Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-14 00:00:00

В лютому 2008 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про захист прав споживачів та стягнення моральної шкоди. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 18 березня 2007 року вона в магазині „ Аліс” м. Бахмача у приватного підприємця [PERSON] уклала договір на купівлю холодильника RRF -2234 W,з розстрочкою платежу протягом трьох місяців. Вартість холодильника становила 1260 грн. Початкова сума, яку сплатила позивачка , становила 500 грн. , а на решту суми в магазині було укладено кредитний договір з рівномірною сплатою протягом трьох місяців. Позивачка зазначає, що 30 березня 2007 року вона включила холодильник , а 10 квітня 2007 року він перестав працювати , в той же день вона сплатила 200 грн. за частину кредиту. Позивачка самостійно відвезла холодильник до магазину для гарантійного ремонту. 29 липня 2007 року їй було запропоновано забрати відремонтований холодильник , проте, як зазначає позивачка, він знову не морозив, а холод протримався чотири дні. 15 листопада 2007 року позивачка самостійно транспортувала холодильник до магазину . В задоволенні її вимоги щодо розірвання договірних зобов'язань та повернення суми сплачених нею коштів відповідачем було відмовлено . В позовній заяві [PERSON] просить розірвати укладений з відповідачем договір , повернути сплачену за товар грошову суму в розмірі 700 грн. та стягнути на її користь з відповідача в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди 5000 грн., а також 30 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи. Оскаржуваним рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 04 березня 2008 року розірвано договір купівлі - продажу холодильника „Рейнфорд” від 18 березня 2007 року № 0245, укладений між приватним підприємцем [PERSON] і покупцем [PERSON] Зобов'язано відповідача повернути позивачці сплачену за холодильник грошову суму в розмірі 700 грн., стягнуто з приватного підприємця [PERSON] на користь [PERSON] у відшкодування моральної шкоди 300 грн. З відповідача також стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 59 грн. 50 коп., і витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 30 грн. Суд встановив, що 18 березня 2007 року між сторонами був укладений договір купівлі - продажу холодильника „Рейнфорд”-2234W, серійний номер 2160372721002821670033, вартістю 1260 грн., який позивачка придбала з розстрочкою платежу на 3 місяці. В день продажу вона внесла 500 грн., а 200 грн. плати за холодильник внесла 11 квітня 2007 року. На початку квітня 2007 року холодильник вийшов із ладу, і з приводу ремонту позивачка звернулась до відповідача, але він відмовився прийняти холодильник. Суд встановив, згідно довідки сервісного центру, що поломка холодильника виникла внаслідок того, що апарат вийшов з ладу через виток хладагента через негерметичність охолоджувальної системи в зварних швах, тобто мало місце істотне порушення вимог щодо якості товару. Суд першої інстанції застосував Закон України „Про захист прав споживачів” та статтю 678 Цивільного кодексу України, прийшовши до висновку, що саме продавець неякісного товару повинен відшкодувати збитки. На рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 04 березня 2008 року, яким частково задоволені позовні вимоги [PERSON], подана апеляційна скарга відповідачем - приватним підприємцем магазину „Аліс” м. Бахмача [PERSON], в якій апелянт просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом при вирішенні даного спору по суті були порушені норми матеріального права, суд першої інстанції , як зазначає апелянт, неповно з'ясував обставини , які мають значення для вирішення справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Як вказує апелянт, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що [PERSON] на момент пред'явлення неякісного товару не надала йому технічної документації, а саме : керівництво по експлуатації холодильника, гарантійний талон і талон на гарантійне обслуговування. Відповідач зазначає, що відповідно до положень статті 8 п.11 Закону України „Про захист прав споживачів”, вимоги споживача розглядаються після пред'явлення ним розрахункового документу, а щодо товарів, на які встановлено гарантійний строк - технічного паспорту чи іншого документа, що його замінює. Непред'явлення позивачкою супровідних технічних документів позбавляє можливості розглядати її вимоги, як споживача. Крім того, на момент пред'явлення товару був відсутній серійний ідентифікаційний номер на товарі . Відсутність такого номера унеможливлює визначити ідентифікацію товару, який був проданий споживачу. На цих підставах відповідач, як він зазначає, не міг прийняти холодильник. Також апелянт вказує, що питання істотності недоліку проданого товару судом не досліджувалося взагалі , так як не досліджувалося судом і питання виникнення недоліку товару по вині самого споживача. Також апелянт ставить питання про винесення окремої ухвали про притягнення до відповідальності [PERSON] , інспектора по захисту прав споживачів, який при виступі в суді давав неправдиві свідчення. Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу , перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції, - скасуванню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ч.1, п.1, п.3 статті 309 ЦПК України ,- підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи. Частково задовольняючи позовні вимоги [PERSON], суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідачем порушені положення Закону України „ Про захист прав споживачів” . Суд в оскаржуваному рішенні зазначив, що відносно покупця [PERSON] мало місце істотне порушення вимог щодо якості товару , оскільки недоліки проданого товару з'явилися знову після їх усунення , попереднє усунення недоліків проданого товару тривало понад 14 днів, більше, ніж два місяці, з 24 травня по 31 липня 2007 року. Даний висновок зроблено судом першої інстанції при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають обставинам справи. При постановленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції взагалі не зазначено, який недолік проданого товару мав місце в листопаді 2007 року. Крім того, суд не звернув увагу на те, що усунення відповідачем недоліку проданого товару , пред'явленого відповідачу в листопаді 