Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого Кам”янсько-Дніпровською державною нотаріальною конторою Запорізької області 13 травня 2003 року за реєстром № 299, зареєстрованого Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації 30 травня 2003 року, [PERSON] на праві приватної власності мав жилий будинок зазначений за планом літерою: А, а також слідуючі надвірні будівлі та службові прибудови зазначені за планом літерами: а-службова прибудова, Б-сарай, У-вбиральня, ПГ-погріб, №4-паркан, №2-ворота, В-сарай, Г-гараж, Д-намет, розташовані за адресою: [ADDRESS], що стверджується технічним паспортом Запорізького міжміського бюро технічної інвентаризації від 27 лютого 2003 року. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого Кам”янсько-Дніпровською державною нотаріальною конторою Запорізької області 13 травня 2003 року за реєстром № 299, зареєстрованого Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації 30 травня 2003 року, [PERSON] на праві приватної власності мав земельну ділянку розміром 0,12га, розташовану за вищевказаною адресою, що стверджується Державним актом про право приватної власності на землю серії [NUMBER] зареєстрованим Іванівською сільською Радою 02 липня 2003 року. Маючи на меті переїхати на постійне місце проживання у інше місто, [PERSON] вирішив продати належну йому нерухомість. Купувати запропонував позивачу. Оглянувши домобудівлю сторони дійшли згоди по усім істотним умовам купівлі-продажу вищезгаданого домогосподарства. Підтверджуючи серйозність своїх намірів позивачка заплатила продавцю 18000 гривень, про що свідчить договір складений у простій письмовій формі. Згідно домовленості сторін [PERSON] повинен був підготувати документацію для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу до 01 листопада 2004 року. Свою обіцянку він виконав і 20 вересня 2004 року Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації був виданий витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно. 27 жовтня 2004 року [PERSON] видав довіреність на продаж нерухомості, але усно повідомив, що за домогосподарство необхідно доплатити 10000 гривень. Позивачка мешкає у вищевказаній домобудівлі з моменту укладення угоди. На земельній ділянці побудувала теплиці. Вимогу позивачки дотриматися угоди, відповідач ігнорує, позивачка змушена звернутися до судових органів. Вважає себе чинним набувачем, оскільки на вимогу продавця розрахувалася з ним у повному обсязі, сама отримала домогосподарство, що стверджується добудованими надвірними будівлями та фактичним розпорядженням майном. Позивачка просить визнати дійсною укладену між нею та [PERSON] угоду купівлі-продажу житлового будинку, що зазначений за планом літерою: А, а також наступних надвірних будівель та службових прибудов зазначених за планом літерами: а-службова прибудова, Б-сарай, У-вбиральня, ПГ-погріб, №4-паркан, №2-ворота, В-сарай, Г-гараж, Д-намет, земельну ділянку розміром 0,12га, розташовані за адресою: [ADDRESS], дійсною. Визнати за нею, [PERSON], право власності на жилий будинок зазначений за планом літерою: А, а також слідуючі надвірні будівлі та службові прибудови зазначені за планом літерами: а-службова прибудова, Б-сарай, У-вбиральня, ПГ-погріб, №4-паркан, №2-ворота, В-сарай, Г-гараж, Д-намет, земельну ділянку розміром 0,12га, розташовані за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання позивачка не з»явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач надала заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, заперечень проти позову не надав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню так як відповідно ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовились відповідно усіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами, та повністю або частково звершилась угода, але одна із сторін ухилилась від нотаріального оформлення, суд вправі визнати таку угоду дійсною. Згідно ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст.202 ЦК України, правочинами визнаються дії фізичних або юридичних осіб, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов”зків. Згідно ст.208 ЦК України, в письмовій формі здійснюються: правочини між фізичними та юридичними особами, крім правочинів які укладаються в усній формі. Згідно ст.256 ЦПК України, якщо діюче законодавство не передбачає іншого порядку від якого залежить встановлення особистих або майнових прав громадян, то у судовому порядку такі права можуть бути встановлені. Згідно ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст.377 ЦК України, до особи яка придбала жилий будинок, будівлю або споруду, переходе право власності на земельну ділянку на якій вони знаходяться, без зміни цільового призначення. Також позов підтверджується наданими документами: технічним паспортом Запорізького БТІ, свідоцтвом про право власності, домашньою угодою, витягом про реєстрацію права власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved