Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON]. 23.04.2008 року звернувся до суду із позовом до відповідача СК ім. Леніна про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності на нерухоме майно вартістю 25000 гривень - будівлі пекарні „А” з навісом „Б” та спорудами І, 1,2 загальною площею 158,4 м.кв. розташованої в [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги тим, що він 17 березня 2008 року купив у відповідача будівлю пекарні з навісом та спорудами і сплатив його ціну 25000 гривень про що свідчить квитанція № 15, однак відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу зазначеного майна. Вважає, що всі істотні умови договору купівлі - продажу нерухомого майна він виконав повністю: сплатив обумовлену ціну, отримав будівлю пекарні з навісом та спорудами у власність, але відповідач ухиляється від добровільного посвідчення договору купівлі - продажу нерухомого майна в нотаріальному порядку. Просив визнати договір купівлі - продажу нерухомого майна дійсним та визнати право приватної власності на куплене нерухоме майно. Позивач у суді позов підтримав, посилаючись на підстави викладені у заяві, та підтвердив факт купівлі - продажу будівлі пекарні „А” з навісом „Б” та спорудами І, 1,2 загальною площею 158,4 м.кв. розташованої в [ADDRESS] і виконання всіх істотних умов договору та факт ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу нерухомого майна. Наполягає на визнанні договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним та визнання права приватної власності на куплене нерухоме майно, будівлі пекарні „А” з навісом „Б” та спорудами І, 1,2 загальною площею 158,4 м.кв. розташованої в [ADDRESS], належного СК ім. Леніна. Просить судові витрати в сумі 280 гривень не відшкодовувати з відповідача, а віднести за його рахунок. Відповідач до суду не з'явився. Направив заяву про слухання справи у його відсутність в якій, позов визнав повністю та підтвердив факт купівлі - продажу, будівлі пекарні „А” з навісом „Б” та спорудами І, 1,2 загальною площею 158,4 м.кв. розташованої в [ADDRESS] з, належного СК ім. Леніна і сплати позивачем 25000 гривень. Згоден визнати за позивачем право приватної власності на нерухоме майно. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та враховуючи доводи сторін в обґрунтування та визнання позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Предметом спору є визнання права приватної власності на нерухоме майно, - будівлі пекарні „А” з навісом „Б” та спорудами І, 1,2 загальною площею 158,4 м.кв. розташованої в [ADDRESS] належної СК ім. Леніна, вартістю 25000 гривень на яке позивач бажає визнати право приватної власності внаслідок укладення договору купівлі - продажу 17 березня 2008 року. Спірні відносини є цивільними правовідносинами і регулюються нормами цивільного законодавства: ст. 220 ч.2, 328, 334, 392, 655, 657 ЦК України; ст. 2, 3, 12, 13 Закону України „Про власність”; п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28.04.1978 року „Про судову практику в справах про визнання угод не дійсними” відповідно до яких кожен має право власності на придбане майно внаслідок угод не заборонених законом. В судовому засіданні встановлено факт, що позивач купив 17.03.2008 року у відповідача нерухоме майно, - будівлю пекарні з навісом та спорудами та отримав його у власність, сплативши обумовлену ціну 25000 гривень. Відповідач ухилився від нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу спірного майна, чим порушив вимоги ст. 657 ЦК України, про те, що договір купівлі - продажу будівель, або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та цей факт підтверджується письмовими доказами ( а. с. 7 - 15 ). За договором купівлі - продажу згідно ст. 655 ЦК України виконані всі істотні умови договору, позивач сплатив обумовлену ціну за майно, отримав у власність спірне нерухоме майно, а відповідач отримав грошові кошти і передав майно у власність позивача, що підтверджується письмовою розпискою і квитанцією № 15 від 17.03.2008 року про сплату 25000 гривень та актом передачі майна у власність ( а. с. 7, 15 ). Отже відповідно до ст. 220 ч. 2 ЦК України, якщо відбулося повне або часткове виконання договору купівлі - продажу нерухомого майна, не жилих будівель, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, то суд може визнати такий договір дійсним. Таким чином на підставі п. 4 Постанови ПВСУ від 28.04.1978 року „ Про судову практику у справах про визнання угод недійсними” є підстави для визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна, дійсним укладеного між сторонами 17 березня 2008 року. Відповідно до ст. 328, 334, 657 ЦК України, ст. 2, 12, 13 Закону України „Про власність” право приватної власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору купівлі - продажу дійсним, не посвідченого в нотаріальному порядку. Право приватної власності позивача на куплене нерухоме майно, порушене відповідачем і підлягає відновленню згідно зі ст. 220 ч. 2, 392, 657 ЦК України, ст. 12 Закону України „ Про власність” шляхом визнання договору купівлі - продажу дійсним та визнання права приватної власності на спірне нерухоме майно, -- будівлі пекарні „А” з навісом „Б” та спорудами І, 1,2 загальною площею 158,4 м.кв. розташованої в [ADDRESS] належного СК ім. Леніна вартістю 25000 гривень за позивачем. Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Позивач просить суд покласти судові витрати в сумі 280 гривень відповідно до ст.. 81, 88 ЦПК України на нього і не відшкодовувати з відповідача. За таких обставин суд вважає можливим не стягувати з відповідача судові витрати. На підставі зазначеного, ст. 220 ч. 2, 328, 334, 392, 655, 657 ЦК України; ст. 2, 12, 13 Закону України „Про власність”; п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про визнання угод недійсними” від 28.04.1978 року і

Outcome: approved