overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

ТОВ “Шостка-тепло” звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги в сумі 1048,68 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ТОВ “Шостка-тепло” забезпечує послугами з теплопостачання населення м.Шостки в тому числі і будинок, де мешкає відповідачка по справі, яка користується наданими послугами, але за них не сплачує, тому виникла заборгованість перед підприємством на вказану суму. У судовому засіданні представник позивача, підтримав позовні вимоги і просить стягнути з відповідачки заборгованість в сумі 1048,68 грн., сплачений судовий збір в сумі 5,10 грн, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 30 грн. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, де просить справу розглядати без її участі, позов визнає повністю. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що відповідачка проживає за адресою: [ADDRESS]. ТОВ “Шостка-Тепло” забезпечувало будинок, де мешкає відповідачка своїми послугами, але вона за них не сплачувала, тому виникла вказана заборгованість в сумі 1048,68 грн, яка підлягає стягненню. Згідно ст.68 ЖК України наймач квартири зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. При подачі позову до суду позивачем був сплачений судовий збір в сумі 5,10 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 30 грн., тому ці суми підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. Відповідно ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки судовий збір в сумі 45 грн. 90 коп. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулася в суд і просить шлюб з відповідачем розірвати, мотивуючи тим, що з 26 лютого 2005 року вони перебуваєють у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання є син [PERSON], [INFO]народження. В період спільного проживання з відповідачем жили погано, часто в сім׳ї виникали сварки, не було уступок і взаєморозуміння. Відповідач зловживав спиртними напоями. Все це призвело до того, що 10 травня 2007 року припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, поновлювати їх не бажають. А тому, просить шлюб розірвати. Відповідач з позовом згідний, і пояснив, що дійсно припинили сімейно-шлюбні відносини з позивачкою і поновлювати їх не бажає. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст.110,112 СК України. Судом встановлено, що сторони з 26 лютого 2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб реєстрували в відділі реєстрації актців цивільного стану Дунаєвецького РУЮ, актовий запис № 25, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Від спільного проживання є син [PERSON], [INFO]року народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження. Через постійні сварки і непорозуміння в сім'ї, 10 травня 2007 року сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, миритись не бажають, на розірвання шлюбу наполягають. А тому, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу сторін суперечить їх інтересам, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON]звернувся в суд з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи тим, що [INFO]року помер його батько - [PERSON], який проживав в с. Блищанівка Дунаєвецького району Хмельницької області. Після смерті батька залишилося спадкове майно: земельний і майновий пай. Позивач являється спадкоємецем за законом. В установлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини позивач не звернувся з заявою в Дунаєвецьку держнотконтору по тій причині, що був у відрядженні. В даний час Дунаєвецька держнотконтора з цих підстав відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому і звернувся до суду. Представник відповідача Михайлівської сільської ради Дунаєвецького району позов визнав повністю. Відповідачі [PERSON]., [PERSON]та [PERSON]. подали до суду заяви, в яких просять, справу слухати у їх відсутності, позов визнають повністю, претензій до спадщини не мають. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO]року помер позивача батько - [PERSON], який проживав в с.Блищанівка Дунаєвецького району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті батька залишилося спадкове майно, яке складається з земельного та майнового паю. Позивач являється спадкоємецею за законом. Позивач пропустив строк, необхідний для прийняття спадщини по тій причині, що перебував у відрядженні. Відповідно до ст.1272 ЦК України, у разі пропуску спадкоємцем строку для прийняття спадщини встановленого ст.1270 ЦК України з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини і йому слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, а тому вимоги позову є обгрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи тим, що [INFO]року померла його тітка, [PERSON]. Після її смерті в [ADDRESS]залишилось спадкове майно - жилий будинок з належними до нього господарськими будівлями. Позивач являється спадкоємцем за заповітом на майно померлої. Чоловіка та дітей у неї не було. Однак, в даний час позивач немає змоги оформити спадщину, оскільки [PERSON] при житті не оформила правовстановлюючий документ на домоволодіння як власник. А тому, звертається до суду. Представник відповідача Балинської сільської ради позов визнав повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст.ст.130 ч.4, 174 ЦПК України при визнанні позову ухваляється судове рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст.25ч.4, 331, 346, 1223 ЦК України. Судом встановлено, що [INFO]року померла позивача тітка- [PERSON]. Після її смерті в [ADDRESS]залишилось спадкове майно - жилий будинок з належними до нього господарськими будівлями, що підтверджується свідоцтвом про її смерть, довідками Балинської сільської ради, технічним паспортом на домоволодіння. Спадкоємцем за заповітом є позивач. Однак, при житті [PERSON] на належне її домоволодіння свідоцтво про право власності не оформила, що підтверджується довідкою Дунаєвецького МКП“Інвентарбюро”. Відповідно до ст.331 ЦК України, право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту такої. Відповідно до ст.ст.25 ч.4, 346ЦК України, право власності не може бути оформлено на померлу. Відповідно до ст.1223 ЦК України позивач є спадкоємцем за заповітом і має право на оформлення спадщини та відповідного права власності на спадкове майно померлої. А тому, вимоги обгрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулася в суд і просить шлюб з відповідачем по справі розірвати, мотивуючи тим, що 06 серпня 1988 року зареєструвала шлюб з [PERSON]. Шлюб реєстрували в Глібівській сільській раді Новоушицького району, актовий запис №13. Від спільного проживання є шестеро дітей: син, [PERSON] 1989 року народження, який вже повнолітній, дочка [PERSON], [INFO]оку народження, син [PERSON],[INFO] року народження, син [PERSON], [INFO]року народження, син [PERSON], [INFO] року народження та син [PERSON], [INFO]року народження, які проживають з позивачкою. В період спільного проживання з відповідачем жили погано, часто виникали сварки, в сім'ї не було уступок та взаєморозуміння. Все це призвело до того, що в 2000 році сторони припинили сімейно-шлюбні відносини. Примирення неможливе, сім'я розпалась остаточно. А тому, просить суд шлюб розірвати. Відповідач позов визнав повністю і пояснив, що дійсно з позивачкою не проживає і не має наміру поновлювати сімейно-шлюбні відносини, миритись не бажає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст.ст.130 ч.4, 174 ЦПК України при визнанні позову ухваляється судове рішення. Судом встановлено, що 06 серпня 1988 року сторони зареєстрували шлюб. Шлюб реєстрували в Глібівській сільській раді Новоушицького району, актовий запис №13, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Від спільного проживання є шестеро дітей: син, [PERSON] року народження, який вже повнолітній, дочка [PERSON], [INFO]оку народження, син [PERSON],[INFO] року народження, син [PERSON], [INFO]року народження, син [PERSON], [INFO] року народження та син [PERSON], [INFO]року народження, що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, вважаючи, що сім'я розпалась остаточно. А тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу сторін суперечить їх інтересам, що має істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

У поданій до суду заяві позивачі просять виселити відповідача з будинку [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог покликаються на те, що відповідач - бувший чоловік [PERSON] безпідставно відмовляється виселитися з будинку, який належить їм на праві спільної часткової власності як спадкоємцям після смерті їх батька, хоча має власне житло та зареєстрований в цьому ж селі по [ADDRESS]. У судовому засіданні позивачі підтримали позов повністю і по аналогічних мотивах. Відповідач позов визнав. Відповідачу судом роз'яснені наслідки визнання позову. На думку суду, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, є достатні підстави для прийняття визнання відповідачами позову. При постановленні рішення з відповідача підлягають до стягнення на користь позивачів сплачені ними при подачі позову судові витрати по оплаті судового збору згідно положень ст.88 ЦПК України в розмірі 8 грн. 50 коп. та 7 грн. 50 коп. як витрати із забезпечення інформаційно-технічного розгляду цивільних справ. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

04.06.2008 року [PERSON], звернулася до суду з заявою про надання права на реєстрацію шлюбу і зниження шлюбного віку. В заяві послалася на таке, що з грудня 2007 року вона проживає у цивільному шлюбі з [PERSON], і вони бажають зареєструвати шлюб, але Снігурівський РАЦС відмовляє в цьому, у зв'язку з тим, що вона не досягла шлюбного віку. Просила суд надати право на реєстрацію і знизити шлюбний вік . У попередньому судовому засіданні підтримала свою заяву. Заінтересована особа у попереднє судове засідання не з'явилася. Про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином та своєчасно. Яка надала письмову заяву та просить суд розглядати справу у її відсутність, проти задоволення заяви не заперечує . Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні заяви ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 Цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову , суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON], народилася [INFO] і не досягла шлюбного віку, про що свідчить ксерокопія свідоцтва про народження (а.