2007 року, було неможливе у зв'язку з тим, що споживачем не була надана технічна документація на придбаний товар. Не спростовано матеріалами справи та добутими по справі доказами твердження відповідача стосовно того, що на повернутому позивачкою холодильнику відсутній серійний номер. За даних обставин апеляційний суд вважає за необхідне ухвалити нове рішення по суті заявлених позовних вимог, яким відмовити в задоволенні вимог позову [PERSON] Як встановлено судом при розгляді даної справи та вбачається з матеріалів справи , 18 березня 2007 року [PERSON] придбала у приватного підприємця [PERSON] холодильник „ Рейнфорд ”-2234W, серійний номер 2160372721002821670033, вартістю 1260 грн., з розстрочкою платежу на три місяці, сплативши в день придбання 500 грн. 11 квітня 2007 року позивачка сплатила 200 грн. в рахунок погашення кредиту. Того ж дня холодильник перестав працювати, як стверджує позивачка , і вона звернулася до відповідача з приводу прийняття холодильника у гарантійний ремонт. Згідно довідки ТОВ „ ОТТО СЕРВІС „ ( а. с. 20) , - холодильник позивачки дійсно перебував в ремонті в сервіс - центрі з 24 травня 2007 року, отриманий із ремонту 31 липня 2007 року. Апарат вийшов з ладу в результаті витоку хладагента через негерметичність охолоджувальної системи в зварних швах. Згідно зазначеної довідки ТОВ „ ОТТО СЕРВІС” , холодильник був доставлений в ремонт і забраний після проведеного ремонту представниками торгівельної організації. Після проведення ремонту, через деякий час, як вказує позивачка, холодильник знову перестав працювати, і 15 листопада 2007 року вона знову його самостійно транспортувала до відповідача. Як пояснила позивачка в судовому засіданні апеляційного суду, нею на момент пред'явлення неякісного товару не була надана відповідачу технічна документація , а саме: керівництво по експлуатації холодильника, гарантійний талон і талон на гарантійне обслуговування, оскільки зазначена документація була передана нею станом на той час до органів прокуратури та управління із захисту прав споживачів. Таким чином, при апеляційному розгляді даної справи встановлено, що : недолік придбаного позивачкою товару в першому випадку виходу його з ладу в квітні 2007 року був встановлений сервісним центром „ ОТТО СЕРВІС” та зводився до слідуючого: „ виток хладагента через негерметичність охолоджувальної системи в зварних швах”, після чого холодильник сервісним центром було відремонтовано. В другому випадку , тобто, в листопаді 2007 року , причини виходу з ладу холодильника, придбаного позивачкою, не встановлені. Даний холодильник не обстежувався та не оглядався спеціалістами. В матеріалах справи відсутні дані про робочий чи не робочий стан холодильника на час пред'явлення позовних вимог. По справі встановлено , і дана обставина не заперечувалася позивачкою [PERSON], що на момент пред'явлення нею товару відповідачу в листопаді 2007 року вона не надала технічної документації на холодильник, а саме: керівництва по експлуатації холодильника, гарантійного талону і талону на гарантійне обслуговування, оскільки зазначена документація була нею надана станом на той час до органів прокуратури та управління із захисту прав споживачів. У зв'язку з наведеними обставинами заслуговують на увагу тверджень апеляційної скарги відносно того, що непред'явлення супровідних технічних документів позбавило можливості відповідача розглядати вимоги споживача. Оскільки відповідно до положень статті 8 , п. 11 Закону України „ Про захист прав споживачів” , вимоги споживача розглядаються після пред'явлення споживачем розрахункового документа , а щодо товарів , на які встановлено гарантійний строк , - технічного паспорта чи іншого документа , що його замінює , з позначкою про дату продажу. І як встановлено по справі, відповідач наполягав в листопаді 2007 року, коли позивачка транспортувала холодильник до магазину, на наданні нею технічної документації на товар. Проте, вимога відповідача позивачкою [PERSON] виконана не була і технічна документація на товар [PERSON] надана не була, оскільки на той час технічна документація на холодильник була надана позивачкою до інших інстанцій. Проти даного факту не заперечувала і сама позивачка в судовому засіданні апеляційного суду. Заслуговують на увагу доводи апелянта, оскільки вони не спростовані добутими по справі доказами, стосовно того, що на момент пред'явлення товару позивачкою в листопаді 2007 року був відсутній ідентифікаційний номер на холодильнику . Зазначений ідентифікаційний - серійний номер 2160372721002821670033 холодильника повинен знаходитись в трьох місцях товару , а саме: в морозильній камері , на стінці холодильника та з тилової сторони обладнання. Відсутність зазначеного серійного номеру унеможливлює визначити ідентифікацію товару , який був проданий споживачу, його індивідуально - родові ознаки . Згідно ч. 1 , п. 12 статті 1 Закону України „ Про захист прав споживачів „ : „ істотний недолік - недолік , який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення , виник з вини виробника ( продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак : а) він взагалі не може бути усунутий ; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів ; в) він робить товар суттєво іншим , ніж передбачено договором .” Добутими доказами по справі не встановлено наявності істотного недоліку станом на 15 листопада 2007 року придбаного позивачкою у відповідача холодильника . На момент пред'явлення товару [PERSON] відповідачу в листопаді 2007 року позивачкою, проти чого вона сама не заперечувала в судовому засіданні апеляційного суду , не була надана технічна документація на холодильник , що позбавило відповідача розглядати вимоги споживача щодо несправності холодильника. По справі не спростовані позивачкою доводи відповідача відносно того, що на момент пред'явлення товару в листопаді 2007 року на ньому був відсутній ідентифікаційний серійний номер, і відсутність такого серійного номера унеможливлює визначити ідентифікацію товару , який був проданий споживачу, його індивідуально - родові ознаки. Враховуючи наведене, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] про захист прав споживачів, розірвання договору купівлі - продажу, повернення частково сплаченої за товар грошової суми та стягнення моральної шкоди.

Outcome: dismissed