Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-08 00:00:00

06.02.2007р. до суду надійшов позов (а.с. 2-3), в якому заявлені вимоги щодо стягнення з [PERSON] на користь Госпрозрахункового підрозділу Іллічівський завод автомобільних агрегатів Закритого акціонерного товариства « Запорізький автомобілебудівельний завод» в рахунок відшкодування заподіяної підприємству матеріальної шкоди 1971 грн. 57 коп., судових витрат: держмито у сумі 51 грн. та інформаційно-технічний збір у сумі 30 грн., а усього 2052 грн. 57 коп. 14.06.2007р. була подана нова редакція позовної заяви (а.с. 52-53), в якій уточнені обґрунтування вищезазначених позовних вимог. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, посилаючись на ті обставини, що відповідач працював слюсарем механоскладальних робіт, з ним був укладений договір, про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, що 30.06.2006р. [PERSON] порушив вимоги технологічної операції, внаслідок чого було пошкоджено автомобіль, вартість ремонту складає 2486 грн. 45 коп., але відповідач відмовився від відшкодування шкоди у добровільному порядку, під час звільнення з нього стягнуто 514 грн. 88 коп. Відповідач позов не визнав, із його письмових заперечень (а.с.33) та пояснень у судовому засіданні вбачається, що відсутня вина в завданні шкоди, т.я. автомобіль було пошкоджено внаслідок несправності гальмівної системи, про що його не попередили і не поставили відповідну відмітку в маршрутному листі. Заслухавши пояснення представників сторін, відповідача, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], з*ясувавши обставини справи та дослідивши надані 2. докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти та правовідносини. Відповідач [PERSON] працював слюсарем механоскладальних робіт цеху № 25 Іллічівського заводу автомобільних агрегатів ЗАТ «Запорізький автомобілебудівельний завод» з 03.05.2006р. по 04.08.2006р. (а.с. 4, 5, 14). 03.05.2006р. з відповідачем було укладено договір № 103 про повну індивідуальну матеріальну відповідальність (а.с.13). 30.06.2006р. [PERSON] працював у третю зміну (а.с.31), знаходився на робочому місці №13 і повинен був виконувати технологічні операції №№ 27, 28 (а.с.17-18). Ці факти відповідачем визнано. О 02 год. 15 хв. 30.06.2006р. на технологічну операцію №27 був встановлений автомобіль «Авео» [NUMBER]. Незважаючи на попередження слюсаря [PERSON] про несправність гальмівної системи, [PERSON] сів за кермо цього автомобіля, включив двигун і почав рух заднім ходом, внаслідок чого сталось зіткнення автомобіля з підйомником спуску автомобілів з естакади і автомобіль одержав пошкодження. Зазначені обставини підтверджуються поясненнями у судовому засіданні та матеріалами справи на а.с. 6-7, 8-11, 12, 54-55, 58, в т.ч. поясненнями [PERSON] та [PERSON] під час службового розслідування. Вартість ремонту пошкодженого автомобілю складає 2170 грн. 47 коп. згідно розрахунку на а.с. 15. У рахунок відшкодування шкоди з відповідача було стягнуто 514 грн. 88 коп. (а.с.16) згідно наказу № 202 від 04.08.2006р., яким Бевзюк був притягнутий до матеріальної відповідальності (а.с.12, 30). За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсягу на підставі ст.ст. 130, 134 КЗпП України, ст.ст. 79, 88 ЦПК України. При цьому суд вважає, що відповідач не довів свої заперечення, що його пояснення про те, що йому не було відомо про несправність гальмівної системи спростовуються вищезазначеними доказами, в т.ч. поясненнями свідка [PERSON], матеріалами службового розслідування на а.с. 6-11, 54-55, 58.

Outcome: approved