overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-28 00:00:00

Позивач Тернопільське обласне комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільтеплоколуненерго» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 3747 грн. 34 коп., посилаючись на мотиви викладені ним у позовній заяві. В судове засідання з'явилася представник позивача, яка повністю підтримала позовні вимоги. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала частково, посилаючись на те, що її заборгованість перед вказаним підприємством за період з 01 січня 2005 року по 01 січня 2008 року становить 1344 грн. 69 коп., згідно з розрахунку, проведеного Тернопільським обласним комунальним підприємством теплових мереж «Тернопільтеплоколуненерго». Заслухавши пояснення представника позивача та відповідачку, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне : Згідно договору про надання послуг з централізованого опалення від 14 вересня 2007 року [PERSON] користується послугами Тернопільського обласного комунального підприємства теплових мереж «Тернопільтеплоколуненерго». Заборгованість за спожиту теплову енергію [PERSON] за період з 01 січня 2005 року по 01 січня 2008 року перед Тернопільським обласним комунальним підприємством теплових мереж «Тернопільтеплоколуненерго» згідно проведеного розрахунку становить 1344 грн. 69 коп. Заборгованість за спожиту теплову енергію [PERSON] у добровільному порядку не відшкодувала. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається у процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного та громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного, суд дійшов до переконання, що позов слід задоволити частково, стягнувши з [PERSON] в користь Тернопільського обласного комунального підприємства теплових мереж «Тернопільтеплоколуненерго» 1344 грн. 69 коп. заборгованості за спожиту теплову енергію.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем , який було зареєстровано [INFO] Кобиловолоцькою сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис № 2. Дітей від спільного подружнього життя не має. Свої позовні вимоги мотивує тим, що причиною розірвання шлюбу є те, що протягом двох років спільно не проживають, різні погляди на життя, а тому вважає, що сім'я існує формально, зберегти яку неможливо та недоцільно. Позивач у судове засідання не з`явився , хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, та не повідомив суду про причини неявки. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала . Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні встановлено: - сторони протягом двох років не проживають спільним подружнім життям; - шлюб носить формальний характер , який зберігати не доцільно; Таким чином, суд прийшов до переконання, що позов слід задовільнити розірвавши шлюб між [PERSON] та [PERSON], який було зареєстровано [INFO] Кобиловолоцькою сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис № 2. Відповідно ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясував фактичні взаємини подружжя, обставини подружнього життя. Встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що від спільного життя в зареєстрованому шлюбі з відповідачем у них є неповнолітні діти - [PERSON], [INFO] року народження, та [PERSON], [INFO] року народження, які проживають з нею, знаходяться на її утриманні і вихованні. В даний час відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, є працездатним, офіційно відповідач працює водієм в ВАТ «Туристичний комплекс «Черемош», інших осіб на утриманні відповідач не має. Просить стягувати аліменти з відповідача [PERSON], [INFO] року народження, на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] року народження та [PERSON], [INFO] року народження, в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину встановленого для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду і до повноліття дітей. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному об'ємі і просила їх задоволити. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги про стягнення аліментів визнав частково і не заперечував щодо стягнення з нього суми яка відповідає закону. Суд, заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, - вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що від спільного життя в зареєстрованому шлюбі з відповідачем у сторін є неповнолітні діти - [PERSON], [INFO] року народження, та [PERSON], [INFO] року народження, які проживають з позивачкою, знаходяться на її утриманні і вихованні, що підтвердили в судовому засіданні сторони. Судом також встановлено, що відповідач працює водієм в ВАТ «Туристичний комплекс «Черемош», та отримує заробітну плату в середньому біля 600,00 грн. в місяць, інших осіб на утриманні відповідач не має, що підтверджується довідкою про доходи та що підтвердив в судовому засіданні сам відповідач. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідач [PERSON], як батько неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], зобов'язаний утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст.182 Сімейного кодексу України - при визначенні розміру аліментів суд враховує також стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі викладених обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному об'ємі, а саме відповідач [PERSON], як батько неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], зобов'язаний сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання своїх неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину, встановленого для дітей відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подання заяви до суду і до повноліття дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-28 00:00:00

[INFO] сторони зареєстрували шлюб у міськвідділі РАГС м. Черкаси, актовий запис № 1702. Сімейні та подружні відносини між сторонами припинені з листопада 2006 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив суд їх задоволити, посилаючись на те, що сім'я розпалась і примирення не можливе, спільне господарство не ведуть. Мають різні погляди на сімейне життя, спір про розподіл спільного майна відсутній. Адвокат [PERSON]. позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. відповідачка до судового засідання не з»явилася. Представник відповідача та її адвокат [PERSON] позовні вимоги визнали, не заперечували проти розірвання шлюбу та пояснили, що дійсно сім'я розпалася, примирення неможливе, спільного господарство не ведуть. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сім'я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх не збираються, подальше збереження сім'ї неможливе, спільне господарство не ведуть, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами - розірвати .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON]. Про визнання недійсним заповіту. Свій позов позивач обґрунтував тим, що він є єдиним спадкоємцем [PERSON], який помер [INFO] року. Однак йому стало відомо про те, що [PERSON]. склав заповіт на ім”я [PERSON]. Вважає заповіт недійсним, оскільки на момент укладення заповіту [PERSON]. був паралізований і фактично не міг підписати заповіт, в зв”язку з чим просить визнати заповіт [PERSON]., посвідчений 10.06.2005 року на ім”я [PERSON]. недійсним. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги повністю, просили його задовольнити. Представник відповідача по справі позовні вимоги позивача не визнала в повному обсязі і пояснила, що заповіт було посвідчено належним чином, [PERSON]. Прийняла спадщину. Крім того, представник відповідача зазначила, що [PERSON]. до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався, право на отримання спадщини його не порушено, в зв”язку з чим просила відмовити у задоволенні позову. Вислухав доводи сторін по справі, дослідив матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON]. Та [PERSON]. були двоюрідними братами по материнській лінії. Ці обставини не заперечували сторони у судовому засіданні. [PERSON]. помер [INFO] року, що підтверджується довідкою, виданою відділом РАЦ Знам”янського району (а.с.15). Згідно заповіту, посвідченого 10 червня 2005 року секретарем Іванковецької сільської ради, [PERSON]. заповів все своє майно [PERSON]. В судовому засіданні з також було встановлено, що протягом останніх років до смерті [PERSON]. Був паралізований і не міг рухати кінцівками. Ці обставини не заперечували сторони по справі та підтвердили свідки [PERSON]. Та [PERSON]. З пояснень в судовому засідання свідка [PERSON]. - секретаря Іванковецької сільської ради Знам”янського району, яка посвідчувала заповіт [PERSON]. вбачається, що заповіт складено без з”ясування волі заповідача, оскільки він фізично не міг її висловити, в зв”язку з хворобою. Крім того, надписи на заповіті робилися не заповідачем, а іншою особою від імені [PERSON]. За даними обставинами було порушено кримінальну справу і вироком Знам”янського міськрайонного суду від 14.02.2008 року [PERSON]. Було визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу. Згідно ст.1247 ЦК україни заповіт складається у письмовій формі і має бути підписаний особисто заповідачем. У разі, якщо фізична особа в зв”язку з хворобою не може підписати його власноруч, за її дорученням текст заповіту підписує у її присутності інша особа. Згідно ст.1257 ЦК України суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. За таких обставин, суд дійшов висновку, що спірний заповіт складено з порушеннями вимог закону, без з”ясування волевиявлення заповідача, тому позовні вимоги [PERSON]. Підлягають задоволенню і заповіт [PERSON]. , посвідчений 10.06.2005 року на ім”я [PERSON]. Необхідно визнати недійсним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-28 00:00:00

13.05.2008 р. позивачка звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, посилаючись на те, що вона 20.01.2007 р. уклала шлюб з відповідачем у відділі РАЦС Тростянецького районного управління юстиції, актовий запис №05. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. В даний час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, ухиляється від його утримання, в зв'язку з чим позивачка звернулася в суд з даним позовом, яким просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дітей. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, прохала стягувати аліменти з відповідача на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином під розписку, про причини неявки в суд не повідомив, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне провести заочний розгляд даної справи. Вивчивши матеріали справи, пояснення позивачки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що сторони 20.01.2007 р. уклали шлюб у відділі РАЦС Тростянецького районного управління юстиції, актовий запис №05. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. В даний час відповідач не надає допомоги на утримання дитини, матеріально не забезпечує Оскільки відповідач не надає допомоги на утримання сина, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також судовий збір в доход держави в розмірі 51 грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ в розмірі 7 грн.50 коп. На підставі викладеного, ст.ст. 198-201 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-28 00:00:00

[PERSON].звернувся до суду з позовом до [PERSON].не чинити йому перешкоди у спілкуванні з донькою [PERSON][INFO] і встановити йому для спілкування три дні на тиждень, а саме : в п'ятницю з 16 години, в суботу та неділю до 16 години. Відповідач позов визнає частково і пояснила суду, що вона згідна щоб [PERSON].спілкувався з дитиною тільки у неї вдома в її присутності. Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Сторони вступили в зареєстрований шлюб 28 серпня 2004 року. Від даного шлюбу [INFO]в них народилась донька [PERSON], яка проживає з відповідачкою. В 2008 році шлюб між ними був розірваний. Рішенням опікунської ради Хотинської райдержадміністрації встановлено, що [PERSON].має право три дні на тиждень для спілкування з донькою, а саме в п'ятницю з 16 години, в суботу та неділю до 16 години. Відповідно до ст.141 ч.1 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. В судовому засіданні було встановлено, що як позивач, так і відповідач працюють, тому надані позивачу вихідні дні для спілкування з дитиною за місцем його проживання позбавляє відповідача права участі у вихованні дитини у вихідні дні. При таких обставинах суд прийшов до висновку надати [PERSON] .право на спілкування з дитиною за місцем його проживання - кожну першу та третю суботу і неділю місяця: з 11 години ранку в суботу до 17 години в неділю. Доводи відповідачки, що дитина не може спілкуватися в нього вдома неспроможні. При таких обставинах позов підлягає до задоволення. На підставі ст.ст.141, 153, 157 - 159 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що він без належного на те дозволу побудував на власній земельній ділянці прибудову, другий поверх житлового будинку та госпблок. Просить визнати за ним право власності на вказані споруди. У судове засідання позивач підтримав позовні вимоги та належно їх обґрунтував. Представник відповідача до суду також не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, - проти позову не заперечує та просить розглянути справу у його відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Крім того, згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку від серії ЯЖ №323521 позивач є власником земельної ділянки площею 0,1846га. по [ADDRESS]. Згідно витягу з реєстру права власності на нерухоме майно від 29.11.07р. останній є власником будинку, що розташований за вищезазначеною адресою на підставі договору довічного утримання від 15.02.00р. Позивачем було самочинно побудовано добудову до будинку, другий поверх та госпблок. Оскільки зазначені прибудови зведені без належного дозволу, БТІ відмовляє позивачу у реєстрації права власності на них. Відповідно до ч.1 ст.375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Згідно ч.2 цієї ж статті власник земельної ділянки набуває права власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Оскільки позивачем на власній земельній ділянці побудовано спірні споруди та прибудови з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, земельна ділянка використовується ним за цільовим призначенням, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Отже, оскільки позивач являється єдиним власником земельної ділянки, на якій самочинно побудовано спірне майно, відповідач проти заявлених позовних вимог не заперечує, суд вважає, що визнання права власності за позивачем на спірні будівлі не зачіпає інтересів та не порушує права будь-яких інших осіб, а тому позов задовольняє. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-28 00:00:00

Позивач просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті його дружини [PERSON], що померла [INFO], посилаючись на те, що строк пропустив із за поважних причин, так як знаходився тривалий час за межами України. Суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Згідно свідоцтва про одруження позивач перебував у шлюбі з [PERSON] Як стверджується свідоцтвом про смерть [INFO][PERSON] померла. Згідно свідоцтва про право власності, технічного паспорта померла являлась власником житлового будинку по [ADDRESS] З пояснень позивача вбачається, що він фактично вступив в володіння спадковим майном, однак своєчасно заяву в нотаріальну контору не подав із за виїзду за кордон і зайнятість в роботі. Суд вважає, що позивач строк для прийняття спадщини пропустив з поважної причини, а тому визначає йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-28 00:00:00

Вишенська сільська рада у особі голови [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення збитку у розмірі 1436,15 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач з вересня 1997 року до грудня 2003 року працював на посаді голови Вишенської сільської ради Білогірського району АР Крим. Документальною ревізією контрольно-ревізійного управління в АРК, проведеної у Вишенській сільській раді встановлено, що у порушення вимог Постанови Кабміну України „Про впорядкування використання легкових автомобілів бюджетними установами та організаціями” відповідач використовував автомашини у вихідні дні без відповідного дозволу (розпорядження), внаслідок чого незаконної витрати ПММ склали 1436 грн. 15 коп. за використання 866 л. бензину. Вказану суму позивач просить стягнути з відповідача на користь Вишенської сільської ради. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] на позові наполягав, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні визнав суму збитку, що спричинив, але просив врахувати, що строк позовної давності сплинув, та у задоволенні позову відмовити. Розглянувши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] працював на посаді сільського голови Вишенської сільської ради з вересня 1997 року до грудня 2003 року. (а.с.9). 18.02.2005 року Східним регіональним контрольно-ревізійним відділом Контрольно-ревізійного управління в АР Крим проведено перевірку Вишенської сільської ради за питаннями складання та виконання бюджету, дотримання вимог Бюджетного кодексу, повноти оприбутковування соціально-комунальної інфраструктури за період з 01.07.02 до 01.01.05 (а.с.13). Перевіркою встановлено використання службового автомобіля у вихідні дні без відповідного розпорядження за 2002-2004 рік, внаслідок чого незаконні витрати паливно-мастильних матеріалів склали 1436,15 грн. за використання 866 л. бензину. (а.с.27) Перевіривши розрахунок збитку, який спричинено незаконним використанням [PERSON] службового автомобіля у вихідні дні без відповідного розпорядження за 2002-2004 рік, суд дійшов висновку, що розрахунок збитку, спричиненого незаконним використанням паливно-мастильних матеріалів у розмірі 1436,15 грн зроблений вірно. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, вимоги позивача про стягнення збитку у розмірі 1436,15 грн. обгрунтовані. Однак, враховуючи думку відповідача, суд вважає з необхідне відмовити у задоволенні позову, оскільки відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові На підставі ст.ст.257,267,1166 ЦК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про виділ в натурі таких, що належать їй на праві власності, 63/100 часток житлового будинку, які розташовано за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що їй належать на праві власності 63/100 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.07.1998 року. 37/100 часток житлового будинку [ADDRESS] належать на праві власності відповідачу. Позивачка бажає виділити свою частку в натурі з майна, яке знаходиться у спільній частковій власності. У судовому засіданні позивачка [PERSON] на позові наполягала, просила суд задовольнити його у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. Заслухавши сторін, їх доводи, розглянувши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Право власності набуває на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Судом встановлено, що 63/100 частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, які розташовано за адресою: [ADDRESS], належать на праві спільної часткової власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.07.1998, зареєстрованого в СМ БРТІ 14.08.1998 р. під № 63 у книзі Д-7 (а.с.11). Рішенням виконавчого комітету Білогірської міської ради АР Крим домоволодінню, що належить [PERSON], яке розташовано у [ADDRESS], привласнено поштову адресу: [ADDRESS] (а.с.12). Згідно зі ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.. За такими обставинами, суд вважає можливим задовольнити позов частково, виділити [PERSON] в натурі 63/100 частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, які розташовані за адресою: [ADDRESS], а саме: літер Б, загальна площа - 49,5 кв.м., житлова площа - 21,9 кв.м., сарай „Г”, гараж „В”, убиральня - „З”, - в одне ціле з привласненою поштовою адресою: [ADDRESS], оскільки вимоги щодо добудов - навіс „М”, навіс „Л” не підтверджено наявними у справі доказами. На підставі ст.ст.328,364 ЦК України,

Outcome: partial