Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього матеріальної і моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що у результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 18.05.2007 року з вини [PERSON] позивачу були завдані тілесні ушкодження, у результаті чого він став інвалідом 1-ї групи. Він повинен був проходити тривале лікування. Зараз не може самостійно пересуватися, потребує постійної сторонньої допомоги, у зв'язку з чим просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 20000 гривен та моральну шкоду у розмірі 15000 гривен. У судовому засіданні представники позивача [PERSON] збільшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача додатково 4171 гривень матеріальної шкоди та 10000 гривень компенсації моральної шкоди та 300 гривень компенсації витрат на правову допомогу, оскільки затрати на лікування зросли, та син продовжує зазнавати моральних страждань, щодо первісних позовних вимог представник позивачка їх підтримала, просила суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково. Не заперечував вину [PERSON] у ДТП яке стало причиною тілесних ушкоджень позивача. Просив задовольнити позов частково, оскільки відповідач передавав позивачу 2000 гривень на лікування, також визнав позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 гривен. Також пояснив, що [PERSON] зараз постійної роботи не має, в нього на утриманні двоє неповнолітніх дітей 2007 року народження, свого житла він не має. Розглянути матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази які містяться в матеріалах справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Факт ДТП, у якому постраждав позивач і яке сталося о 24 годині 18.05.2007 року з вини [PERSON] визнаний у судовому засіданні представником відповідача та підтверджується постановою Нижньогірського районного суду від 10.07.2007 року № 1п-32/07. Відповідно до виписного епікризу [PERSON] знаходився на лікування з 29.05.2006 року по 21.07.2006 р. з діагнозом тяжка закрита хребтово-спиномозкова травма, ускладнений «зчеплений» переломо-вивих С6-С7 хребців з забоєм, сдавленням спинного мозку, повним порушенням провідності спинного мозку, спинальний шок, струс головного мозку, перелом нижньої щелепи. Довідкою МСЕК підтверджено, що позивачу встановлено першу групу інвалідності безстроково. Квитанціями та касовими чеками підтверджені витрати позивача (родичів) на лікування [PERSON]. Зі свідоцтв про народження та довідки з місця проживання [PERSON] слід що він проживає разом з дружиною та двома дочками, 2007 року народження. Також у судовому засіданні представниця позивача визнала, що відповідач передавав на лікування сина 2000 гривень. Згідно з ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доводе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідач зобов'язаний відшкодовувати шкоду яку завдано [PERSON]. Визначаючи розмір відшкодування майнової шкоди, суд враховує надані сторонами докази, а саме квитанції про витрати на лікування на суму 23502 115 грн. Також за надання правової допомоги згідно квитанцій адвоката 21 та 24 позивачем сплачено 300 гривень. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та страждання, яких фізична особа зазнала у зв'язку каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. З фактичних обставин справи вбачається, що [PERSON] отримав тілесні ушкодження у результаті чого проходив тривалий курс лікування. Відчував біль. Самостійно пересуватися не може, потребує сторонньої допомоги. Неможливість ведення звичного способу життя та неможливість продовження активного громадського життя. Що стосується розміру відшкодування моральних страждань, то суд при цьому керуються принципом справедливості, добросовісності та розумності, закріпленому в п. 6 ст. 3 ЦК України, а також приймає до уваги матеріальний та сімейний стан відповідача, тому вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача у компенсацію моральної шкоди 19000 грн.. Витрати на правову допомогу в порядку ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON] в розмірі 300 гривен, як такі що підтверджуються матеріалами справи.

Outcome: partial