Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-26 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись з позовом до Вінницької міської ради, [PERSON], [PERSON] про визнання права на користування жилим приміщенням - кімнатами № 51, 53 в гуртожитку по [ADDRESS]та визнання недійсним ордеру на дане приміщення, що був виданий сім`ї [PERSON]. Позовні вимоги мотивували тим, що в 1994 році на їх сім`ю в складі 4 чоловік ([PERSON] [PERSON] та двоє синів, які в даний час повнолітні) був виданий ордер на жиле приміщення в гуртожитку по [ADDRESS], площею 10,0 кв.м. В 2001 році вони потоваришували з сім`єю [PERSON] і [PERSON], які були одинокими людьми похилого віку і проживали в кімнатах № 51, 53, загальною площею 24,0 кв.м. Між ними склались дружні стосунки, тому вони почали тісно спілкуватись, допомагати один одному по господарству, спільно користуватись кімнатами. Вони частково забезпечували [PERSON] продуктами харчування, разом приїжджали на батьківщину [PERSON] - в с. Стара Прилука Липовецького району Вінницької області. [INFO][PERSON] померла і була похована в с. Стара Прилука за кошти позивачів. Після смерті дружини [PERSON] почав постійно проживати з позивачами і вони його доглядали, а [INFO]він помер і також був похований в с. Стара Прилука за кошти позивачів. [PERSON]продовжили користуватись кімнатами № 51,53 в гуртожитку, оскільки вважали, що з [PERSON] вони проживали однією сім`єю, вели з ними спільне господарство, і це є підставою для визнання їх членами сім`ї [PERSON] і визнання за ними права користування даними кімнатами. Крім того, 13.09.2007 року, під час розгляду спору в суді, сім`ї [PERSON] і [PERSON]був виданий ордер на спірні кімнати № 51, 53 в гуртожитку. [PERSON] і [PERSON] вважають, що ордер виданий з порушенням вимог ст.ст. 127, 129 ЖК України, оскільки [PERSON] ніколи не перебувала на обліку як така, що потребує поліпшення житлових умов, [PERSON]перебував у черзі під номером 2482, має у власності частку квартири; крім того, ордер виданий на приміщення в гуртожитку, хоча станом на день його видачі гуртожиток вже мав статус будинку для малосімейних, тому даний ордер просили визнати недійсним. Вінницька міська рада також звернулась до суду з позовом про виселення [PERSON], [PERSON] з кімнат № 51, 53 в гуртожитку по [ADDRESS], оскільки дане приміщення було самоправно зайнято ними. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] і їх представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю за викладених обставин, просили їх задовольнити, а позов Вінницької міської ради про виселення не визнали і просили відмовити в його задоволенні. Додатково суду пояснили, що [PERSON] і [PERSON] з 1995 року за станом здоров`я не працювали, періодично проживали в с. Стара Прилука Липовецького району, старший син ходив там в школу і молодший переважно знаходився в селі. Той факт, що з [PERSON] вони проживали однією сім`єю і вели спільне господарство, підтверджується тим, що [PERSON] визнавали їх своїми дітьми, дозволяли користуватись кімнатами № 51, 53 і ночувати, коли у [PERSON] були нічні приступи астми, також вони разом робили ремонт в кімнаті № 53. Разом з тим, спільного бюджету у них не було, оскільки пенсію для [PERSON] отримувала [PERSON] за дорученням, а розпоряджались коштами [PERSON] і [PERSON] самостійно (сплачували комунальні послуги і давали гроші на придбання ліків та продуктів). З особистих речей [PERSON] в кімнаті у [PERSON] знаходився лише холодильник, який вони разом придбали в 1992 році. В даний час вони вдвох (діти повнолітні, мають свої сім`ї і постійно проживають в с. Стара Прилука) фактично займають три кімнати № 309 (21), № 51, № 53 на різних поверхах і сплачують комунальні послуги. Представник Вінницької міської ради Федчишен В.А. позов [PERSON] не визнав, оскільки він є безпідставним, а позов міської ради про виселення підтримав і пояснив, що в 2004 році [ADDRESS]був переданий до комунальної власності територіальної громади м. Вінниці. 