Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-14 00:00:00

У вересні 2007 року позивачка звернулась позовом, в якому просила змінити прізвище сина [PERSON], [INFO]народження, з „[PERSON]” на „[PERSON]” посилаючись на те, що після розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], вона уклала шлюб з [PERSON] і обрала його прізвище. Від шлюбу з [PERSON] позивачка має дочку [PERSON], [INFO]народження, і хоче, щоб і син [PERSON], який проживає з нею, мав прізвище „[PERSON]” та у дитини не виникало питань чому сестра має інше прізвище, тим більше що [PERSON] не приділяє уваги вихованню сина. Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 17 березня 2008 року позов задоволено. Суд змінив прізвище дитини [PERSON] [INFO]народження на „[PERSON]”. Не погоджуючись з даним рішенням, відповідач просить рішення суду першої інстанції скасувати через порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апелянт посилається на те, що суд безпідставно прийшов до висновку, що він не бере участі у вихованні дитини, не взяв до уваги надані ним докази про перешкоди, які чинить позивачка та [PERSON] йому у спілкуванні з сином. Крім того, в апеляційній скарзі [PERSON] зазначає, що судом не враховано положення ст.11 СК України, відповідно до якої суд за заявою заінтересованої сторони може врахувати місцевий звичай, згідно якого в Україні прізвище передається від батька до сина з покоління в покоління. Треті особи [PERSON], [PERSON] подали заяву про приєднання до апеляційної скарги[PERSON] У судовому засіданні апеляційного суду відповідач та треті особи [PERSON], [PERSON] апеляційну скаргу підтримали та пояснили, що зміна прізвища дитини, на їх думку, ускладнить спілкування батька та родичів з його боку. Представник позивача та третя особа [PERSON] проти задоволення скарги заперечував, вважаючи рішення суду законним, а позов - обґрунтованим і поданим виключно для захисту інтересів дитини. Також пояснив, що різні прізвища у [PERSON] та його сестри [PERSON] спричиняє глузування з [PERSON] з боку дітей у дитячому садку. Представник органу опіки і піклування просив апеляційну скаргу відхилити, посилаючись на висновок опікунської ради про доцільність зміни прізвища дитини. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового судового рішення, з наступних підстав. Згідно ч.ч.3, 4 ст.148 Сімейного кодексу України у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору береться до уваги виконання своїх обов'язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження малолітнього [PERSON] [PERSON] Сергійовича його батьками є [PERSON]та [PERSON]. Батьки хлопчика розлучились 24.03.2004. Після розлучення дитина залишилась проживати з матір'ю. Згідно свідоцтва про одруження [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на „[PERSON]”. У подружжя народилась дочка [PERSON] Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що [PERSON]та [PERSON] в однаковій мірі приділяють увагу вихованню дітей [PERSON] та [PERSON], займаються їх вихованням та утриманням. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Деснянської районної у м.Чернігові ради доцільно змінити прізвище малолітньому [PERSON]на „[PERSON]”. Однак, матеріали справи не дають підстав для висновку, що зміна прізвища дитини з „[PERSON]” на „[PERSON]” відповідає інтересам дитини. У справі не подано доказів, що дитина переживає внаслідок того, що не носить прізвище „[PERSON]”, зазнає принижень чи образ з боку інших дітей. Сам факт, що інші члени сім'ї носять прізвище „[PERSON]”, не свідчить про порушення інтересів дитини. Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 28 жовтня 2005 року, у справі за позовом[PERSON] до [PERSON]про усунення перешкод в спілкуванні з сином, за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON]про усунення перешкод у спілкуванні з онуком, встановлено режим спілкування[PERSON], [PERSON], [PERSON]. Оскільки спір про спілкування з дитиною був предметом судового розгляду, крім того, з довідки-розрахунку державного виконавця вбачається, що відповідач не має заборгованості зі сплати аліментів на дитину, апеляційний суд приходить до висновку, що відповідач не ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню і утриманню дитини, встановлених ст.ст.150, 180 СК України. Висновок опікунської ради щодо доцільності зміни прізвища малолітньому [PERSON], [INFO]народження, затверджений рішенням виконавчого комітету Деснянського районної у м.Чернігові ради від 26.11.2007 № 303, винесений без оцінки зазначених фактів і не може бути підставою для задоволення позову. Судом першої інстанції зазначені обставини всупереч ч.4 ст.148 СК України враховані не були, що призвело до ухвалення помилкового рішення. За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 17 березня 2008 року слід скасувати внаслідок невідповідності висновків суду обставинам справи і порушення норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Outcome: approved