Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Вінницької міської ради про визнання наймачем кімнати [ADDRESS], мотивуючи тим, що позивач є рідним сином [PERSON], який відповідно до ордеру № 96, виданого на підставі рішення адміністрації № 5 від 23 липня 1999 року займав кімнату [ADDRESS], що становило 1/10 частку секції № 30 та був в ній сам зареєстрований. Будинок [ADDRESS] на даний час належить до комунальної власності. Однак, батько позивача помер [INFO]. До смерті батька позивач проживав разом з ними, але був зареєстрований за іншою адресою: [ADDRESS]. Позивач мав намір зареєструватись в кімнаті [ADDRESS], але йому це не вдалося через раптову смерть батька. Пізніше 28 лютого 2008 року позивачем було подано до виконкому Вінницької міської ради заяву із проханням прийняти рішення про укладення з ним договору найму спірної кімнати, але йому в цьому було відмовлено. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом та просив суд визнати за ним право користування кімнати [ADDRESS], загальною площею 18,8 кв.м., житловою площею 12,4 кв.м. та зобов'язати виконком Вінницької міської Ради укласти з ним договір найму даної кімнати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, пославшись на обставини, викладені вище. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, мотивуючи тим, що позивач не зареєстрований у спірній кімнаті, а тому відмова у визнанні його наймачем даної кімнати є правомірною. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] суду підтвердили обставини, на які послиається позвиач як на підставу для задоволення свого позову. Заслухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено: Позивач є рідним сином наймача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 11.09.1974р. [NUMBER]. Наймач [PERSON] відповідно до ордеру № 96, виданого на підставі рішення адміністрації №5 від 23.07.1999р. займав кімнату [ADDRESS], що становило 1/10 частку секції № 30 та був зареєстрований в ній сам. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим 21.01.2008р. [NUMBER]. До смерті батька позивач проживав разом з батьком в кімнаті [ADDRESS], але був зареєстрований за іншою адресою: [ADDRESS]. Позивач мав намір зареєструватись в кімнаті [ADDRESS], але йому це не вдалося через раптову смерть батька. 28 лютого 2008 року позивачем було подано до виконкому Вінницької міської ради заяву із проханням прийняти рішення про укладення з ним договору найму спірної кімнати, але йому в цьому було відмовлено. Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про задоволення даного позову, оскільки згідно ст. 106 ЖК УРСР повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. Однак чинний ЖК України не містить вимоги, щодо того, що член сім'ї наймача повинен бути зареєстрований разом у житловому приміщенні з наймачем для визнаня відповідного права після смерті наймача. ЖК України містить вимогу лише щодо погодження відповідного питання з іншими членами сім'ї, що проживають разом із наймачем, тому посилання представника відповідача на те, що позивач не був зареєстрований у вказаній кімнаті та відповідь виконавчоо комітету Вінницької міської ради від 20.03.2005р. №В-1-342/03-2-2 є необгрунтованими. Відповідно до ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. „Типовим положенням про гуртожитки”, затвердженим постановою Ради Міністрів Української РСР від 03.06.1986р. №268 встановлено, що жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу. На підставі викладеного та

Outcome: approved