Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-05 00:00:00

Позивач просить суд визнати договір міни земельними ділянками від 20.10.2007р. між ним та відповідачем дійсним та визнати за ним право власності на земельну ділянку, яка перейшла до нього внаслідок виконання зазначеного договору, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.10.2007р. між сторонами було укладено договір міни земельними ділянками, згідно якого відповідачем позивачу була передана земельна ділянка площею 7,49 га (розташована на території Великодальницької сільської ради, Біляївського району, Одеської області, масив № 53 ділянка № 2), а позивачем передана відповідачу земельна ділянка площею 0,15 га (розташована вул. Радісна, 17, с. Вигода, Вигодянська сільська рада, Біляївського району, Одеської області), під час укладення договору сторони домовилися про його нотаріальне посвідчення, але відповідач ухиляється від виконання цього обов'язку передбаченого договором. Представник позивача, в судовому засіданні, підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином /а. с. 22/, причину неявки свого представника суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши показання представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено: 20.10.2008р. між сторонами, в простій письмовій формі, було укладено договір міни земельними ділянками, згідно якого відповідачем позивачу була передана земельна ділянка площею 7,49 га (розташована на території Великодальницької сільської ради, Біляївського району, Одеської області, масив № 53 ділянка № 2, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), а позивачем передана відповідачу земельна ділянка площею 0,15 га (розташована вул. Радісна, 17, с. Вигода, Вигодянська сільська рада, Біляївського району, Одеської області, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд), під час укладення договору сторони домовилися про його нотаріальне посвідчення 27.10.2007р., та сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору /а. с.6/; згідно актів-прийому передачі від 20.10.2007р. сторони передали та отримали належні їм внаслідок виконання договору міни земельні ділянки /а. с. 7, 8/; згідно листа позивача до відповідача від 27.10.2007р. відповідач був повідомлений про час та місце нотаріального посвідчення договору міни /а. с. 15/; згідно державного акту на право власності на земельну ділянку позивачу належить земельна ділянка площею 0,15 га, яка розташована вул. Радісна, 17, с. Вигода, Вигодянська сільська рада, Біляївського району, Одеської області, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд /а. с. 12/; згідно акту від 08.10.2007р. встановлено в натурі межі земельної ділянки позивача /а. с. 13/; згідно державного акту на право власності на земельну ділянку відповідачу належить земельна ділянка площею 7,49 га, яка розташована на території Великодальницької сільської ради, Біляївського району, Одеської області, масив № 53 ділянка № 2, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /а. с. 9/; згідно акту від 09.07.2001р. встановлено в натурі межі земельної ділянки відповідача /а. с. 11/; згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 26.02.2008р. 6- 6-03/2329 нормативна грошова оцінка земельної ділянки відповідача складає 76485,89 гривень /а. с. 14/. Відповідно до ст. 131 ЗК України - громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод; укладення таких угод здійснюється відповідно до Цивільного кодексу України з урахуванням вимог ЗК України. Відповідно до ст. 132 ЗК України - угоди про перехід права власності на земельні ділянки укладаються в письмовій формі та нотаріально посвідчуються; угоди повинні містити: назву сторін (прізвище, ім'я та по батькові громадянина, назва юридичної особи), вид угоди, предмет угоди (земельна ділянка з визначенням місця розташування, площі, цільового призначення, складу угідь, правового режиму тощо), документ, що підтверджує право власності на земельну ділянку, відомості про відсутність заборон на відчуження земельної ділянки, відомості про відсутність або наявність обмежень щодо використання земельної ділянки за цільовим призначенням (застава, оренда, сервітути тощо), договірну ціну, зобов'язання сторін; угоди про перехід права власності на земельні ділянки вважаються укладеними з дня їх нотаріального посвідчення. Відповідно до п. п. б п. 15 розділу 10 перехідних положень ЗК України - купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі власникам земельних часток для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обмін земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону. Таким чином, закон передбачає, що відчуження земельних ділянок з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва можливе тільки у разі їхнього обміну на іншу земельну ділянку відповідно до закону; законом який регулює обмін земельних ділянок є ЦК України; договір міни земельних ділянок є укладеним з дня його нотаріального посвідчення; також закон передбачає вимоги до таких договорів. Відповідно до ст. 716 ЦК України - до договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, договір контрактації або інші договори, елементи яких містяться в договорі міни, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Відповідно до ст. 657 ЦК України - договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Таким чином, закон передбачає, що договір міни земельних ділянок підлягає нотаріальному посвідченню, та суд може визнати такий договір дійсним, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору та відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України - право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Таким чином, закон передбачає виникнення права власності на підставі договору міни земельних ділянок за рішенням суду. З урахуванням викладеного та того, що сторони уклали не заборонений законом договір, відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, передбачених законом (ст. 132 ЗК України) /а. с. 6/, та відбулося повне виконання договору /а. с. 7, 8/ суд вважає за можливе на підставі вимог закону задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Outcome: approved