Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третьої особи територіальної громади Тихопільської селищної ради Лозівського району, Харківської області та з урахуванням уточнень в судовому засіданні просила визнати за нею право власності на домоволодіння, посилаючись на те, що вона в липні 10 травня 2006 року уклала з відповідачами по справі [PERSON]. та [PERSON]. угоду відносно купівлі домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS]. При укладені даного договору були погоджені всі умови купівлі-продажу домоволодіння. Позивачка в повному обсязі розрахувалася з відповідачами, а відповідачі зобов'язалися посвідчити даний договір в нотаріальній конторі, але від виконання своїх зобов'язань ухиляються, оскільки в свій час [PERSON] уклав договір купівлі-продажу спірного будинку у Лозівській товарній біржі Харківської області. В теперішній час у неї виникли проблеми з володінням та користуванням своєї власності. В зв'язку з чим просить визнати дійсною угоду купівлі-продажу домоволодіння, укладену між нею та відповідачами по справі та визнати за нею право власності на вищевказане домоволодіння. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги визнали в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечували. Представник третьої особи територіальної громади Тихопільської селищної ради Лозівського району, Харківської області Лаптєва Н.І. позовні вимоги визнала та вважала їх такими, що підлягають задоволенню. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачками позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] 10 травня 2006 року придбала у [PERSON] та [PERSON] домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS], яке належала їм на праві власності, що підтверджується договором купівлі-продажу № 1-569 від 7 листопада 2000 року, який був зареєстрований на Лозівській товарній біржі на підставі біржового контракту та зареєстрований в Лозівському бюро технічної інвентаризації Харківської області 8 листопада 2000 року за реєстровим номером № 19. Згідно домовленості позивачка внесла гроші за придбане нерухоме майно, однак вона позбавлена можливості оформити право власності на придбане майно, оскільки відповідачі всіляко ухиляються від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Таким чином, позивачка не має можливості розпорядитись придбаним на законних підставах нерухомим майном у зв'язку з відсутністю документів, які були б належним чином оформлені та юридично підтверджували її право власності на придбану нерухомість. Відповідно до ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу житлового будинку або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно зі ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Однак, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Таким чином, визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оскільки в даному випадку сторони домовились щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу домоволодіння, що підтверджується письмовими доказами, відбулося повне виконання вказаного договору: покупець внесла повну вартість майна, продавець передав майно у власність покупцю. Тому на підставі ст.220 ЦК України суд вважає можливим визнати вказаний договір купівлі-продажу дійсним та визнати за [PERSON] право власності на придбане домоволодіння. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Згідно з ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Outcome: approved