Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із зазначеною заявою, мотивуючи свої вимоги тими обставинами, що її дідусь - [PERSON], померлий [INFO], за життя склав заповіт, згідно з яким все своє майно заповідав їй. При намаганні оформити спадщину виявилося, що в договорі про виділення земельної ділянки для забудови житлового будинку, який і є спадковим майном, невірно вказане прізвище та ім»я, які вочевидь є наслідком неправильного перекладу з російської на українську мову, а саме - прізвище зазначене як [PERSON], а не [PERSON], а ім»я - [PERSON], а не [PERSON], як зазначено у свідоцтві про смерть [PERSON]. Також у заповіті, посвідченому 17.11.1995 Шостою державною нотаріальною конторою, прізвище зазначене як [PERSON], а ім'я - [PERSON]. Просить суд встановити факт належності договору про виділення земельної ділянки для забудови індивідуального жилого будинку від 28 січня 1959 року з реєстрацією ДМБТІ від 23 травня 1968 року на право власності на житловий будинок[ADDRESS]та заповіту від 17 листопада 1995 року [PERSON] для того, щоб заявниця змогла отримати спадщину. У судовому засіданні заявниця та її представник підтримали вимоги заяви, та, посилаючись на ті самі підстави, просили суд їх задовольнити. Представник зацікавленої особи - Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори до суду не з»явився, надав суду листа про розгляд справи за його відсутністю. Представник іншої зацікавленої особи - ДМБТІ до суду не з»явився, що не перешкоджає суду розглянути справу по суті. Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справу про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Так як на день розгляду справи у суді [PERSON]. помер, суд вважає належним документом та доказом у справі свідоцтво про смерть (а.с.14), згідно з яким [INFO]помер [PERSON]. Згідно з договором про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку (а.с.15-16) та зареєстрованим у ДМБТІ домоволодінням[ADDRESS] , вони надані та зареєстровані за «[PERSON]», що записано російською мовою. Згідно з нормами української мови цей документ належить «[PERSON]», а тому суд вважає, що складений та зареєстрований російською мовою договір про надання земельної ділянки для домоволодіння належить [PERSON] У заповіті, посвідченому 17 листопада 1995 року Шостою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою, зазначено, що [PERSON] заповідає належний йому житловий будинок, що знаходиться у [ADDRESS], [PERSON] (а.с.13). Суд вважає, що при посвідченні заповіту нотаріусом було допущено помилку у перекладі, яку не можна виправити іншим шляхом, ніж встановленням факту належності заповіту [PERSON]. Встановлення цих фактів необхідно заявниці для оформлення спадщини, яку вона фактично прийняла, так як проживала разом зі спадкодавцем за даними домової книги та паспорту з відміткою про реєстрацію.

Outcome: approved