; частини зі всіх видів його доходів задовольнив у повному обсязі (а.с. 5). В судовому засіданні позивач вказував на те, що на теперішній час матеріальне становище відповідача покращилося, а його навпаки погіршилося. На підтвердження своїх слів позивач представив суду довідку з місця навчання відповідача, згідно якої останній навчається на бюджетній основі без виплати стипендії, довідку з Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області про склад своєї сім'ї, яка складається з нього, його дружини, яка ніде не працює і є домогосподаркою та двох дітей: [PERSON], 1988 року народження, яка є студенткою та [PERSON], 1995 року народження, який є учнем 7 класу (а.с. 6, 7). Крім того, позивач надав суду документи, згідно яких навчання [PERSON], яка навчається в приватному вищому навчальному закладі “Кременчуцький університет економіки, інформаційних технологій і управління” становить 4000 гривень на рік, а аліменти на утримання [PERSON], 1995 року народження станом на 08.04.2008 року не стягуються (а.с. 20-22). Таким чином обидві дитини та його дружина, яка не працює знаходяться на його повному утриманні. Суд, оцінюючи надані позивачем докази у їх сукупності, прихожить до висновку, що позивачем не був доведений в судовому засіданні той факт, що матеріальне становище відповідача покращилося, а його погіршилося з наступних підстав. Згідно рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29.11.2005 року на моменту розгляду справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів розмір середньомісячної заробітної плати [PERSON] становив 2000 гривень (а.с. 5). На момент розгляду справи за позовом [PERSON] про зменшення розміру аліментів, що стягуються розмір середньомісячної заробітної плати позивача по справі становить 3312,65 грн. (19875,89 грн. - заробітна лати позивача за шість місців/ 6місяців = 3312,65 грн.) (а.с. 23). З батька [PERSON], 1995 року народження - [PERSON] за рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 22.04.2002 року стягуються аліменти у розмірі &frac14; частини зі всіх видів заробітку на користь матері Шестакової Наталії Іванівни (а.с. 20). На зворотньому боці виконавчого листа державним виконавцем зроблений надпис про те, що аліменти утримувались з 21.11.2003 року, станом на 08.04.2008 року аліменти не стягувалися. Суд приходить до висновку, що на утримання [PERSON], 1995 року народження стягуються аліменти з його рідного батька [PERSON]. Той факт, що на даний момент аліменти не стягуються, суд розцінює як байдужість зі сторони матері хлопчика, яка не вчиняє всіх належних дій для забезпечення стягнення аліментів на утримання її сина, оскільки рішенням суду, згядно якого на утримання дитни стягуються аліменти права неповнолітнього хлопчика захищені. Тому суд не може визнати той факт, що аліменти на даний час не стягуються причиною погіршення матеріального становища позивача по справі і підставою для ущемлення прав відповідача по справі - його сина. В судовому засіданні позивач не надав суду ніяких пояснень з приводу того, чи має [PERSON], 1988 року народження інші джерела для свого матеріального забезпечення, крім його заробітної плати. Як стало відомо в судовому засіданні зі слів відповідача, його мати проживає та працює в Російській Федерації і щомісячно надає йому матеріальну допомогу, проте її недостатньо, тому посилання позивача на те, що мати відповідача також повинна утримувати їх сина, який продовжує навчання, проте цього не здійснює суд визнає необгрунтованими та такими, що не підтвержені належними доказами. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 60 ЦПК України кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у стрін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що доводи позивача в розрізі того, що матеріальне становище відповідача покращилося, не знайшло свого обґрунтування в судовому засіданні, позивач в судовому засіданні не довів тих обставин, на які він посилався в своїй позовній заяві і які мають суттєве значення для ухвалення рішення по справі, син позивача по справі - [PERSON] продовжує навчання у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, позивач працює та отримує заробітну плату і має реальну змогу належним чином матеріально забезпечувати свого сина, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача безпідставні, необгрунтовані та не підтверджені доказами, і приходить до висновку, що позивачу необхідно відмовити у задоволенні його вимог. На підставі викладеного, ст. 192 Сімейного Кодексу України та

Outcome: dismissed