Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Южноукраїнської міської ради в особі міського голови про визнання не чинним рішення Южноукраїнської міської ради та зобов'язання відповідача прийняти рішення. Свої вимоги позивач мотивує тим що, відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель комунальної власності за рішенням органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. За ст.12 ЗК України до повноважень міських рад у галузі земельних відносин належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян. Представник позивача пояснила суду, що [PERSON] 21 листопада 2006 р. звернулась з заявою до міського голови м. Южноукраїнська про надання земельної ділянки для будівництва житлового будинку [ADDRESS]. Згідно до п. 2 ст. 118 ЗК України рішення органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний термін, проте Южноукраїнська міська рада рішення не прийняла до теперішнього часу. Згідно прийнятого рішення Южноукраїнської міської ради № 441 від 8 жовтня 2007 р. земельну ділянку, яку вона бажала отримати у власність було надано громадянину [PERSON]. З даним рішенням позивач не згодна, а тому звернулась до суду з позовом який підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, вважає що вимоги позивача не обґрунтовані. Вислухавши представників сторін, свідка, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.13 Конституції України земля її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власності здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах визначених цією Конституцією. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині. Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Відповідно до ст.116 Земельного кодексу України громадяни набувають права власності на земельні ділянки із земель комунальної власності за рішенням органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Згідно до ст. 121 ЗК України встановлено, що позивач має право на безоплатну передачу їй земельної ділянки із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: п. г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в містах - не більше 0,10 гектара. Таким чином заява позивачки про надання їй земельної ділянки для будівництва жилого будинку має бути розглянута Южноукраїнською міською радою. Щодо зобов'язання відповідача прийняти рішення про надання конкретної земельної ділянки зазначеної позивачем, позовні вимоги задоволенню не підлягають. Надання конкретної земельної ділянки є виключним правом органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Посилання позивача на ст. 118 ЗК України є безпідставним. Частиною першою ст. 118 ЗК України закріплено право громадянина, зацікавленого у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні. Позивач не надала суду доказів правомірного користування спірною земельною ділянкою, тому немає підстав для скасування рішення Южноукраїнської міської ради № 441 від 8 жовтня 2007 р. про надання земельної ділянки громадянину [PERSON] і зобов'язання відповідача прийняти рішення про надання саме цієї ділянки позивачу.

Outcome: partial