Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-07 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовною заявою та просила постановити рішення яким зобов'язати [PERSON] сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі &frac12; частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В позовній заяві вказала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від подружнього життя вони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON],[INFO], дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Відповідач з сім'єю не проживає, матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку не надає, не приділяє належної уваги вихованню дітей, не піклується їх побутовим забезпеченням, а коштів які отримує позивачка не вистачає для забезпечення потреб неповнолітніх дітей. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила його задоволити в повному обсязі зіславшись на обставини викладені в позовній заяві, тобто стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі &frac12; частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину. Відповідач [PERSON]в судовому засіданні вимоги заявлені позивачкою визнав частково, заперечив стягненню аліментів в частці від заробітку (доходу), та просив суд призначити розмір стягнення у твердій грошовій сумі, оскільки проживає в с. Середи, Ємільчинського району з непрацездатною матір'ю, яка отримує пенсію по інвалідності з 1994 року, постійно хворіє, потребує стороннього догляду та матеріальної допомоги. Він є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, хворіє, з квітня по вересень 2007 року перебував на стаціонарному лікуванні, затрачає значні кошти на особисте лікування, а також залишив належну йому частину приватизованої квартири дітям. Суд, вислухавши пояснення сторін і проаналізувавши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON]є батьком неповнолітніх дітей, це також підтверджують їх свідоцтва про народження. В силу ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу їх матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно довідки Ємільчинської селищної ради від 11 березня 2008 року, неповнолітні діти знаходяться на утриманні матері. Відповідач частково надавав матеріальну допомогу неповнолітнім дітям без призначеного рішенням суду стягнення аліментів, однак розмір матеріальної допомоги не значний. Згідно чинного законодавства він зобов'язаний надавати кошти на утримання дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище та стан здоров'я дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у його інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 182 СК України. Відповідач є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, хворіє, затрачає значні кошти на лікування, працює фельдшером приймального відділення Ємільчинської ЦРЛ, середньомісячна заробітна плата складає 790 гривень, проживає з непрацездатною матір'ю, яка теж інвалід та потребує стороннього догляду і матеріальної допомоги, інших дітей на утриманні не має. Неповнолітні діти проживають з позивачкою, яка їх утримує, піклується їх матеріальним та побутовим забезпеченням, займається вихованням. В даний час працює фельдшером - лаборантом Ємільчинської ЦРЛ, середньомісячна заробітна плата складає 1347 грн., син [PERSON] хворіє та потребує додаткових витрат. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що підлягають стягненню з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 184 СК України. Відповідач звільнений від сплати державного мита на підставі п. 18 ст. 4 ДКМ України «Про державне мито», як потерпілий від аварії на ЧАЕС.

Outcome: approved