16.07.2007 року гуртожиток визнаний житловим будинком для малосімейних, а 13.09.2007 року рішенням виконкому Вінницької міської ради на даний будинок було оформлено право комунальної власності за територіальною громадою м. Вінниці. Безпальчуки, в порушення вимог ст.ст. 128-129 ЖК України, п. 9 Примірного положення про гуртожитки, самоправно зайняли жиле приміщення - кімнати № 51, № 53, оскільки рішення про надання даного жилого приміщення виконкомом Вінницької міськради не приймалось і відповідний ордер не надавався, в зв`язку з цим, на підставі ч. 3 ст. 116 ЖК України, п. 44 Примірного положення про гуртожитки, [PERSON], [PERSON] підлягають виселенню з займаних кімнат без надання іншого житла. Ордер на вселення [PERSON]ів виданий на підставі наданих і належно оформлених документів, тому підстав для визнання його недійсним немає. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнала і просила відмовити в їх задоволенні. Суду пояснила, що з лютого 2006 року [PERSON]перебував на обліку як такий, що потребує поліпшення житлових умов, в складі сім`ї з двох осіб - він і дружина [PERSON] На підставі рішення громадської комісії з житлових питань при міськвиконкомі від 31.08.2007 року їм був виданий ордер № 177 від 13.09.2007 року на право зайняття жилої площі в [ADDRESS]в м. Вінниці, але оскільки приміщення фактично зайнято [PERSON], вони не змогли поселитись у надане житло. Позов Вінницької міської ради про виселення підтримала. Свідок [PERSON], яка проживає в [ADDRESS]в м. Вінниці, суду пояснила, що сім`я [PERSON] ставилась до [PERSON] і [PERSON] як до власних дітей, оскільки останні допомагали їм у всьому, доглядали хворих [PERSON] і [PERSON], готували їжу, вони разом їздили в село, залишались там на деякий час. Перед смертю [PERSON] жив разом з [PERSON] в с. Стара Прилука, там його і [PERSON] [PERSON]поховали, взявши всі витрати на себе. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона проживає в с. Стара Прилука Липовецького району і часто на батьківщину приїжджали [PERSON], [PERSON] разом з сім`єю [PERSON], оскільки вони дружили. Вони працювали на городі, допомагали один одному, а після смерті [PERSON], [PERSON]забрали [PERSON] в село, щоб доглядати і в липні 2007 року він помер. Відповідачі [PERSON], [PERSON]в судове засідання не з`явились, надали письмові заперечення проти позову [PERSON]. [PERSON] також надала доручення [PERSON] представляти її інтереси в судовому засіданні, а [PERSON]надав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позов [PERSON] не визнав, позов Вінницької міської ради про виселення підтримав. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів, відповідно до ст. 169 ЦПК України. Вислухавши пояснення сторін, їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON], [PERSON] слід відмовити, а позов Вінницької міської ради слід задовольнити. Відповідно до встановлених судом обставин визначено, що спір виник із житлових відносин. Так, судом встановлено, що на підставі ордеру на жиле приміщення № 62 від 24.05.2004 року, [PERSON] і [PERSON] проживають в кімнаті № 307 (21) [ADDRESS]в м. Вінниці, площею 10,0 кв.м., що знаходиться на третьому поверсі. Фактично займають дану кімнату з 1994 року. Відповідно до ордеру № 36 від 07.07.2004 року, житлове приміщення, площею 24,0 кв.м., а саме кімнати № 51, 53 в гуртожитку по [ADDRESS], які знаходяться на шостому поверсі, займали [PERSON], [PERSON] В 2004 році [ADDRESS]був переданий до комунальної власності територіальної громади м.Вінниці. 16.07.2007 року вказаний гуртожиток визнаний житловим будинком для малосімейних, а 13.09.2007 року рішенням виконкому Вінницької міської ради на даний будинок було оформлено право комунальної власності за територіальною громадою м. Вінниці. Враховуючи те, що правовідносини виникли в той час, коли статус гуртожитку не був змінений, суд вважає необхідним застосовувати такі норми Закону, що регулюють право користування житловим приміщенням в гуртожитках. З пояснень позивачів [PERSON] встановлено, і даний факт ніким не заперечувався, що в 2001 році між їх сім`єю і сім`єю [PERSON] і [PERSON], які були похилого віку, виникли тісні дружні стосунки. Вони характеризуються тим, що сім`ї часто спілкувались, разом приїжджали в с. Стара Прилука Липовецького району Вінницької області, де проживали батьки [PERSON], працювали на городі, в зв`язку з цим [PERSON] і [PERSON] добросовісно надавали [PERSON]допомогу в разі необхідності у господарстві, частково забезпечували їх продуктами харчування, привезеними з села, допомагали [PERSON]під час їх хвороб. Після смерті [PERSON] [INFO](свідоцтво про смерть серії 1-АМ [NUMBER]від 04.01.2007 року), [PERSON] почав проживати в с.Стара Прилука, де його доглядала сім`я [PERSON], і помер [INFO](свідоцтво про смерть серії 1-Ам № [NUMBER] від 09.07.2007 р.). [PERSON] і [PERSON] були поховані в с. Стара Прилука за кошти позивачів. Всі обставини підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] і [PERSON], а факт проживання [PERSON] і його поховання разом з [PERSON], на території сільради також доведено довідками Староприлуцької сільської ради від 12.07.2007 року. Разом з тим, позивачі пояснили, що спільного бюджету у них з [PERSON] не було, оскільки і вони і [PERSON] самостійно розпоряджались власними коштами, витрачали їх на свої потреби, самостійно сплачували житлово - комунальні послуги за свої кімнати в гуртожитку. Відповідно до ст. 64 ЖК України, членами сім`ї наймача може бути визнано осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. На підставі повного аналізу всіх доказів, суд прийшов до твердого переконання, що [PERSON] і [PERSON] не були членами сім`ї померлих [PERSON] і [PERSON], оскільки постійно не проживали разом, не були пов`язані побутом, не мали спільного бюджету, не вели спільне господарство, не несли спільні витрати. [PERSON] і [PERSON] проживали і були зареєстровані в кімнаті № 307 (21), що знаходиться на третьому поверсі, там знаходились їх речі, тому всі разом і одночасно не могли проживати на шостому поверсі в кімнатах № 51, 53, площею 24 кв.м., які належали [PERSON]. Крім того, з пояснень позивачів суд робить висновок, що вони переважно проживали в с. Стара Прилука Липовецького району. Згідно положення «Про порядок заселення гуртожитків, що передані підприємствами, організаціями, установами всіх форм власності до комунальної власності м. Вінниці», затвердженого рішенням виконкому Вінницької міської ради від 10.02.2004 р. № 284, жила площа в гуртожитках, переданих до комунальної власності підприємствами, організаціями, установами з недержавною формою власності надається відділом з обліку та розподілу житла міської ради. Ордер є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення, відповідно до ст. 58 ЖК України. Відповідно до п. 44 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого Постановою Ради міністрів УРСР від 03.06.1986 року, ст.ст. 109, 116 ч. 3 ЖК України, осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Рішення стосовно надання позивачам спірних кімнат не приймалось і ордер їм не видавався, дані кімнати [PERSON]самоправно зайняли лише після смерті [PERSON], вважаючи себе членами сім`ї останнього, в зв`язку з цим позов Вінницької міської ради про виселення є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ордеру на жилу площу в гуртожитку № 177 від 13.09.2007 року, виданого відділом з обліку та розподілу житла Вінницької міської ради, право на зайняття кімнат № 51, 53 в гуртожитку по [ADDRESS] надано [PERSON] на сім`ю з двох чоловік, разом з [PERSON] Внаслідок незаконного вселення в житлові кімнати № 51, 53, позивачі не набули права користування зазначеними житловими приміщеннями, отже, видачею ордера на вселення у дані кімнати [PERSON] і [PERSON], виконавчий комітет міської ради не порушив прав на користування житлом [PERSON], [PERSON], тому у задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання вказаного ордеру недійсним слід відмовити за відсутністю правових підстав щодо цього. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed