Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення майнової шкоди в розмірі 5000 гривень та моральної шкоди в сумі 1690 гривень, посилаючись на наступні обставини. В червні місяці 2006 року між сторонами по справі був укладений усний договір купівлі-продажу будинку по [ADDRESS], який належав відповідачу на праві власності. Сторони домовились про вартість будинку та реєстрацію договору в установленому законом порядку пізніше. В цей же день, в присутності свідка [PERSON], на прохання відповідача, позивач передав останньому кошти в сумі 1000 доларів США авансом в рахунок часткової оплати за купівлю будинку. Однак пізніше відповідач відмовився від продажу позивачу будинку, продавши його іншій особі, а передані йому авансом кошти в рахунок договору купівлі-продажу, який не відбувся, повертати відмовляється. Посилаючись на те, що укладений між сторонами договір є нікчемним через недодержання ними вимог закону про нотаріальне посвідчення угоди, позивач вимагає повернення коштів, сплачених відповідачу, оскільки йому спричинена майнова шкода в сумі 5050 грн., що еквівалентно 1000 доларів США по курсу НБУ. Крім того, позивач вважає, що діями відповідача, який, взявши аванс, відмовився від подальшого виконання умов договору, а продав будинок іншій особі, йому спричинена моральна шкода, яка виявилась в зіпсуванні настрою та перенесенні стресу у зв'язку з вказаними обставинами. Спричинену йому моральну шкоду він оцінює в 1690 гривень. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги під-тримав, заявив клопотання винести рішення при заочному роз-гляді справи. Відповідач в судове засідання тричі не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, заяви до суду про причину неявки не надіслав. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення та доводи позивача, дослідивши матеріали справи, суд вбачає підстави для задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі була досягнута усна домовленість про купівлю-продаж будинку [ADDRESS], який належав відповідачу на праві приватної власності, в червні місяці 2006 року. В день досягнення домовленості щодо вартості будинку та часу переоформлення документів, позивач в рахунок часткової оплати за купівлю будинку передав відповідачу аванс в сумі 1000 доларів США в присутності свідка [PERSON] Але згодом, відповідач відмовився від продажу будинку позивачу, продавши його іншій особі, а кошти, сплачені йому авансом, не повертає. Зазначены обставини підтверджуються копією постанови про відмову в порушенні кримінальної справи відносно відповідача від 04.05.2007 р. ( а.с.7 ). Із копії скарги відповідача ( а.с.8 ) вбачається, що останній визнає сплату йому позивачем коштів в сумі 1000 доларів США, які він називає завдатком та факт їх не повернення позивачу. Відповідно до ч.4 ст.203 ЦК України, правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Підставою недійсності правочину, як випливає з ч.1 ст.215 ЦК України, є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом ( нікчемний правочин ). Згідно ч.2 ст.216 ЦК України, якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Виходячи з того, що сторонами в момент вчинення правочину купівлі-продажу нерухомого майна не додержано письмової форми та нотаріального посвідчення, як передбачено ч.1 ст.220, ст.657 ЦК України, указаний правочин є нікчемним. Але оскільки відповідач отримав від позивача грошові кошти, як аванс в рахунок належних з позивача платежів, між сторонами виникли певні зобов'язання, які порушив відповідач, відмовившись в подальшому від виконання зобов'язання. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема пунктом 4 передбачено відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Таким чином, настання відповідальності в даному випадку передбачає наявність складу цивільного правопорушення: порушення цивільного права чи інтересу, завдання збитків та причинного зв'язку між порушенням права та збитками. Крім того, необхідно доведення вини відповідача в заподіянні шкоди. Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Оцінюючи всі обставини справи, суд вважає, що протиправними діями [PERSON], який незаконно утримує аванс по нікчемному правочину, дійсно заподіяно матеріальну шкоду [PERSON] в сумі 5050 грн., що еквівалентно 1000 доларам США, згідно довідки НБУ про офіційний курс гривні до іноземних валют ( а.с.6 ). Вказана майнова шкода підлягає стягненню на користь позивача. Також, суд вважає підлягають захисту в судовому порядку вимоги [PERSON] в частині відшкодування моральної шкоди, заподіяної з вини [PERSON], яка виражена в тому, що останній переживав, дуже засмутившись, коли угоду розірвав відповідач. У зв'язку з пережитим нервовим стресом, у нього погіршилось самопочуття, яке негативно позначилось на його працездатності. З врахуванням всіх обставин справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення на його користь моральної шкоди з відповідача підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved