Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-21 00:00:00

В лютому 2008 року [PERSON]звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення боргу. Зазначив , що 26.06.2007 року за укладеним у письмовій формі договором позики він передав відповідачу 5750 гривень. За умовами укладеного договору відповідач зобов'язується повернути взяті в борг гроші до 1 січня 2008 року. Посилаючись на те, що у визначений договором строк відповідач не повернув борг, просить стягнути з [PERSON]. 5750 гривень і судові витрати. Відповідач і його представник позов не визнали посилаючись відсутність самого договору позики., так як [PERSON]. не отримував в борг коштів від позивача, а також його безгрошовність. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність іншій стороні ( позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості. Згідно ст. 1049 позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку , що встановлені договором. Тобто , якщо за договором позики передано грошові кошти, то повертаються грошові кошти у такій сумі. Як вбачається з матеріалів справи між сторонами мав місце факт передачі [PERSON] [PERSON]. грошей в сумі 5750 гривень, що підтверджується копією розписки ( а.с.7). В судовому засіданні відповідач підтвердив, що дійсно 26.06.2007 року написав розписку про отримання грошових коштів в сумі 5750 гривень під впливом фізичних і психологічних дій позивача. Позивач в судовому засіданні надав ксерокопію розписки від 26.06.2007 року , де він передав відповідачу 5860 гривень, які він зобов'язався віддати через 6 місяців, в присутності батька і матері відповідача. Дільничним інспектором міліції Ізюмського МРВ була проведена перевірка по заяві [PERSON] ( № 2768, ЖРЗСП № 3639) , в якій вона вказувала, що позивач вимогав від її сина [PERSON]. гроші в сумі 5860 гривень 75 копійок в рахунок завданої матеріальної шкоди. Згідно постанови від 16.08.2007 року ДІМ Ізюмського МРВ в порушенні кримінальної справи відносно [PERSON] відмовлено за відсутністю в його діях складу злочину на підставі ст. 6 п. 2 КПК України. Отже в матеріалах справи немає жодних доказів того, що письмова розписка відповідача є наслідком карних дій, вчинених позивачем, що підтверджується як постановою про відмову в порушенні кримінальної справи по заяві [PERSON] ( ЖРЗПЗ № 3427 від 30.07.2007 р.) так і постановою про відмову в порушенні кримінальної справи по заяві [PERSON]. ( ЖРЗПС № 3639). Доказів того, що відповідач повернув борг в сумі 5750 гривень зазначений і розписці матеріали справи не містять, не надано таких доказів [PERSON]. і його представником в судовому засіданні. Зібрані в справі докази свідчать про те, що між сторонами був укладений договір позики на суму 5750 гривень. Безпідставними є твердження відповідача і його представника про те, що укладений договір позики є безгрошовим, так як відповідач не отримував від позивача грошових сум, а розписку написав під впливом фізичних та психічних дій позивача, оскільки діючим цивільним законодавством позичальник не має права доводити безгрошовність договору, укладеного в письмовій формі, шляхом показань свідків ( ст. 1051 ЦК України). Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг в сумі 5750 гривень. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати пов'язані зі сплатою ним при пред'явленні позову 57 гривень 50 копійок судового збору та 30 гривень витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved