Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-15 00:00:00

Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, розмір аліментів не оспорював, просив розглянути справу у його відсутності. Позивачка на задоволенні позову наполягає, також просила розглянути справу без її участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: свідоцтво про шлюб сторін; копії свідоцтв про народження доньок [PERSON] [INFO]. та [PERSON] [INFO]., згідно яких батьком неповнолітніх є [PERSON] Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка просить розірвати шлюб та стягнути аліменти на утримання неповнолітніх доньок [PERSON] [INFO].н. та [PERSON] [INFO] з відповідача [PERSON], який є батьком дітей, пояснивши, що подружнє життя у них не склалося, виявилася несхожість характерів, поступово перестали розуміти один одного. Внаслідок різних поглядів на життя та ведення господарства між ними часто виникали сварки, скандали. Негативна ситуація, що склалася в їх родині, робила неможливим спільне мешкання, у зв'язку із чим сторони розійшлися, з березня 2007 р. подружніх стосунків не підтримують, мешкають окремо. Після припинення шлюбних відносин відповідач матеріально дітей не забезпечує, хоча згідно із законом як батько зобов'язаний це робити. В даний час діти знаходяться на утриманні позивачки. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча, працює, отримує стабільну заробітну плату і має таку можливість. Позивачка працює також, але заробіток, що вона отримує, є недостатнім для утримання доньок, їх виховання. Таким чином, неповнолітні діти потребують матеріальної допомоги від відповідача, яку позивачка і просить стягнути в розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходів) щомісячно. Вивчивши матеріали справи, надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей обґрунтовані і підлягають задоволенню. Як було встановлено в судовому засіданні, сім'я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню. Застосування заходів щодо примирення подружжя, передбаченого ст. 111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки ні позивачка, ні відповідач зацікавленості в збереженні сім'ї не проявляють, між сторонами втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов'язок покладений як на матір дитини так і на батька, є особистим і індивідуальним для кожного з батьків. Оскільки відповідачем в добровільному порядку матеріальна допомога позивачці на утримання їх сумісних дітей не надається, а домовленість про способи надання утримання на дітей між сторонами не досягнута, то суд, враховуючи обставини справи, матеріальне положення сторін і інтереси дітей, задовольняє позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів в повному обсязі.

Outcome: approved