overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON]з позовом до [PERSON]про поділ спільної сумісної власності. В судовому засіданні позивачка [PERSON]. позовні вимоги підтримали по мотивах, викладених в позовній заяві, просила позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про час і місце судового розгляду повідомлений у встановленому порядку, а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можна провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 1986 року по 2000 рік. Від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON],[INFO]року народження (а.с - 3). Згідно довідки № 193 від 30.10.2007 року, виданої Госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду Івано-Франківської міської ради, квартира [ADDRESS] приватизована розпорядженням міського голови від 20.01.1999 року № 27-р та належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та[PERSON], про що власнику видано Свідоцтво про право власності 25.02.1999 року (а.с-8). Відповідно до статті 370 Цивільного Кодексу України співвласники мають право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Статтею 364 Цивільного Кодексу України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі із спільного майна не допускається згідно з законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості частки. Як вбачається з матеріалів справи, ринкова вартість приміщення трьохкімнатної квартири [ADDRESS] складає - 357247 гривень (а.с - 9). Частка кожного співвласника в грошовому еквіваленті становить - 178623 грн. 50 коп. Цю суму і слід стягнути з відповідача. З [PERSON] слід стягнути у користь позивача судові витрати по справі. Виходячи з вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 183, 364, 368, 370 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-22 00:00:00

[PERSON], [PERSON]звернулися до суду з позовом до Тихохутірської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що вони є синами [PERSON], який помер[INFO] року, після смерті якого відкрилася спадщина. У встановлений законом строк позивачі не звернулися до нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, через те, що вступили в управління спадковим майном і фактично прийняли спадщину і вважали що свідоцтво про права на спадщину отримає в будь - який час. В подальшому позивачі звернувся до нотаріальної контори для видачі їм свідоцтва про право на спадщину, в чому їм було відмовлено, а тому позивачі звернулися до суду. Позивач [PERSON] в судовому засідання позов підтримав повністю і просить його задовольнити. Позивач [PERSON]в судовому засіданні позов підтримав повністю і просить його задовольнити. Представник відповідача Тихохутірської сільська рада Жашківського району Черкаської області в судове засідання не з'явився, але в матеріалах справи мається заява про слухання справи в їхній відсутності позов визнають повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнання позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні представник третьої особи Жашківської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині про день і час слухання справи повідомлявся судовою повісткою оформленою належним чином і своєчасно. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON], дійсно помер[INFO] року. Згідно довідки № 190 від 18.04.2008 року виданої виконкомом Тихохутірської сільської ради Жашківського району Черкаської області, про те, що гр.. [PERSON], був прописаний і помер в с. Тихий Хутір Жашківського району Черкаської області. Спадкоємцем на відкриття спадщини є: [PERSON] - син померлого. Згідно заповіту складеного 31 березня 2000 року [PERSON] та посвідченим секретарем Тихохутірської сільської ради Жашківського району Черкаської області, що він заповідає [PERSON] земельний сертифікат. У відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-22 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, де зазначає, що з 1995 року проживав зі своєю двоюрідною бабою [PERSON] в с. Балтазарівка Чаплинського району Херсонської області. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті залишилося майно, яке б заявник хотів би прийняти у спадщину, але зробити цього не може. Просить встановити факт його проживання однією сім′єю з померлою [PERSON]. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у заяві. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з′явився, подавши письмову заяву про визнання заявлених вимог та розгляд справи в його відсутність. Заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім′єю з 1995 року по 2001 рік. Встановлення факту необхідно для оформлення спадкового майна. Таким чином суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-22 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що він народився [INFO]. Його батьком був [PERSON], який помер [INFO]. У батька була тітка, тобто двоюрідна бабуся заявника - [PERSON]. [INFO] [PERSON]померла. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке б він хотів прийняти у спадщину. Просить суд встановити факт родинних відносин між ним та його померлою двоюрідною бабусею. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у заяві. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з′явився, подивши письмову заяву про задоволення заявлених вимог та розгляд справи в його відсутність. Заслухавши пояснення заявника, та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] була двоюрідною бабою [PERSON]. Зазначений факт підтверджується поясненнями заявника, показами свідків [PERSON], [PERSON] та іншими матеріалами справи. Встановлення факту необхідно для оформлення спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з заявою про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка, [PERSON] , який помер [INFO]. Заява мотивована тим, що з 02.02.1975 року вона перебувала в шлюбі з [PERSON], працюючи, отримувала незначну заробітну плату, а згодом і невелику пенсію по віку, і фактично перебувала на утриманні чоловіка, який займав посаду начальника Управління Пенсійного Фонду України і отримував значно більшу заробітну плату. Встановлення даного юридичного факту необхідно заявниці для призначення пенсії по втраті годувальника. В судовому засіданні [PERSON] подану заяву підтримала і просить її задовольнити. Суд заслухавши пояснення особи, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що заява підставна і підлягає до задоволення. Відповідно до статті 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні. При цьому дітям пенсії призначаються незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, також мають право на пенсію, якщо згодом втратили джерело засобів до існування. Відповідно до ст.38 даного Закону члени сім'ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Як вбачається з свідоцтва про одруження [INFO] виданого Ск-Подільською сільською радою заявниця з 02.02.1975 року перебувала в шлюбі з [PERSON]. Копією свідоцтва про смерть [INFO] виданого відділом РАЦСу Ковельського міськрайонного управління юстиції підтверджено, що [PERSON] помер [INFO]. Як пояснила заявниця та підтверджено довідкою про доходи № 22 від 02.04.2008 року видану управлінням Пенсійного фонду України та довідкою № 37 про доходи [PERSON] , [PERSON]отримував заробітну плату значно більшу ніж дохід [PERSON], що дає підстави суду зробити висновок про те, що для заявниці допомога , яку надавав [PERSON] , була постійним і основним джерелом засобів до існування . Таким чином, суд вважає можливим з метою отримання заявницею права на пенсію по втраті годувальника встановити факт її перебування на утриманні свого чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-22 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом посилаючись на те , що відповідач являється споживачем електричної енергії за адресою : с. Нижне Турківського р-ну у житловому будинку і 11.01.2007 року було зафіксовано порушення Правил користування електричною енергією для населення , а саме споживання електричної енергії безобліково шляхом порушення герматичності приладу обліку та просверленням отвору для гальмування диску , про що складено акт. На підставі акту, рішенням комісії від 03.04.2007 року розмір заподіяної шкоди становить 400 грн. 50 коп. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав , посилаючись на ті ж обставини , що і в позовній заяві і дав пояснення. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав і пояснив , що ніякого просверлення не вчиняв і в акті не його підпис. Працівники РЕМ зняли лічильник , опломбували і запропонували повести на експертизу від якої відмовився . Заслухавши пояснення сторін , покази свідків [PERSON]., [PERSON] , [PERSON], дослідивши матеріали справи , суд вважає що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено , що відповідач являється споживачем електричної енергії за адресою с. Нижнє Турківського р - ну у житловому будинку і 11.01.2007 року було зафіксовано порушення Правил користування електричною енергією для населення , а саме споживання електричної енергії безобліково шляхом порушення герматичності приладу обліку та просверлення отвору для гальмування диску про що складено акт. На підставі акту рішенням комісії від 03.04.2007 року розмір заподіяної шкоди становить 400 грн. 50 коп. Вищенаведене підтверджеється поясненнями представника позивача , частково відповідачем , показами свідків [PERSON]. , [PERSON] , [PERSON] про те , що у відповідача було виявлено порушення і було складено акт в якому підписався , актом від 11. 01. 2007 р. , протоколом засідання комісії по розгляду акту від 03.04.2007 р. , актом збереження пломб лічильника від 10.12.2007 р. Відповідно до ст .ст..22 , 1166 ЦК України та ст. 27 ч. 2 Закону України ,, Про електроенергетику " позивач має право на відшкодування шкоди , яку заподіяв відповідач .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-22 00:00:00

22 квітня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому вказав, що шлюб з відповідачкою був зареєстрований 04 червня 1977 року у відділі РАЦС П&acute;ятихатського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 87. Від шлюбу у них є діти: донька - [PERSON], яка на даний час є повнолітньою. Сімейне життя не склалося, з причин постійних сварок, що виникають між ними на грунті несумісності характерів та різних поглядів на життя. З серпня 2001 року вони припинили шлюбні відносини та стали проживати окремо. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно, через те що він фактично з серпня 2001 року проживає з іншою жінкою, та в 2005 року у неї від нього народилася донька, тому і звертається до суду з вказаним позовом. В судове засідання позивач не з&acute;явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити. В судове засідання відповідачка не з&acute;явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON]підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що подружжя [PERSON] не проживає однією сім'єю з серпня 2001 року, вони не ведуть спільного господарства, між ними відсутнє взаєморозуміння. Тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує формально, і його слід розірвати, оскільки збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-22 00:00:00

21 квітня 2008 року в суд надійшла заява [PERSON]про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме договору купівлі-продажу квартири[NUMBER], загальною площею 61,3 кв. м, розташованій у [ADDRESS]. В обґрунтування заяви він посилається на те, що 07 травня 1998 між ним та [PERSON]. був укладений вищевказаний договір. Цей договір був посвідчений 07 травня 1998 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] і зареєстрований за № 2176, 05 червня 1998 року договір був зареєстрований у КП ДМБТІ та записаний в реєстрову книгу № ХХХХІV за реєстровим № 13. У договорі купівлі-продажу призвище заявника було зазначено українською мовою “[PERSON]”, а в паспорті громадянина України серії [NUMBER] - “[PERSON]”, це свідчить про те що призвище заявника вказане у правовстановлюючому документі на квартиру не співвпадає з призвищем що зазначено у паспорті заявника. На теперішній час він хоче продати квартиру, але не може здійснити відчуження, оскільки його призвище вказане у правовстановлюючому документі, не співпадає с призвищем вказаним у паспорті, це становить перешкоду у розпорядженні власністю. Виправити неспівпадіння у правовстановлюючому документі на квартиру є неможливим, оскільки на момент укладання договору у заявника був паспорт старого радянського зразка, що підтверджується довідкою ВГІРФО Красногвардійського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетрвоський області № 42/15-ПО від 18.04.2008 року. В судове засідання заявник не з&acute;явився, про час та місце розгліду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про проведеня попереднього судового засідання без його участі, у якій підтримав заяву у повному обсязі. Зацікавлена особа - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день розгляду справи сповіщена, просила розглянути справу за її відсутність, заперечень проти задоволення заяви - не висловила, тому суд вважає, що фактично заяву визнала. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заяви підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 07 травня 1998 між [PERSON] та [PERSON]. був укладений договір купівлі-продажу квартири[NUMBER], загальною площею 61,3 кв. м, розташованій у [ADDRESS]. Цей договір був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON]. і зареєстрований за № 2176, 05 червня 1998 року договір був зареєстрований у КП ДМБТІ та записаний в реєстрову книгу № ХХХХІV за реєстровим № 13. Факт належності даного договору заявнику підтверджується довідкою ВГІРФО Красногвардійського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетрвоський області № 42/15-ПО від 18.04.2008 року, де зазначенощо при оформленні паспорту