overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

У травні ВАТ «Маріупольський завод важкого машинобудування» звернулося до суду з позовом до [PERSON]. про визнання його особою, що втратила право користування житловим приміщенням. Представник позивача ВАТ «МЗВМ» у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та в обґрунтування позовних вимог пояснив, що у жовтні 1993 року за спільним рішенням адміністрації підприємства та профспілкового комітету [PERSON] було виділено приміщення у гуртожитку № 3 ВАТ «МЗВМ», розташованому за адресою: [ADDRESS]. На підставі вказаного рішення 12.10.1993 року [PERSON] був прописаний у гуртожитку, але в надане житлове приміщення так і не вселився. На теперішній час фактичне місце перебування відповідача не відомо, але з реєстрації за адресою: [ADDRESS]він не знятий. [PERSON] не проживає в житловому приміщенні з жовтня 1993 року по теперішній час, його майно та особисті речі у гуртожитку № 3 ВАТ «МЗВМ» не зберігаються. На підставі викладеного представник позивача просив суд визнати [PERSON]. особою, що втратила право користування жилим приміщенням у [ADDRESS] Відповідач [PERSON], у судове засідання не з'явився, згідно акту від 09.04.2008 р., останній у [ADDRESS] не проживає з 1993 року, у зв`язку з чим, суд ухвалив розглядати справу у порядку, передбаченому ст. 224 ЦПК України. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона працює у[ADDRESS] Їй відомо, що [PERSON] у гуртожитку не проживає з 1993 року. Його речей на зберіганні нема. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дала аналогічні пояснення. Суд вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню оскільки в судовому засіданні достовірно було встановлено, що [PERSON] з жовтня 1993 року в спірному житловому приміщенні не проживає більше 6 місяців, що підтверджується актом від 09.04.2008 р. Згідно положень ст.ст.71,72 ЖК України, особа може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням, у разі її відсутності більше шести місяців за місцем проживання. У зв'язку з чим, суд вважає, що відповідач [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням у [ADDRESS] Згідно ст. 88 ЦПК України, судові витрати, понесені по справі позивачем слід стягнути з відповідача, а саме держмито у розмірі 8,50 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 7,50 гривень на користь ВАТ «МЗВМ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

У травні ВАТ «Маріупольський завод важкого машинобудування» звернулося до суду з позовом до [PERSON]. про визнання його особою, що втратила право користування житловим приміщенням. Представник позивача ВАТ «МЗВМ» у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та в обґрунтування позовних вимог пояснив, що у травні 1991 року за спільним рішенням адміністрації підприємства та профспілкового комітету [PERSON]. було виділено приміщення у гуртожитку № 3 ВАТ «МЗВМ», розташованому за адресою: [ADDRESS]. На підставі вказаного рішення 16.04.1991 року [PERSON]. був прописаний у гуртожитку, але в надане житлове приміщення так і не вселився. На теперішній час фактичне місце перебування відповідача не відомо, але з реєстрації за адресою: [ADDRESS]він не знятий. [PERSON]. не проживає в житловому приміщенні з травня 1991 року по теперішній час, його майно та особисті речі у гуртожитку № 3 ВАТ «МЗВМ» не зберігаються. На підставі викладеного представник позивача просив суд визнати [PERSON]. особою, що втратила право користування жилим приміщенням у [ADDRESS] Відповідач [PERSON]., у судове засідання не з'явився, згідно акту від 09.04.2008 р., останній у [ADDRESS]не проживає з 1991 року, у зв`язку з чим, суд ухвалив розглядати справу у порядку, передбаченому ст. 224 ЦПК України. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона працює у [ADDRESS]. Їй відомо, що [PERSON]. у гуртожитку не проживає з 1991 року. Його речей на зберіганні нема. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дала аналогічні пояснення. Суд вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню оскільки в судовому засіданні достовірно було встановлено, що [PERSON]. з травня 1991 року в спірному житловому приміщенні не проживає більше 6 місяців, що підтверджується актом від 09.04.2008 р. Згідно положень ст.ст.71,72 ЖК України, особа може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням, у разі її відсутності більше шести місяців за місцем проживання. У зв'язку з чим, суд вважає, що відповідач [PERSON]. втратив право користування житловим приміщенням у [ADDRESS] Згідно ст. 88 ЦПК України, судові витрати, понесені по справі позивачем слід стягнути з відповідача, а саме держмито у розмірі 8,50 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 7,50 гривень на користь ВАТ «МЗВМ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON]., мотивуючи свої вимоги наступним: Вона [PERSON]. не перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, але мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, хоча на підставі ст. 180 СК України зобов'язаний надавати. В судовому засіданні позивач [PERSON]. підтримала позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві, просить стягнути з відповідача аліменти на її користь у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку щомісяця. Відповідач [PERSON]. позов визнав в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Заінтересована особа [PERSON]. не заперечує проти задоволення позову. Вислухавши сторони, вивчивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Таким чином, визнання позову відповідачем не порушує нічиїх прав, обов'язків та інтересів, а тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі стягненням з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.4 ч.3 ст. 81 ЦПК України - оплата витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у справах про стягнення аліментів покладається на сторони після розгляду справи. Відповідно ч.3 ст. 88 ЦПК України - якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Таким чином, судовий збір в розмірі 51 гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7, 50 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

06.05.2008 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до Старосільської сільської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], мотивуючи це тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] з дня його смерті відкрилась спадщина, яка складається із вищезазначеного спадкового майна, що підтверджується копією технічного паспорту на будинок та довідкою Старосільської сільської ради № 322 від 06.05.2008 р. Вважає, що прийняла спадщину, що підтверджується довідкою сільської ради № 126 від 06.05.2008 р. Просить встановити факт прийняття спадщини та визнати право власності на спадкове майно. В судове засідання позивачка не з'явилася, але надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник Старосільської сільської ради в судове засідання також не з'явився, надіслав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], батько позивачки Т[PERSON] помер [INFO]. Те, що позивачка є спадкоємницею стверджується свідоцтвом про її народження та свідоцтвом про одруження (а. с. 11, 12). Право власності [PERSON]. на будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] підтверджується довідкою виконавчого комітету Старосільської сільської ради № 322 від 06.05.2008 року. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) спадщина вважалася прийнятою за умови, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Те, що позивачка прийняла спадщину стверджується довідкою № 126 від 06.05.2008 року виданою Старосільською сільською радою, в якій вказано, що [PERSON] прийняла спадщину після свого батька [PERSON] який помер [INFO] до шести місяців. Всі ці обставини в їх сукупності дають підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

24.04.2008 року до суду звернулось Закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № ZRLORX05040401 від 08.01.2007 року, який складається із заяви позичальника та умов надання споживчого кредиту фізичним особам, в сумі 2950,18 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що надав відповідачу кредит у розмірі 2358,40 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 08.07.2008 р. Відповідач належно не виконував умов кредитного договору, зокрема порушив графік погашення кредиту, допустив заборгованість по кредиту та відсоткам, а тому банк вимагає його дострокового повернення. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав заяву, у якій просить розглядати справу у його відсутність, позов підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач до суду також не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Причини своєї неявки суду не повідомив. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти. В зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору № ZRLORX05040401 від 08.01.2007 року відповідач заборгував банку кошти в сумі 2950,18 грн., яка складається з суми заборгованості за кредитом - 2358,40 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 458,61 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 45,99 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 16,44 грн. Факт неналежного виконання умов кредитного договору відповідачем підтверджується: копією кредитного договору № ZRLORX05040401 від 08.01.2007 р. , що складається із заяви позичальника та умов надання споживчого кредиту фізичним особам (а.с. 3-6). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. 550 ЦК України право на неустойку, якою згідно зі ст. 549 цього Кодексу є штраф, пеня, виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Таким чином між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. Відповідач [PERSON] не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

18.04.2008 року до суду звернулось Закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 16.03.2007 року, який складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою в сумі 1963,10 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що кредит був наданий у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач належно не виконував умов кредитного договору, зокрема порушив графік погашення кредиту, допустив заборгованість по кредиту та відсоткам, а тому банк вимагає його дострокового повернення. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав листа, у якому просив розглядати справу у його відсутність, позов підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач до суду також не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Причини своєї неявки суду не повідомив. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти. В зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору від 16.03.2007 року відповідач заборгував банку кошти в сумі 1963,10 грн., яка складається з суми заборгованості за кредитом 1498,75 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 464,35 грн. Факт неналежного виконання умов кредитного договору відповідачем підтверджується: кредитним договором б/н від 16.03.2007 року, що складається із заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою, укладеним між сторонами (а. с. 4-6), розрахунком суми заборгованості (а. с. 3). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Таким чином між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. Відповідач [PERSON] не виконала свої зобов'язання за кредитним договором, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

21.04.2008 року ЗАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовною заявою у якій просить стягнути з [PERSON]заборгованість в сумі 4143,69 грн. за кредитним договором № ZRJWRX20110048 від 02.11.2006 р. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що надав відповідачу кредит у розмірі 3190,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 01.11.2008 р. Відповідач належно не виконував умов кредитного договору, зокрема порушив графік погашення кредиту, допустив заборгованість по кредиту та відсоткам, а тому банк вимагає його дострокового повернення. В судове засідання позивач не з'явився, але надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, суду пояснив, що згоден сплачувати заборгованість по кредитному договору. Не сплачував кошти у зв'язку з сімейними обставинами. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору № ZRJWRX20110048 від 02.11.2006 р. відповідач заборгував банку кошти в сумі 4143,69 грн., яка складається з суми заборгованості за кредитом - 2829,29 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 844,23 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 350,90 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 119,27 грн. Факт неналежного виконання договору відповідачем підтверджується копією кредитного договору № ZRJWRX20110048 від 02.11.2006 р., що складається із заяви позичальника, умов надання споживчого кредиту фізичним особам, укладеного між сторонами (а.с. 4-6). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Стаття 550 ЦК України передбачає, що право на неустойку, якою, згідно зі ст. 549 зазначеного Кодексу є штраф, пеня, виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Таким чином, між сторонами діють цивільні правовідносини, засновані на договорі. Відповідач [PERSON] не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення заборгованості з оплати за надані послуги з теплопостачання в сумі 2390 грн. 91 коп. та судових витрат, вказавши, що за станом на 01.04.2008 року відповідач має заборгованість за надані послуги у вказаній сумі, в добровільному порядку заборгованість не погасила. Пізніше позивач подав заяву про уточнення позовних вимог і прохає стягнути з відповідача заборгованість з оплати за надані послуги з теплопостачання в сумі 2028 грн. 73 коп. в зв'язку з частковим погашенням відповідачем заборгованості з оплати. Відповідач позов визнає повністю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню зі слідуючи підстав. [PERSON]., яка проживає в квартирі [ADDRESS]і є її власником, одержує послуги з теплопостачання, які надає їй ХОКП „Дирекція розвитку інфраструктури території” на підставі договору від 01.04.2006 року № 1243, але не повністю оплачує їх, в результаті чого станом на 27.05.2008 року утворилась заборгованість в сумі 2028 грн. 73 коп., що підтверджується випискою з особового рахунку, наданого позивачем. Пункт 5 частини 3 ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги” передбачає, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з пунктами 17, 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572, власники і наймачі жилих приміщень зобов'язані щомісяця, вчасно, до 10 числа наступного місяця вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 18, 30 Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2005 р. № 630, споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за надані послуги з теплопостачання. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Це ж положення передбачене і п. 9 договору між сторонами. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

[PERSON]. являється абонентом АК “Харківобленерго”, особовий рахунок № 130012314. 23.12.2007 р. при перевірці представниками АК “Харківобленерго” у побутового абонента [PERSON]. було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357, а саме самовільне підключення до електромережі без дозволу електропостачальника поза приладом обліку. Відповідно до п. 53 Правил користування електричною енергією для населення було складено акт перевірки № 02-18966. Згідно з розрахунком АК “Харківобленерго” вартість недоврахованої електроенергії в результаті допущеного відповідачем порушення складає 568 грн. 17 коп. В зв'язку з цим позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про відшкодування вартості недоврахованої електроенергії в результаті її безоблікового споживання. Відповідач позов визнає повністю. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. Відповідно до п.53 Правил електропостачальник має право визначити величину збитків, завданих йому протиправними діями споживача. Згідно з розрахунком позивача вартість недоврахованої електроенергії в результаті допущеного відповідачем порушення складає 568 грн. 17 коп. Розрахунок позивача відповідає Методиці визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженій постановою НКРЕ України від 04.05.2006 р. № 562. Згідно зі ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення заборгованості з оплати за надані послуги з теплопостачання в сумі 2383 грн. 52 коп., вказавши, що за станом на 01.04.2008 року відповідач має заборгованість за надані послуги у вказаній сумі, в добровільному порядку заборгованість не погасила. Відповідач позов визнає повністю. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню зі слідуючи підстав. [PERSON]., яка проживає в квартирі [ADDRESS]і є її власником, на підставі договору від 01.04.2006 року № 2218 одержує послуги з теплопостачання, які надає їй ХОКП „Дирекція розвитку інфраструктури території”, але не повністю оплачує їх, в результаті чого станом на 01.04.2008 року утворилась заборгованість в сумі 2383 грн. 52 коп., що підтверджується випискою з особового рахунку, наданого позивачем. Пункт 5 частини 3 ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги” передбачає, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з пунктами 17, 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572, власники і наймачі жилих приміщень зобов'язані щомісяця, вчасно, до 10 числа наступного місяця вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 18, 30 Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2005 р. № 630, споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за надані послуги з теплопостачання. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Це ж положення передбачене і п. 9 договору між сторонами. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved