overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

[PERSON]. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]народження, в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття. Відповідач позов визнав повністю, про що зазначив у попередньому судовому засіданні. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення про задоволення позову в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 цього ж Кодексу у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову. Відповідач в судовому засіданні признав позовні вимоги, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]народження, в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, а також дослідивши інші докази, що є в справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 26.02. 2005 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]народження, що підтверджено свідоцтвом про народження. [PERSON] ухиляється від утримання сина, матеріальної допомоги добровільно не надає. Син проживає з позивачем. Дані обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. У відповідності зі ст.ст.180 - 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а розмір аліментів на одну дитини може складати1/3 частину заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд вважає доводи позивача обґрунтованими, а її позов підлягаючим задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи тим, що з відповідачем [PERSON]. вона перебувала в фактичних шлюбних відносинах з 2001 року. [INFO] року у сторін народився син [PERSON]. З 26 січня 2008 року сторони проживають окремо, син проживає разом разом з позивачкою та знаходяться на повному утриманні позивачки. Відповідач постійної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Будь-яких утримань по виконавчим документам з відповідача не проводиться. Позивачка в теперішній час не працює, а відповідач працює на приватному підприємстві “Агронікс”. Позивачка вважає, що відповідач зобов”язаний приймати участь у матеріальному забезпеченні дитини та сплачувати позивачці аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі &frac14; частини від усіх видів заробітку, але не меньше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка не з”явилась, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з”явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Розглянув матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов”язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу матері, батька. Згідно ст. 182 ч. 2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меньшим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розгляд матеріалів справи показав, що позивачка перебувала з відповідачем в фактичних шлюбних відносинах з 2001 року. [INFO] року у сторін народився син [PERSON]. З 26 січня 2008 року сторони проживають окремо, син проживає разом разом з позивачкою та знаходяться на повному утриманні позивачки, при цьому відповідач постійної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

[PERSON], згідно договору купівлі -продажу купив не житлове приміщення, що розташоване [ADDRESS] У [PERSON], виникла необхідність переобладнати належне йому не житлове приміщення в житлове. За осінній період 2007 року ним повністю переобладнано приміщення, проведено водопровід та каналізацію, проведено капітальний ремонт приміщення, замінено електропроводку, проведено ремонт покрівлі, встановлено лічильник електроенергії, замінено підлогу, облаштовано санвузол та кухню, поклеєно шпалери в кімнатах, створено прийнятні умови для проживання. Всі перебудови та ремонтні роботи виконано з його власних матеріалів та за власні кошти. Оскільки, оформлення відповідних дозволів на переобладнання та виготовлення проектно -кошторисної документації потребувало значних коштів та часу, тому переобладнання він здійснив самовільно. Зараз в нього виникла необхідність зареєструвати за собою право власності на переобладнане приміщення, але через відсутність всіх необхідних дозволів зробити це [PERSON], не мав можливості. В судовому засіданні позивач [PERSON], позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, і визнати за ним право власності на самовільно переобладнану не житлову будівлю в житлову. Представник відповідача Подзігун Є.П., в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечує щоб за [PERSON], визнати право власності на самовільно переобладнану не житлову будівлю в житлову. Оцінивши зібрані по справі матеріали, вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як позовні вимоги визнаються представником відповідача, а також підтверджується копією паспорта, копією договору купівлі -продажу, копією плану, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Відповідно до ст.331 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 05.08.1989 року по 16.10.2003 року. Від спільного життя має синів [PERSON] та [PERSON], [INFO], який на даний час навчається на другому курсі денного відділення Шосткинського інституту Сумського Державного університету, що підтверджується довідкою навчального закладу, в зв'язку з цим він потребує матеріальну допомогу. Відповідач за рішенням суду сплачує аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей до настання ними 18 років, але строк у Олександра закінчується 15 травня 2008 року і він на час навчання потребує утримання, однак відповідач добровільно це робить не збирається. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина до закінчення навчання. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина до закінчення навчання, пояснив, що працює водієм ВАТ «Сумиобленерго», сплачує аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей. Третя особа - [PERSON]позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що він навчається на другому курсі денного відділення Шосткинського інституту Сумського Державного університету м.Шостка, Сумської області, не працює, потребує матеріальної допомоги, не заперечує, щоб мати отримувала аліменти. Вислухавши сторони, третю особу, дослідивши подані докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки згідно свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.3), відповідач є його батьком, а згідно ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і в зв*язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов”язані утримувати їх до досягнення ними двадцяти трьох років, або до закінчення терміну навчання, тобто до 01.07.2010 року, за умови, якщо вони можуть надавати таку допомогу. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан позивачки, сина Олександра, який навчається ( а.с.5) та потребує матеріальної допомоги, матеріальний стан відповідача, те, що відповідач працює, отримує заробітну плату,(а.с.10), платить аліменти, позов визнав, тому позовні вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно, суд вважає обгрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості по оплаті послуг за водопостачання та водовідведення в сумі 314.46 грн. посилаючись на те, що позивач надає відповідачці зазначені послуги, проте вартість послуг вона не сплачують. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив стягнути з відповідача заборгованості по оплаті послуг за водопостачання та водовідведення в сумі 314.46 грн. Відповідачка в судові засідання не з'являється, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, повідомлень про причини неявки до суду не надходило. На підставі ст. 224 ЦК України суд, вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідачка прописана та проживає в [ADDRESS] і являється абонентом КП “Міський водоканал”, який надає їй послуги з водопостачання та водовідведення. Згідно з ст.ст. 67, 68 ЖК України відповідачі зобов'язані своєчасно сплачувати надані позивачем послуги, проте свій обов'язок останні виконують несвоєчасно та не в повному обсязі вносять плату за водопостачання та водовідведення. З наданого суду розрахунку вбачається, що заборгованість відповідачки по оплаті зазначених послуг складає 314,46 грн. Оскільки добровільно відповідачка заборгованість не сплачує, тому зазначена сума боргу підлягає стягненню з неї в примусовому порядку. Окрім того відповідача в судове засідання не з'явилася з заявою про застосування строку позовної давності не зверталась, тому суд вважає можливим задовольнити позов в повному обсязі в сумі в ньому зазначеній

