Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Маріупольської міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво. В обгрунтування заявлених вимог посилався на те, що жиле домоволодіння [ADDRESS] належить йому на праві приватної власності: Ѕ частина будинку на підставі договору дарування від 07 квітня 1982 року, посвідченого державним нотаріусом Ніколаєнко Т.І., та Ѕ частина - на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 березня 1986 року, посвідченого державним нотаріусом Одерій Г.В. Земельна ділянка [ADDRESS] виділялась на підставі протоколу засідання Міської Ради № 35 від 10 грудня 1954 року. У подальшому в процесі експлуатації він самовільно без дозволу на забудову та узгодженого проекту побудував на вказаній земельній ділянці: сіни літ. а2-1, площадку літ. а3, сарай літ. Ж-1, душ літ. И, літню кухню літ. Б-1, гараж літ. Е-1, підвал з шийкою літ. з/п, та самовільно переобладнав з кухні жилу кімнату 1-6 площею 9,2 кв. м в жилому будинку літ. А-1. На теперішній час йому необхідно впорядкувати право установчі документи для відчуження будинку, у зв'язку з чим він звертається до суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та дав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Вважає, що самовільне будівництво не зачіпає нічиїх прав, просить визнати за ним право власності на сіни літ. а2-1, площадку літ. а3, сарай літ. Ж-1, душ літ. И, літню кухню літ. Б-1, гараж літ. Е-1, підвал з шийкою літ. з/п, та самовільно переобладнану з кухні жилу кімнату 1-6 площею 9,2 кв. м. в жилому будинку літ. А-1, розташовані [ADDRESS]. Представник відповідача - Маріупольської міської ради, Жоголева В.В., діюча на підставі довіреності, проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечувала. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що домоволодіння [ADDRESS] належить [PERSON] на праві власності: Ѕ частина будинку на підставі договору дарування від 07 квітня 1982 року, посвідченого державним нотаріусом Ніколаєнко Т.І., зареєстрованого в реєстрі № 1229, укладеного між [PERSON] та [PERSON], та зареєстрованого в Жданівському міському БТІ за реєстровим № 5275 від 14 квітня 1982 року; Ѕ частина - на підставі свідоцтва про право на спадину за заповітом від 15 березня 1986 року, посвідченого державним нотаріусом Одерій Г.В., зареєстрованого в реєстрі № 1167 та зареєстрованого в Жданівському міському БТІ, що підтверджується реєстраційним посвідченням № 5275 від 08 серпня 1986 року. Земельна ділянка [ADDRESS] площею 2260 кв. м. була надана [PERSON] на підставі протоколу № 35 засідання виконкому Міської ради від 10 грудня 1954 року. При обстеженні домоволодіння [ADDRESS] техніком Маріупольського БТІ було виявлено факт самовільного будівництва сіней літ. а2-1, площадки літ. а3, сараю літ. Ж-1, душу літ. И, літньої кухні літ. Б-1, гаражу літ. Е-1, підвалу з шийкою літ. з/п, та самовільного переобладнання з кухні жилої кімнати 1-6 площею 9,2 кв. м., що підтверджується довідкою Маріупольського БТІ від 14 квітня 2008 року. За висновком будівельно-технічної експертизи № 695 від 24 квітня 2008 року, при будівництві сараю літ. Ж-1, душу літ. И, літньої кухні літ. Б-1, гаражу літ. Е-1, підвалу з шийкою літ. з/п, сіней літ. а2-1, площадки літ. а3 та переобладнанні у жилому будинку літ. А-1 кухні в жилу кімнату 1-6, розташованих [ADDRESS], не порушені санітарно-гігієнічні вимоги та умови пожежної небезпеки. Вимоги нормативних документів по розміщенню будівель на земельній ділянці виконуються. Площа жилої кімнати 1-6 складає 9,2 м2, що не відповідає вимогам п. 2.24 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові споруди. Основні положення», згідно з якими площа спальні на одну людину, робочої кімнати або кабінету має бути не менше 10 м2. Але враховуючи період забудови та відсутність інших порушень будівельних норм, експлуатація жилої кімнати 1-6 у жилому будинку літ. а-1, розташованому по вулиці З. Космодем'янської, 154, допускається. Сарай літ. Ж-1, душ літ. И, літня кухня літ. Б-1, гараж літ. Е-1, підвал з шийкою літ. з/п, сіни літ. а2-1, площадка літ. а3 та жила кімната 1-6 у жилому будинку літ. А-1, розташовані по вулиці З. Космодем'янської, 154, їх несучі та огороджуючі конструкції знаходяться в задовільному технічному стані та можуть експлуатуватись у подальшому. Технічний стан будівельних конструкцій сараю літ. Ж-1, душу літ. И, літньої кухні літ. Б-1, гаражу літ. Е-1, підвалу з шийкою літ. з/п, сіней літ. а2-1, площадки літ. а3 та жилої кімнати 1-6 у жилому будинку літ. А-1, забезпечує їх безпечну та надійну експлуатацію. Відповідно до ч.5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Таким чином, визнання відповідачем пред′явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням наведеного суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON] до Маріупольської міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво. На підставі ч. 5 ст. 376 ЦК України та

Outcome: approved