Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-27 00:00:00

[PERSON] пред'явила в суд позов до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 3 000,00 грн. і моральної шкоді у розмірі 2 000,00 грн., вказуючи, що впродовж 2005-2007 років мали місце багаторазові залиття належної їй на праві власності квартири [ADDRESS], через халатне користування сантехнічними приладами мешканцями квартири [ADDRESS], розташованої на другому поверсі зазначеного вище житлового будинку, власником якої є відповідач [PERSON]. У зв'язку з погіршенням технічного стану зазначеної вище належної їй квартири, їй завдана матеріальна шкода в сумі 3 000,00 грн. Крім того, їй завдана і моральна шкода, яка полягає у її фізичних і душевних стражданнях, пов'язаних з тим, що погіршення технічного стану її житла призвело до порушення її нормального способу життя, що, в свою чергу, негативно вплинуло на стан її здоров'я, так як вона перенесла нервовий стрес. До того ж, відповідач відмовився відшкодувати їй збитки та жодного разу не вибачився перед нею, а навпаки вона вислуховувала від нього неодноразові образи, що значно посилювало її моральні та фізичні страждання. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов і підтвердила викладені вище обставини. Третя особа [PERSON] підтримав позов [PERSON] і підтвердив викладені вище обставини. Відповідач [PERSON]. та його представник [PERSON] не визнали позов [PERSON], посилаючись, що залиття належної позивачеві квартири мало місце, по-перше, в лютому 2006 року у зв'язку з аварією системи центрального опалення, коли лопнув розширювальний бачок системи центрального опалення на горищі житлового будинку [ADDRESS], і, по-друге, у березні 2007 року у зв'язку з тим, що в квартирі позивача прорвало трубу системи центрального опалення через неякісне улаштування заглушки при відключенні квартири позивача від системи центрального опалення . Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін і допитавши свідків [PERSON] і [PERSON], суд доходить висновку, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом установлено, що двохкімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею 39,4 кв.м. і житловою площею 29,2 кв.м., розташована на першому поверсі двохповерхового житлового будинку [ADDRESS] та належить на праві приватної власності [PERSON] і [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 30.01.2003 року, посвідченого Першою одеською державною нотаріальною конторою за р.№ 8-290, зареєстрованого в КП „ОМБТІ та РОН” 11.03.2003р. під р.№ 484 на стор.37 в книзі 402пр. Власником однокімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 19,1 кв.м. і житловою площею 13,6 кв.м., розташованої на другому поверсі житлового будинку [ADDRESS], є [PERSON]. на підставі договору дарування від 16.11.1993р., посвідченого Другою одеською державною нотаріальною конторою за р.№ 4-3943, зареєстрованого в Одеському МБТІ 24.11.1993р. під р.№ 484 на стор.26 в книзі 36пр. Позивач [PERSON] у обґрунтування своїх позовних вимог до [PERSON] про відшкодування матеріальної і моральної шкоди стверджує, що неодноразові залиття її квартири [ADDRESS] в будинку [ADDRESS] із розташованої поверхом вище в цьому ж будинку квартири відповідача [ADDRESS] впродовж 2005 - 2007 років відбувалися у зв'язку з халатним користуванням сантехнічними приладами мешканцями зазначеної квартири [ADDRESS], на підтвердження чого надала суду акт працівників ПП „Власко” від 21.10.2005р., акт працівників дільниці № 4 КП „ДЄЗ „Жовтневе” від 06.02.2006р. та складений працівниками ВКФ „Цифрові мережі зв'язку” акт про пошкодження абонентської мережі. Відповідач [PERSON]. категорично заперечує факти залиття квартири позивача з його вини, вказуючи, що залиття належної позивачеві квартири мало місце в лютому 2006 року через аварію системи центрального опалення, коли лопнув розширювальний бачок системи центрального опалення на горищі житлового будинку [ADDRESS], а також у березні 2007 року, коли в квартирі позивача прорвало трубу системи центрального опалення, у зв'язку з неякісним улаштуванням заглушки при відключенні квартири позивача від системи центрального опалення. Вирішуючи дану справу, суд бере до уваги, що, по-перше, в акті працівників ПП „Власко” від 21.10.2005р. не зазначена причина залиття квартири позивача, по-друге, при складені працівниками дільниці № 4 ПП „ДЄЗ „Жовтневе” акту від 06.02.2006 року не була обстежена належна відповідачеві квартира, отже зазначена в цьому акті причина залиття квартири позивача є лише припущенням, по-третє, при складені цих актів працівниками житлових організацій не був присутній відповідач [PERSON]., і, по-черверте, в акті працівників ВКФ „Цифрові мережі зв'язку” не міститься даних про дату складання цього акту та номеру акту. Таким чином, зазначені вище акти не можуть розглядатися судом як належні докази на підтвердження фактів залиття квартири позивача з вини відповідача. Крім того, вирішуючи дану справу суд ураховує, що позивач відмовилася від проведення у даній справі судової будівельно-технічної експертизи з метою встановлення дійсних причин залиття її квартири. Більш того, ту обставину, що в лютому 2006 року мало місце залиття квартири позивача у зв'язку з аварією системи центрального опалення будинку [ADDRESS], підтвердили позивач, третя особа [PERSON] та допитані судом свідки [PERSON] і [PERSON], а та обставина, що в березні 2007 року в квартирі позивача прорвало трубу системи центрального опалення, не заперечувалась ані позивачем ані третьою особою [PERSON]. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу, а згідно ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може грунтуватися на припущеннях. Виходячи з викладеного, суд доходить висновку, що позивач не надала суду доказів на підтвердження своїх доводів щодо залиття її квартири з вини відповідача [PERSON], як цього вимагає ст.60 ЦПК України, отже позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню за недоведеністю. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed