overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-20 00:00:00

08 травня 2008 року до суду надійшла заява [PERSON]., в якій він просить надати йому право на реєстрацію шлюбу з [PERSON], 1992 року народження, до досягнення ним шлюбного віку. В обґрунтування заяви вказано на те, що вони навчалися в одній школі, подружилися один з одним, а потім між ним та [PERSON]виникли статеві стосунки, і в кінці грудня 2007 року вона завагітніла. З 13 лютого 2008 року Ангеліна перебуває на диспансерному обліку в жіночій консультації, станом на 01 квітня 2008 року вагітність становить 15 тижнів. 08 грудня 2007 року йому виповнилось 17 років, тобто він не досяг шлюбного віку, але вони з [PERSON]бажають створити сім'ю, тому він звертається до суду з вказаною заявою. У судове засідання [PERSON]. та зацікавлені особи не з'явились, у своїх письмових заявах просили задовольнити заяву про надання права на шлюб.. Представник зацікавленої особи - відділу РАЦС Красногвардійського району м. Дніпропетровська у судове засідання не з`явився, просив розглядати справу за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заяви підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для жінки встановлюється у сімнадцять років, а для чоловіка - у вісімнадцять років, а згідно із ч.2 ст. 23 Сімейного кодексу України, за заявою особи, яка досягла чотирнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Встановлено, що [PERSON]народився [INFO]року, тобто, на момент звернення до суду йому виповнилося 17 років 4 місяці і він не досяг шлюбного віку. Згідно довідки, виданої 10 квітня 2008 року поліклінікою № 1 міської клінічної лікарні № 2 м. Дніпропетровська, [PERSON] має вагітність 15 тижнів. Рішенням Красногвардійського районного суду від 21 травня 2008 року [PERSON]надано право на реєстрації шлюбу з [PERSON]. Судом встановлено, що реєстрація шлюбу [PERSON]з [PERSON]відповідає його інтересам, тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зазначаючи, що 15.02.1992 року вони з відповідачем уклали шлюб, зареєстрований в Надержинщинській сільській раді Полтавського району за актовим записом[NUMBER]. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини припинили з травня 2004 року по непорозумінь на побутовому грунті. На даний час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, майнового спору не мають, згода про утримання та місцепроживання дитини між сторонами досягнута. Відновлення шлюбних відносин не можливе. Позивачка просила позов задовольнити - шлюб розірвати, витрати по розірванню шлюбу покласти на відповідача. У попередньому судовому засіданні позивачка позов підтримала у повному обсязі, підтвердивши обставини викладені в позовній заяві. Відповідач у попередньому судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає за можливе винести рішення по справі при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову , суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 15.02.1992 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Надержинщинській сільській раді Полтавського району за актовим записом[NUMBER] (а.с.5). Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON](а.с.4). Сімейно-шлюбні відносини припинили з травня 2004 року, тобто тривалий час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, майнового спору між ними не виникає. Враховуючи, що сторони до примирення не прагнуть, збереження сім'ї є неможливим, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, шлюб підлягає розірванню з віднесенням витрат, пов'язаних з реєстрацією розірвання шлюбу, на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-20 00:00:00

Позивачка просить суд розірвати її шлюб з відповідачем. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка 23 листопада 1991 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO] народження, [PERSON][INFO]народження які проживають з позивачкою. Сумісне життя позивачкі з відповідачем не склалося, через відсутність взаємного порозуміння характерів, постійних сімейних конфліктів, різних поглядів на сумісне подружнє життя. Сумісного господарства вони не ведуть. Позивачкі стало відомо, що відповідач фактично створив нову сім'ю. Тривалий період часу вони не проживають с відповідачем. Спору про розділ майна у них немає. У теперішній час позивачка вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Відповідач у судове засідання не з'явився, на адресу суду надійшла нотаріальна посвідчена заява в якої відповідач дає згоду на розірвання шлюбу та просить справу розглянути у його відсутність . Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд вважає, що вимоги позивача засновані на законі та повинні бути задоволені по наступних підставах: Згідно ст. 112 СК України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше життя подружжя та збереження браку буде суперечити інтересам одного з них, або інтересам їх дітей, маючих суттєве значення. При цьому судом встановлено, що шлюб сторони зареєстрували 23 листопада 1991 року, актовий запис [NUMBER] що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Згідно з копіями свідоцтв про народження, позивачка та відповідач мають сумісних дітей, які будуть проживати з позивачкою. Суд приходить до висновку, що родина фактично розпалась, шлюб існує формально, сторони не ведуть сумісного господарства, відновити родину неможливо. Подальше життя подружжя та збереження родини буде суперечити як інтересам подружжя, так і інтересам їх дітей. Вказані обставини підтверджені у судовому засіданні поясненнями позивачки. З урахуванням всіх обставин по справі суд вважає, що при таких обставинах шлюб необхідно розірвати, поклавши розходи при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу на відповідача. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-20 00:00:00

Позивач просить суд розірвати його шлюб з відповідачкою. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач 30 квітня 1997 року уклав шлюб з відповідачкою. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] народження та [PERSON] [INFO] народження. Причиною розлучення є подружня зрада відповідачки. Шлюбні відносини припинилися з 30 листопада 2007 року, сумісного господарства вони не ведуть. Спору про розділ майна у них немає. Діти проживають з відповідачкою, та знаходяться на її утриманні. Відповідачка у судове засідання з'явилась та проти задоволення позову не заперечувала. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд вважає, що вимоги позивача засновані на законі та повинні бути задоволені по наступних підставах: Згідно ст. 112 СК України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше життя подружжя та збереження браку буде суперечити інтересам одного з них, або інтересам їх дітей, маючих суттєве значення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При цьому судом встановлено, що шлюб сторони зареєстрували 30 квітня 1997 року, актовий запис № 09, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.5). Згідно з копіями свідоцтв про народження, позивач та відповідачка мають сумісних неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], які проживають разом з відповідачкою (а.с. 7-8). Суд приходить до висновку, що родина фактично розпалась, шлюб існує формально, сторони не ведуть сумісного господарства, відновити родину неможливо. Подальше життя подружжя та збереження родини буде суперечити як інтересам подружжя, так і інтересам їх дітей. Вказані обставини підтверджені у судовому засіданні як поясненнями позивача, так і заявою відповідачки. Спору про спільно нажите майно немає. З урахуванням всіх обставин по справі суд вважає, що при таких обставинах шлюб необхідно розірвати, поклавши розходи при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу на відповідачку. Оскільки позовні вимоги задоволені, то у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-20 00:00:00

Заявник [PERSON]звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відношень між заявником і [PERSON] яка є її сестрою і яка померла [INFO] Вимоги мотивовані тим, що заявник доводиться їй рідною сестрою. В даний час виникла необхідність в оформленні спадщини, однак, в свідоцтвах про народження сестер ім'я матері не співпадають. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримала. Представник зацікавленної особи в судове засідання не з'явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, представив суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутність, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення представника заявника, думку адвоката, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявника засновані на Законі і підлягають задоволенню по наступних підставах: На підставі ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON], яка померла [INFO] і проживала [ADDRESS] (арк..спр.9, 12). Спадкодавець [PERSON], яка до реєстрацію шлюбу із [PERSON] мала фамілію [PERSON].(арк..спр.13). Згідно із довідкою Міністерства юстиції України [PERSON] народилася [INFO] і батьками спадкодавця вказані [PERSON] і [PERSON] (арк.спр.8). Однак, в свідоцтві про народження заявниці, яка після реєстрації шлюбу змінила фамілію із [PERSON]на [PERSON](арк.спр.14) батьками вказані [PERSON] та мати [PERSON]. Таким чином, судом встановлено, що в свідоцтві про народження [PERSON] і [PERSON] ім'я матері вказані різні. Ті обставини, що заявниця є сестрою спадкодавця [PERSON] у судовому засіданні підтверджено поясненнями свідків [PERSON]., [PERSON], які пояснили суду, що з дитинства знайомі із заявницею і спадкодавцем, які буди рідними сестрами. Крім того факт родинних відносин підтверджується особистою перепискою(листами) між спадкодавцем і заявницею, де спадкодавець звертається до позивачка і вказує, що вони сестри. Таким чином, судом достовірно встановлено, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] Як вбачається зі Спадкового реєстру (спадкові справи) [NUMBER] від 26 листопаду 2007 року, після смерті [PERSON] спадкова справа заведена по заяві [PERSON]. (арк.спр.41-48). При таких обставинах, заявник звернулася до суду з проханням про підтвердження такого ступеня споріднення, що може спричинити правові наслідки для неї - одержання спадщини. Суд вважає, що наданих доказів, що були перевірені і досліджені судом у повному обсязі, досить для встановлення юридичного факту родинних відносин між[PERSON] і [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 21.04.2007року, актовий запис № 53. Від цього шлюбу народилася дитина - [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачкою і знаходиться на її утриманні. На даний час вона ніде не працює, так як знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною. Відповідач добровільно не допомагає їй матеріально, що ставить її у складне матеріальне становище, у зв'язку з чим просила стягнути на своє утримання 400гривень щомісячно, але у судовому засіданні зменшила позов до 300 гривень. Просила стягувати аліменти, починаючи з 21.05.2008року, оскільки відповідач почав сплачувати їй аліменти. Відповідач позов визнав і погодився із визначеним позивачкою розміром матеріальної допомоги. Підтвердив, що почав платити аліменти понад два місяці тому на користь позивачки. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають з 21.04.2007року у зареєстрованому шлюбі (а.с.2). Від цього шлюбу у сторін народилася дитина - донька [PERSON], [INFO](а.с.3), яка проживає із позивачкою і знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою за № 1371 від 24.03.2008року наданої Комунальним підприємством житлово-експлуатаційна ділянка № 2 (а.с.4). Позивачка на даний час ніде не працює, знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною. Згідно зі ст.75 ч. 1 Сімейного Кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно до ч.2 даної статті право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Позивачка просить стягнути аліменти у розмірі 300гривень щомісячно, що не суперечить вимогам ст.80 Сімейного Кодексу України, яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд, стягує на користь держави витрати пов'язані з необхідністю сплати судового збору при пред'явленні позову у розмірі 51 гривня та 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-20 00:00:00

Алуштинська міська Рада звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просить зобов'язати відповідачку [PERSON] висвободити самовільно зайняту земельну ділянку площею 22,5 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] шляхом знесення самовільно будованої на неї споруди за власний рахунок. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачка самовільно зайняла вказану земельну ділянку і самочинно побудувала на неї споруду. Добровільно висвободити ділянку не бажає, тим самим порушує права позивача як власника земельної ділянки. Відповідачка на неодноразові виклики в судове засідання не з'являється. Причини своєї неявки суду не повідомляє. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов являється обґрунтованим і підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, матеріалами справи встановлено, що відповідачка [PERSON] самовільно зайняла земельну ділянку площею 22,5 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS], на які самочинно побудувала споруду. За даними фактами притягувалася до адміністративної відповідальності, про що свідчать постанови про накладення адміністративного стягнення(а.с.6-7). Земельна ділянка відповідачці для будівництва зазначених споруди не надавалася, вона не має належного дозволу та затвердженого проекту, а також згоди на будівництво вказаної споруди. Відповідно до ст.125 ч.1 Земельного Кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно до ст.376 п.1 ЦК України будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належного затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Відповідно до п.4 ст.376 ЦК України якщо власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок. Таким чином, [PERSON] повинна висвободити земельну ділянку від самочинно побудованої нею будівлі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 21.04.2007року, актовий запис № 53. Від цього шлюбу народилася дитина - [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не допомагає утримувати дитину, у зв'язку з чим просить стягнути з нього на свою користь на утримання дитини у розмірі 1\4 частки його заробітку (доходу). Просила стягувати аліменти, починаючи з 21.05.2008року, оскільки за два попередніх місяці відповідач аліменти сплатив. Відповідач позов визнав і погодився із визначеним позивачкою розміром частки його заробітку, що підлягає до стягнення у якості аліментів. Підтвердив, що почав платити аліменти понад два місяці тому. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають з 21.04.2007року у зареєстрованому шлюбі (а.с.2). Від цього шлюбу у сторін народилася дитина - донька [PERSON], [INFO](а.с.3), яка проживає із позивачкою і знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою за № 1371 від 24.03.2008року наданої Комунальним підприємством житлово-експлуатаційна ділянка № 2 (а.с.4). Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивачка просить стягнути аліменти у розмірі 1\4 частки заробітку (доходу) відповідача, що не суперечить вимогам ст.183 Сімейного Кодексу України, яка визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд, стягує на користь держави витрати пов'язані з необхідністю сплати судового збору при пред'явленні позову у розмірі 51 гривня та 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-20 00:00:00

[PERSON]в березні 2008 року звернулася до суду із|із| позовом про стягнення аліментів на дитину з [PERSON]на її користь в розмірі 1/4 частини від заробітку відповідача до виповнення дитини повноліття, посилаючись, що вона з проживала з відповідачем однією сім”єю з 2000 року без реєстрації шлюбу, мають сина [PERSON], [INFO] . Вона не працює, відповідач проживає окремо від сім'ї, є приватним підприємцем, матеріальну допомогу не надає, що спонукало її подати позов до суду. Просить стягнути на її користь 1/4 частини від заробітку відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлені такі|установлені| факти та відповідні їм правовідносини|правостосунки| : Матеріалами справи встановлено, що сторони мешкали однією сім”єю з 2000 року без реєстрації шлюбу, мають сина [PERSON], [INFO] народження. Дитина мешкає при матері. Відповідач проживає окремо від сім'ї. По матеріальному стану|становищу| відповідач має надавати матеріальну допомогу своїй дитині|дитяті|. У відповідності із|із| ст. 180 СК| України батьки зобов'язані утримувати|утримувати| дитину|дитяти| до досягнення нею повноліття. У відповідності із|із| ст. 88 ЦПК| України суд стягає з [PERSON] на користь| держави| судові| витрати|.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Комунарської районної адміністрації, треті особи: Шоста Запорізька державна нотаріальна контора, ВАТ „Одесоблпостачзбут” про визнання права власності у порядку спадкування, посилаючись на те, що в 2002р. померла її мати [PERSON], в 1996р. тітка [PERSON], які проживали за адресою: [ADDRESS] і які були акціонерами ВАТ „Одесоблпостачзбут”. На 15.11.2007р. за ними значиться по 205 акцій номінальною вартістю 5 копійок на суму 10,25 грн. у кожної. Про те, що у них були акції вони не знали тому, що свої приватизаційні майнові сертифікати, за які були придбані акцій, вони здали у 1995р.в Довірче товариство „Травень”, яке за приватизаційні майнові сертифікати довірителів придбало акцій різних емітентів, в тому числі придбало 33% акцій ВАТ „Одесоблпостачзбут”. У зв'язку з ліквідацією ДТ „Травень” адміністрація ВАТ „Одесоблпостачзбут” виявило всіх власників приватизаційних майнових сертифікатів, за які ДТ „Травень” придбало акції, в тому числі [PERSON] та [PERSON] і сповістило про це позивача листом Голови Наглядової Ради ВАТ „Одесоблпостачзбут”. Оскільки позивач про існування акцій не знала до цього листа, спадкоємцем після смерті [PERSON] та [PERSON] є вона, просить суд визнати за нею право власності на 410 акцій, які належали померлим в порядку спадкування. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в заяві. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Представники третіх осіб Шостої Запорізької державної нотаріальної контори та ВАТ „Одесоблпостачзбут” в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, до суду надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідивши інші докази, що є в справі, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.112006р. встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] та [PERSON](а.с. 18). Згідно наданої Шостою Запорізькою державною нотаріальної конторою до суду довідки вбачається, що спадкові справи після померлих [PERSON] та [PERSON] не відкривалися (а.с. 25). Відповідно до довідки ВАТ „Одесоблпостачзбут” слідує, що [PERSON] та [PERSON] дійсно являються акціонерами ВАТ „Одесоблпостазбут” і мають у власності по 205 акцій номінальною вартістю 0,05 копійок (а.с. 26-27). Дані обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] як спадкоємець померлих [PERSON] та [PERSON], фактично прийнявши спадщину на підставі ст.. 1268 ЦК України, що підтверджується рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя, є такою, що набула право власності на акції, що належали померлим. На підставі викладеного,

Outcome: approved