с.5), а також з показань свідка [PERSON], яка підтвердила, що заявниця та [PERSON], бажають створити сім'ю, знаходяться у фактичних шлюбних стосунках і проживають однією сім'є, та бажають узаконити сімейні відносини. Відповідно до ст. 23 Сімейного Кодексу України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Згідно ст. 22 Сімейного Кодексу України шлюбний вік для жінки встановлюється у 17 років. Таким чином, судом встановлено, що заявниця не досягла шлюбного віку, але на даний час фактично створила сім'ю разом з [PERSON], і згідно довідки Поліклініки Снігурівської ЦРЛ [PERSON], перебуває на обліку з приводу вагітності яка складає 25-26 тижнів. Враховуючи викладене, суд вважає, що ці обставини є підставою для зниження шлюбного віку, відповідають інтересам заявниці, відповідно до ст. 23 п.2 Сімейного Кодексу України, а тому задовольняє заяву [PERSON], у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, де вказала, що 30.09.1995 року уклала шлюб з відповідачем, з яким мають одну неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] народження, яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач з червня 2004 року проживає окремо, матеріальну допомогу на утримання дочки не надає, хоча й має обов'язок. Позивачка просила постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої дочки до досягнення нею повноліття у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його доходу. Позивачка у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментв на утримання дочки Антоніни. Суд, вислухавши сторони по справі, вивчивши письмові матеріали, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.09.1995 року сторони по справі уклали шлюб, який був зареєстрований Добровеличківським відідлом реєстрації актів громадського стану Кіровоградської області, актовий запис № 56 (а.с. 2). Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину - дочку [PERSON] [INFO] народження, батьком якої є відповідач по справі [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини [NUMBER] (а.с. 3). Неповнолітня дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с. 5), а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання своєї дочки з червня 2004 року не надає, хоча й має такий обов'язок. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, оскільки відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, хоча має обов'язок щодо утримання своєї неповнолітньої дочки, суд вважає за необхідне стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO] народження до досягнення нею повноліття на користь позивачки в примусовому порядку в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), про що не заперечував і сам відповідач у судовому засіданні. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31 травня 1995 року і мають дитину: [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, постійно виникають сварки та непорозуміння. Спільної заінтересованості про створення моральної та матеріальної бази сім»ї немає. Подружні відносини не підтримують шість місяців. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] на попередньому розгляді справи позов визнав та не заперечує проти його задоволення, просить не надавати строк для примирення, а шлюб розірвати. Заслухавши пояснення стрін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 31 травня 1995 року, який зареєстровано Володимир-Волинським відділом РАГС, актовий запис №110. Мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] . Сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли. Між ними часто виникають сварки та непорозуміння. Спільної заінтересованості про створення моральної та матеріальної бази сім»ї немає, а сам шлюб носить формальний характер. Подружні відносини не підтримують шість місяців. Сторони заявили, що подальше збереження шлюбу є неможливим, просять його розірвати. Відповідно до ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, інтересам їх неповнолітньої дитини та суперечити моральним засадам суспільства. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 104 ч. 2, 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

Представник позивача - ХД АТ “Індекс-банк” звернувся в суд із позовом, в якому вказує, що між відповідачем та АТ “Індекс-банк” в особі ХД “Індекс-Банк” було укладено кредитний договір № 1600 від 14.06.2007 року, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит на суму 3000 гривень терміном до 13.06.2010 року. [PERSON] своїх зобов&cent;язань за Договором не виконує, кредитних коштів не повертає. Відповідно до кредитного договору, у разі невиконання чи неналежного виконання Позичальником умов договору, зокрема у випадках порушення строку повернення кредиту, Банк в праві вимагати дострокового погашення кредиту в повній сумі, відсотків за користування кредитом та штрафів (пені), а позичальник зобов&cent;язаний повернути банку суму кредиту і сплатити передбачені договором пеню та штраф. Станом на 14.05.2008 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 2477,50 гривень. Представник позивача - керуючий відділення при філії - В.В.Плакса позовні вимоги підтримав повністю та просить суд стягнути з відповідача у примусовому порядку заборгованість за кредитним договором в сумі 2336 гривень, заборгованість по процентній винагороді в сумі 71,09 гривень, по комісійній винагороді в сумі 67,87 гривень та пеню за прострочення платежу 2,54 гривні, а всього стягнути 2477,50 гривень та витрати, пов”язані зі сплатою судового збору. Відповідач позов визнала та пояснила, що дійсно від АТ “Індекс-банк” в особі філії ХД АТ “Індекс-банк” вона отримала кредит на суму 3000 гривень, спочатку кредитні кошти вносила щомісячно, але потім не вистачало коштів на погашення кредиту, тому виникла заборгованість, суму позову визнала повністю. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між сторонами 14.06.2007 року був укладений кредитний договір, умови якого відповідачем виконано частково, у зв&cent;язку з чим виникла заборгованість по сумі кредиту та нараховано пеню за несвоєчасну сплату. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов&cent;язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором, тому позов є обгрунтованим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

Представник позивача - ХД АТ “Індекс-банк” звернувся в суд із позовом, в якому вказує, що між відповідачем та АТ “Індекс-банк” в особі ХД “Індекс-Банк” було укладено кредитний договір № 1509 від 06.06.2007 року, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит на суму 3000 гривень терміном до 05.06.2010 року. [PERSON] своїх зобов&cent;язань за Договором не виконує, кредитних коштів не повертає. Відповідно до кредитного договору, у разі невиконання чи неналежного виконання Позичальником умов договору, зокрема у випадках порушення строку повернення кредиту, Банк в праві вимагати дострокового погашення кредиту в повній сумі, відсотків за користування кредитом та штрафів (пені), а позичальник зобов&cent;язаний повернути банку суму кредиту і сплатити передбачені договором пеню та штраф. Станом на 14.05.2008 року загальна заборгованість за кредитним договором становить 2408,82 гривень. Представник позивача - керуючий відділення при філії - В.В.Плакса позовні вимоги підтримав повністю та просить суд стягнути з відповідача у примусовому порядку заборгованість за кредитним договором в сумі 2336 гривень, заборгованість по процентній винагороді 36,35 гривень, по комісійній винагороді в сумі 35,07 гривень, пеню в сумі 1,40 гривень та витрати, пов”язані зі сплатою судового збору. Відповідач позов визнала та пояснила, що дійсно від АТ “Індекс-банк” в особі філії ХД АТ “Індекс-банк” вона отримала кредит на суму 3000 гривень, спочатку кредитні кошти вносила щомісячно, але потім не вистачало коштів на погашення кредиту, тому виникла заборгованість, суму позову визнала повністю. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між сторонами 06.06.2007 року був укладений кредитний договір, умови якого відповідачем виконано частково, у зв&cent;язку з чим виникла заборгованість по сумі кредиту та нараховано пеню за несвоєчасну сплату. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов&cent;язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором, тому позов є обгрунтованим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

12 травня 2008 року [PERSON]. звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Шевелівської сільської ради Балаклійського району Харківської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку набувальної давнини. В обгрунтування своїх позовних вимог зазначив, що в 1969 році він був прийнятий в члени КСП «Рассвєт». В 1989 році між ним та КСП «Рассвєт» в особі директора [PERSON]був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS], згідно умов якого він повинен був сплатити 40% від вартості будинку, а Продавець нотаріально посвідчити укладену угоду. Він свої договірні зобов»язання виконав, але договір купівлі-продажу нотаріально посвідчений не був і право власності на нього не зареєстровано. На даний час це зробити неможливо, оскільки в 2000 році КСП «Рассвєт» було реорганізовано в СТОВ «Шевелівське», яке в 2006 році ліквідовано без правонаступників. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі і просить задовольнити заявлені вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його присутності, позов визнає і не заперечує проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення позивача, врахувавши думку відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що 24 жовтня 1989 року між [PERSON]і КСП «Рассвєт» в особі директора [PERSON]укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS]( а.с. 6, 7). Відповідно до п.2 зазначеного договору [PERSON]. сплатив 40% балансової вартості будинку, який був знятий з балансу КСП «Рассвєт» ( а.с. 9, 23). Нотаріально договір купівлі-продажу вказаного житлового будинку з надвірними будівлями не був посвідчений і право власності на нього не зареєстровано( а.с. 11). Рішенням Балаклійської РДА № 01009 від 14.02.2000року КСП «Рассвєт» було реорганізовано в СТОВ «Шевелівське», яке ухвалою Господарського суду від 25.01.2006 року ліквідовано без правонаступників, в зв»язку з чим неможливо витребувати необхідні для оформлення права власності на будинок правовстановлюючі документи ( а.с. 10). Згідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном- протягом п»яти років, набуває право власності на це майно, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Outcome: approved