серії[NUMBER] від 21.09.1999 року, призвище було вказано згідно правопису російських прізвищ, тобто “[PERSON]” замість невірно вказаного у попередньому паспорті серії[NUMBER] - “[PERSON]”, про що є відмітка в заяві Ф-1 на видачу паспорта та іншими матеріалами справи. Таким чином, заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину, посилаючись на те, що рішенням Першотравенського міського суду від 14 грудня 1992 року на її користь /на той час [PERSON]/ стягнуто аліменти з відповідача на утримання доньки [PERSON],[INFO] в розмірі 1/6 частки всіх видів доходів відповідача,з врахуванням виплат аліментів відповідачем на сина від першого шлюбу,який на даний час досяг повноліття. З цих причин вона звертається до суду з позовом про збільшення аліментів на доньку [PERSON] з 1/6 до &frac14; частки всіх видів доходів відповідача до повноліття доньки. Відповідач у справі [PERSON] в судовому засіданні заперечень проти позову не має,з нього припинено стягнення аліментів на сина від першого шлюбу [PERSON],[INFO] по досягненню ним повноліття, просить вирішити позов згідно вимог закону. Вислухавши пояснення сторін,перевіривши матеріали справи суд вважає,що позовні вимоги [PERSON]. підлягають задоволенню зі слідуючих підстав. Як встановлено поясненнями сторін та матеріалами справи, рішенням Першотравенського міського суду від 14 грудня 1992 року на користь позивачки /на той час [PERSON]/ стягнуто аліменти з відповідача на утримання доньки [PERSON],[INFO] в розмірі 1/6 частки всіх видів доходів відповідача,з врахуванням виплат аліментів відповідачем на сина від першого шлюбу,який на даний час досяг повноліття. Оскільки син відповідача від першого шлюбу [PERSON],06 грудня 1989 року досяг повноліття,стягнення аліментів з відповідача на його утримання припинено. З цих причин суд вважає за можливе збільшення розміру аліментів на користь позивачки на доньку [PERSON] з 1/6 до &frac14; частки всіх видів доходів відповідача до повноліття доньки. Згідно ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів,визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою в якій просить визнати договір купівлі-продажу розкомплектованого комплексу будівель та споруд, який знаходиться в [ADDRESS], дійсним та визнати за ним право власності на дане майно, посилаючись на те, що 06 травня 2008 року він купив у відповідача дане майно і сплатив за нього 29656,00 грн. Однак цей договір не був нотаріально посвідчений. В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та послався на обставини, викладені у позові. Представник відповідача позов визнав та суду пояснив, що не заперечує проти визнання права власності за позивачем, оскільки він виконав усі вимоги договору купівлі-продажу. Суд вислухавши сторони, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Судом встановлено, що 06 травня 2008 року між[PERSON] та ПП «Тернопіль-Західінвест» в особі директора [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу розкомплектованого комплексу будівель та споруд, а саме: телятника, вартістю 10900 грн., телятника, вартістю 11562 грн., скважини, вартістю 2180 грн., башні, вартістю 5014, які знаходяться в[ADDRESS] За дане майно позивачем було сплачено 29656,00 грн., а тому у відповідності до ч.2 ст. 220 ЦК України, цей договір купівлі - продажу слід визнати дійсним, оскільки позивач повністю виконав умови договору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати договір купівлі-продажу нежитлового приміщення (телятника), загальною площею 822,4 мІ, яке знаходиться в [ADDRESS] дійсним та визнати за нею право власності на дане майно, посилаючись на те, що 20 березня 2008 року вона купила у відповідача дане майно і сплатила за нього 13300 грн. Однак цей договір не був нотаріально посвідчений. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю та послалася на обставини, викладені у позові. Представник відповідача позов визнав та суду пояснив, що не заперечує проти визнання права власності за позивачем, оскільки вона виконала усі вимоги договору купівлі-продажу. Суд вислухавши сторони, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Судом встановлено, що 20 березня 2008 року між [PERSON] та СВЗП «Верхостав» в особі голови комісії [PERSON], було укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення (телятника), загальною площею 822,4 мІ, яке знаходиться в [ADDRESS] За дане майно позивачкою було сплачено 13300 грн., а тому у відповідності до ч.2 ст. 220 ЦК України, цей договір купівлі - продажу слід визнати дійсним, оскільки позивачка повністю виконала умови договору. На підставі наведеного,

Outcome: approved