Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-05 00:00:00

18.03.2008 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь 1757 грн. 20 коп. виплаченого страхового відшкодування, судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. В обґрунтування позову зазначивши, що 20.04.2006 р. у м. Маріуполі Донецької області сталася дорожньо-транспортна пригода - зіткнення автомобіля ВАЗ-21099, державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON] під його ж керуванням, автомобілю „Опель”, державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON], під керуванням [PERSON] та автомобілю ВАЗ 21011, державний реєстраційний номер, [NUMBER], під керуванням [PERSON]. В результаті дорожньо - транспортної пригоди було завдано шкоди автомобілю ВАЗ-21099, державний реєстраційний номер, [NUMBER]. Власником пошкодженого автомобіля є [PERSON] Згідно із довідкою № и/5131 від 27.04.2006 р. Іллічівського районного відділу Маріупольського управління УМВС України в Донецькій області дорожньо- транспортна пригода сталася внаслідок порушення [PERSON] п.п.2.3-6, 12.3, 10.1 Правил дорожнього руху України. Разом з тим, вина відповідача [PERSON] була об'єктивно встановлена Постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 25.05.2006 р, на підставі якої відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 34, 00 грн. 12.01.2006 р. між позивачем та [PERSON] був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту № 14899-60-02. Страховим випадком, згідно до Договору Страхування, визначається подія, у разі якої внаслідок ДТП було завдано шкоду автомобілю Страхувальника. Розмір страхового відшкодування визначається Страховиком виходячи із суми заподіяного в результаті настання страхового випадку матеріального збитку, але не більше розміру страхової суми. А підставою для виплати страхового відшкодування згідно з п. 5.2. Договору Страхування є рахунок страхової суми. А підставою для виплати страхового відшкодування згідно з п. 5.2. Договору Страхування є рахунок станції технічного обслуговування. Відповідно до рахунку № 107 ПП „[PERSON]” від 13.05.2006 р., вартість відновлюваного ремонту автомобіля складає 1 757, 20 грн. Таким чином сума, що підлягає виплаті в якості страхового відшкодування за Договором страхування, становить 1 757, 20 грн., про що було складено страховий акт № 714-02 від 24.05.2006 р. Виплата страхового відшкодування була здійснена у відповідності до статті 25 Закону України „Про страхування” на підставі заяви Страхувальника, страхового акту № 714-02 від 24.05.2006 р., у розмірі 1 757, 20 грн. На підставі ст. 27 Закону України „Про страхування” до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Зазначене право також передбачене ст.ст. 993, 1191 ЦК України. Таким чином, з моменту виплати страхового відшкодування у Позивача виникло право вимоги до відповідача щодо відшкодування спричиненого збитку в межах фактичних витрат ЗАТ СК „ВУСО”, що дорівнює 1 757, 20 грн. Представник позивача Гаспарян Д.Т., яка діє на підставі довіреності від 02.01.2008 р. № 51-2008 - Г, до судового засідання не з'явився, до суду надійшла заява від її імені з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач [PERSON] будучи неодноразово викликаний в судове засідання не з'явився, про причини неявки до суду не повідомив, повідомлений належним чином, у зв'язку з чим суд ухвалив розглянути справу у порядку ст.224 ЦПК України. Вислухавши дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно із довідкою № и/5131 від 27.04.2006 р. Іллічівського районного відділу Маріупольського управління УМВС України в Донецькій області дорожньо- транспортна пригода сталася внаслідок порушення [PERSON] п.п.2.3-6, 12.3, 10.1 Правил дорожнього руху України. Разом з тим, вина відповідача [PERSON] була об'єктивно встановлена Постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 25.05.2006 р, на підставі якої відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 34, 00 грн. Згідно із видатковим касовим ордером № 613 від 24.05.2006 р., який підтверджує виплату страхового відшкодування Страхувальнику в повному обсязі. Згідно із ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодується на загальних підставах. На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, у [PERSON], як у власника автомобіля, виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданого збитку. Відновно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодована шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до виносної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Також, згідно з ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України „Про страхування”, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. На підставі викладеного, ст. ст. 22, 993, 1166, 1188, 1191 ЦК України, ст. ст. 3, 15, 109, 157, 224 ЦПК України, ст. 27 Закону України „Про страхування”, суд -

Outcome: approved