Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-08 00:00:00

У поданій до суду заяві позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору в сумі 3 145 грн. 90 коп. та понесені судові витрати. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що між сторонами був укладений кредитний договір, згідно якого відповідачу було відкрито відновлювальну кредитну лінію у розмірі 2 500 грн., але у зв»язку з порушенням графіку погашення кредиту утворилася вказана заборгованість, яка складається з 2 500 грн. 00 коп. - залишок заборгованості по кредиту та 645 грн. 90 коп. - заборгованість по відсотках. У судове засідання сторони не з»явилися, хоча про місце та час його проведення повідомлялися заздалегідь та належним чином, клопотань від них про відкладення справи не надходило. У поданій до суду заяві представник позивача просить провести розгляд справи у його відсутність, позов підтримує повністю. Згідно повідомлення пошти, відповідач за адресою, вказаною ним при укладенні договору, не проживає, а, на думку суду, він зобов «язаний правильно вказувати свою адресу проживання та повідомляти про зміну місця проживання. Про дійсне місце проживання, чи зміну місця проживання він ні позивача, ні суд не повідомив, умисно створюючи ситуацію для виправдання своїх неявок до суду. За таких умов суд, повідомивши відповідача про дату та час розгляду справи за вказаною ним адресою, вважає за можливе справу слухати у його відсутність на підставі наявних матеріалів справи, при цьому з”ясування обставин справи проводиться на підставі доказів, про подання яких було заявлено до і під час попереднього судового засідання. Представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутність відповідача і просить винести по справі заочне рішення. Суд, з"ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, прийшов до таких висновків. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Як встановлено судом, 16.05.2006 року між сторонами було укладено кредитний договір № 014/53-05/45337. Відповідно до кредитного договору банк відкриває на ім'я позичальника відновлювальну кредитну лінію в розмірі 2 500 грн. 00 коп., а відповідач зобов»язаний до 15 числа кожного місяця погашати заборгованість по кредиту щомісячними платежами у розмірі 1 / 10 від суми кредиту та відсотки за користування кредитними коштами. Банк виконав свої зобов'язання, що підтверджується випискою з рахунку позичальника. За прострочення планового платежу за кредитом з позичальника стягується штраф у розмірі , встановленому тарифами кредитора в межах строків позовної давності. Строк позовної давності за кредитним договором встановлений сторонами в три роки. Ст.526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з вимог ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст.612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом строк. При цьому позичальник порушує свої зобов'язання за кредитним договором - не сплачує заборгованість за кредитом у передбачені кредитним договором строки та проценти за користування кредитом. Банк неодноразово направляв позичальнику вимогу про погашення заборгованості, на які позичальник не відреагував. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст.611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: - припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; - сплата неустойки. Таким чином, заборгованість за кредитним договором на даний час становить і складається з 2 500 грн. 00 коп. (заборгованість по кредиту) + 645 грн. 00 коп. (заборгованість за сумою процентів) = 3 145 грн. 00 коп., що підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, а позов до задоволення. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягає до стягнення на користь позивача сплачені судові витрати. На підставі наведеного, ст.ст.526, 530, 572, 589, 590, 592, 610, 611, 612, 625 ЦК України,

Outcome: approved