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості по оплаті послуг за водопостачання та водовідведення в сумі 500,57 грн. посилаючись на те, що позивач надає відповідачам зазначені послуги, проте вартість послуг відповідачі не сплачують. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив стягнути з відповідачів заборгованості по оплаті послуг за водопостачання та водовідведення в сумі 500,57 грн. Відповідачі в судові засідання не з'являються, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, повідомлень про причини неявки до суду не надходило. На підставі ст. 224 ЦК України суд, вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідачі прописані та проживають в[ADDRESS] і являються абонентами КП “Міський водоканал”, який надає їм послуги з водопостачання та водовідведення. Згідно з ст.ст. 67, 68 ЖК України відповідачі зобов'язані своєчасно сплачувати надані позивачем послуги, проте свій обов'язок останні виконують несвоєчасно та не в повному обсязі вносять плату за водопостачання та водовідведення. З наданого суду розрахунку вбачається, що заборгованість відповідачів по оплаті зазначених послуг складає 500,57 грн. Оскільки добровільно відповідачі заборгованість не сплачують, тому зазначена сума боргу підлягає стягненню з них в примусовому порядку в рівних частинах. Окрім того відповідачі в судове засідання не з'явилися з заявою про застосування строку позовної давності не звертались, тому суд вважає можливим задовольнити позов в повному обсязі в сумі в ньому зазначеній

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості по оплаті послуг за водопостачання та водовідведення в сумі 437,08 грн. посилаючись на те, що позивач надає відповідачам зазначені послуги, проте вартість послуг відповідачі не сплачують. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив стягнути з відповідачів заборгованості по оплаті послуг за водопостачання та водовідведення в сумі 437,08 грн. Відповідачі в судові засідання не з'являються, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, повідомлень про причини неявки до суду не надходило. На підставі ст. 224 ЦК України суд, вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідачі прописані та проживають в [ADDRESS] і являються абонентами КП “Міський водоканал”, який надає їм послуги з водопостачання та водовідведення. Згідно з ст.ст. 67, 68 ЖК України відповідачі зобов'язані своєчасно сплачувати надані позивачем послуги, проте свій обов'язок останні виконують несвоєчасно та не в повному обсязі вносять плату за водопостачання та водовідведення. З наданого суду розрахунку вбачається, що заборгованість відповідачів по оплаті зазначених послуг складає 437,08 грн. Оскільки добровільно відповідачі заборгованість не сплачують, тому зазначена сума боргу підлягає стягненню з них в примусовому порядку в рівних частинах. Окрім того відповідачі в судове засідання не з'явилися з заявою про застосування строку позовної давності не звертались, тому суд вважає можливим задовольнити позов в повному обсязі в сумі в ньому зазначеній

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості по оплаті послуг за водопостачання та водовідведення в сумі 506,17 грн. посилаючись на те, що позивач надає відповідачам зазначені послуги, проте вартість послуг відповідачі не сплачують. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив стягнути з відповідачів заборгованості по оплаті послуг за водопостачання та водовідведення в сумі 506,17 грн. Відповідачі в судові засідання не з'являються, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, повідомлень про причини неявки до суду не надходило. На підставі ст. 224 ЦК України суд, вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідачі прописані та проживають в [ADDRESS] і являються абонентами КП “Міський водоканал”, який надає їм послуги з водопостачання та водовідведення. Згідно з ст.ст. 67, 68 ЖК України відповідачі зобов'язані своєчасно сплачувати надані позивачем послуги, проте свій обов'язок останні виконують несвоєчасно та не в повному обсязі вносять плату за водопостачання та водовідведення. З наданого суду розрахунку вбачається, що заборгованість відповідачів по оплаті зазначених послуг складає 506,17 грн. Оскільки добровільно відповідачі заборгованість не сплачують, тому зазначена сума боргу підлягає стягненню з них в примусовому порядку в рівних частинах. Окрім того відповідачі в судове засідання не з'явилися з заявою про застосування строку позовної давності не звертались, тому суд вважає можливим задовольнити позов в повному обсязі в сумі в ньому зазначеній

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості по оплаті послуг за водопостачання та водовідведення в сумі 1487,01 грн. посилаючись на те, що позивач надає відповідачам зазначені послуги, проте вартість послуг відповідачі не сплачують. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив стягнути з відповідачів заборгованості по оплаті послуг за водопостачання та водовідведення в сумі 1487,01 грн. Відповідачі в судові засідання не з'являються, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, повідомлень про причини неявки до суду не надходило. На підставі ст. 224 ЦК України суд, вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідачі прописані та проживають в [ADDRESS] і являються абонентами КП “Міський водоканал”, який надає їм послуги з водопостачання та водовідведення. Згідно з ст.ст. 67, 68 ЖК України відповідачі зобов'язані своєчасно сплачувати надані позивачем послуги, проте свій обов'язок останні виконують несвоєчасно та не в повному обсязі вносять плату за водопостачання та водовідведення. З наданого суду розрахунку вбачається, що заборгованість відповідачів по оплаті зазначених послуг складає 1487,01 грн. Оскільки добровільно відповідачі заборгованість не сплачують, тому зазначена сума боргу підлягає стягненню з них в примусовому порядку в рівних частинах. Окрім того відповідачі в судове засідання не з'явилися з заявою про застосування строку позовної давності не звертались, тому суд вважає можливим задовольнити позов в повному обсязі в сумі в ньому зазначеній

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості по оплаті послуг за водопостачання та водовідведення в сумі 583,10 грн. посилаючись на те, що позивач надає відповідачам зазначені послуги, проте вартість послуг відповідачі не сплачують. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив стягнути з відповідачів заборгованості по оплаті послуг за водопостачання та водовідведення в сумі 583,10 грн. Відповідачі в судові засідання не з'являються, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, повідомлень про причини неявки до суду не надходило. На підставі ст. 224 ЦК України суд, вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідачі прописані та проживають в[ADDRESS] і являються абонентами КП “Міський водоканал”, який надає їм послуги з водопостачання та водовідведення. Згідно з ст.ст. 67, 68 ЖК України відповідачі зобов'язані своєчасно сплачувати надані позивачем послуги, проте свій обов'язок останні виконують несвоєчасно та не в повному обсязі вносять плату за водопостачання та водовідведення. З наданого суду розрахунку вбачається, що заборгованість відповідачів по оплаті зазначених послуг складає 583,10 грн. Оскільки добровільно відповідачі заборгованість не сплачують, тому зазначена сума боргу підлягає стягненню з них в примусовому порядку в рівних частинах. Окрім того відповідачі в судове засідання не з'явилися з заявою про застосування строку позовної давності не звертались, тому суд вважає можливим задовольнити позов в повному обсязі в сумі в ньому зазначеній

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, у якій посилається на те, що відповідно до Міжурядової угоди від 02.04.1981 року про направлення та прийом в'єтнамських громадян на професійне навчання й роботу на підприємства та в організації СРСР заявник, [PERSON], приїхав до України з Республіки В'єтнам у 1987 році. З 25.11.1987 року [PERSON] почав працювати на Ворошиловградській(Луганській) взуттєвій фабриці. З 1993р. у зв'язку з завершенням терміну Міжурядової угоди його було звільнено із вказаного підприємства і він з 1994р. залишився проживати у м. Одеса. З січня 2007 року заявник з родиною переїхав до м. Херсона і став проживати у гуртожитку за адресою: [ADDRESS], де й проживає до теперішнього часу. В теперішній час заявник бажає отримати громадянство України та отримати паспорт її громадянина, просить суд встановити факт постійного проживання на території України з 1987 року. У судовому засіданні заявник повністю підтримав заявлені вимоги, зазначені в заяві, просив встановити факт постійного проживання на території України з 1987 року. Представник зацікавленої особи у судовому засіданні зазначив, що при наявності необхідних доказів, пропонує суду прийняти рішення, щодо заявлених вимог [PERSON], на власний розсуд. Заслухавши пояснення заявника, представника зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до посвідки на постійне проживання виданої безстроково ВГІРФО ГУМВС України в Одеській області [PERSON] приїхав до України в 1987 році з В'єтнаму. Відповідно до довідки ЖКВ ВАТ «Херсонські комбайни» [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] постійно. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] має дитину [PERSON]- [INFO]року народження, яка народилася в Україні. Таким чином, суд приходить до висновку, що факт проживання [PERSON] на території України постійно з 1987 року повністю підтверджується матеріалами справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, у якій посилається на те, що відповідно до Міжурядової угоди від 02.04.1981 року про направлення та прийом в'єтнамських громадян на професійне навчання й роботу на підприємства та в організації СРСР заявник, [PERSON], приїхав до України з Республіки В'єтнам у 1988 році. З 1988 року [PERSON] почав працювати на Одеському виробничому взуттєвому об'єднанні ім. Жовтневої революції, на сьогодні ВАТ «Альбатрос». З 1992р. у зв'язку з завершенням терміну Міжурядової угоди його було звільнено із вказаного підприємства і він залишився проживати у м. Одеса. З листопада 2007 року заявник з родиною переїхав до м. Херсона і став проживати у гуртожитку за адресою: [ADDRESS], де й проживає до теперішнього часу. В теперішній час заявник бажає отримати громадянство України та отримати паспорт її громадянина, просить суд встановити факт постійного проживання на території України з 1988 року. У судовому засіданні заявник повністю підтримав заявлені вимоги, зазначені в заяві, просив встановити факт постійного проживання на території України з 1988 року. Представник зацікавленої особи у судовому засіданні зазначив, що при наявності необхідних доказів, пропонує суду прийняти рішення, щодо заявлених вимог [PERSON], на власний розсуд. Заслухавши пояснення заявника, представника зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до довідки ВАТ «Альбатрос» [PERSON] працював на Одеському взуттєвому підприємстві з 19.06.1988 року по 24.11.1992 року. Відповідно до посвідки на постійне проживання виданої безстроково ВГІРФО ГУМВС України в Одеській області [PERSON] приїхав до України в 1988 році з В'єтнаму. Відповідно до довідки ЖКВ ВАТ «Херсонські комбайни» [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] постійно. Відповідно до свідоцтв про народження [PERSON] має дітей [PERSON]- [INFO]року народження, [PERSON]- [INFO]року народження, які народилися в Україні. Таким чином, суд приходить до висновку, що факт проживання [PERSON] на території України постійно з 1988 року повністю підтверджується матеріалами справи.

Outcome: approved