overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на новостворене майно- незавершене будівництво. Свої позовні вимоги обгрунтовувала тим, що рішенням Радчанської сільської ради від 28.09.1989р. їй виділено земельну ділянку розміром 0,07га під будівництво індивідуального житлового будинку та надано дозвіл на будівництво. 01.10.2005р. рішенням Чукалівської сільської ради їй надано у власність земельну ділянку площею 0,07га, цільове призначення якої - будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських будівель. При проведенні підготовчих робіт по виготовленню державних актів на право власності на земельні ділянки рішенням Чукалівської сільської ради від 28.09.2007р. було затверджено уточнену площу земельної ділянки у розмірі 0,112га. Протягом цього часу нею було виготовлено будівельний паспорт, проведено роботи по будівництву житлового будинку на даній земельній ділянці. Згідно довідки Івано-Франківського ОБТІ готовність житлового будинку становить 62%. На даний час у неї виникла необхідність у правовстановлюючих документах на незавершений будівництвом житловий будинок, оскільки вона має намір продати його. Також без відповідного документу вона не має можливості завершити процес приватизації земельної ділянки та отримати державний акт на право приватної власності на землю. Просила визнати за нею право власності на незавершений будівництвом житловий будинок . Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просила їх задоволити. Представник відповідача- виконкому Чукалівської сільської ради- в судове засідання не з"явився, однак у поданому до суду листі просить справу розглядати у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що рішенням виконкому Радчанської сільської ради від 28.09.1989р.(а.с. 6) позивачці надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку та виділено з цією метою земельну ділянку розміром 0,07га. На підставі рішення Чукалівської сільської ради від 01.10.2005р.(а.с.4) дану земельну ділянку передано позивачці у власність та рішенням цієї ж сільської ради від 28.09.2007р.(а.с.5) в зв”язку з уточненням площ земельних ділянок, які визначились при проведенні підготовчих робіт по виготовленні державних актів на право власності на земельні ділянки, передано у власність земельну ділянку площею 0,1120га. Протягом цього часу позивачкою побудовано житловий будинок [ADDRESS], готовність якого згідно довідки Івано-Франківського ОБТІ №16819 від 21.12.2007р.(а.с.7) становить 62% та вартість 100334грн. Будь-яких правовстановлюючих документів на даний будинок у відділі архітектури та містобудування Тисменицької РДА не збереглося. Без відповідних документів позивачка не може отримати державний акт на право приватної власності на землю та відчужити будинок. Тому за нею слід визнати право власності на незавершений будівництвом житловий будинок [ADDRESS]. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 328, 331, 392 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

У березні 2008 року[PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, мотивуючи свої вимоги тим, що на даний час позивач перебуває у відпустці по догляду за сином[PERSON], [INFO] до досягнення ним 3-річного віку. На протязі тривалого часу проживають з відповідачем окремо, допомоги на утримання дружини відповідач не надає. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги і пояснила, що вона має власне житло, не працює, хронічними захворюваннями діти не хворіють, відповідач аліментів іншим особам не сплачує, непрацездатних членів сім'ї не має, має задовільний стан здоров'я, прохає стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на її утримання до досягнення сином[PERSON], [INFO] трирічного віку. На даний час відповідач не проживає разом з сім'єю, ніякої допомоги на її утримання не надає, працює. Відповідач в заяві, що надійшла в судове засідання позов визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дружини. Вислухавши позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Як видно з письмових доказів сторони є подружжям, мають спільну дитину, яка не досягла трирічного віку, сина [PERSON] [INFO], батьком якого є відповідач. Позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку. Відповідач допомоги на її утримання позивачу не надає. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При таких встановленим судом обставинам, згідно ст. ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, позов слід задовольнити. Достатнім розміром аліментів суд вважає встановлення аліментів у розмірі &frac14; частини всіх видів заробітку. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

У березні 2008 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 3 листопада 2006 року. Шлюб був зареєстрований відділом РАЦС Арбузинського району Миколаївської області, актовий запис 48. Від шлюбних відносин дітей не мають. Позивач в позовній заяві просить розірвати шлюб, оскільки сім'я їх розпалася, шлюбні відносини припинені з березня 2008 року, сумісне проживання не можливе через несхожість характерів, непорозуміння. Позивач в судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги, пояснивши, що разом не проживають тривалий час, спільне господарство не ведуть. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, пояснивши, що має намір створити нову сім'ю. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що сім'я розпалася, примирення та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому, що це суперечить інтересам позивача. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судові витрати підлягають стягненню порівно з сторін. При таких встановленим судом обставинам, згідно ст. ст. 104,105,110,112 Сімейного кодексу України, позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

У березні 2008 року [PERSON]. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 листопада 2000 року. Шлюб був зареєстрований Новоселівською сільською радою Арбузинського району Миколаївської області, актовий запис 5. Від шлюбних відносин народилася донька [PERSON] 2002 року народження. Позивач в позовній заяві просить розірвати шлюб, оскільки сім'я їх розпалася, шлюбні відносини припинені з 2007 року, сумісне проживання не можливе через несхожість характерів, непорозуміння. Позивач в судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги, пояснивши, що разом не проживають більш ніж півтора роки, спорів про майно та місце проживання дитини не мають. Відповідач в судовому засіданні позов визнала повністю. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що сім'я розпалася, примирення та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому, що це суперечить інтересам позивача. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судові витрати підлягають стягненню з позивача. При таких встановленим судом обставинам, згідно ст.ст. 104,105,110,112 Сімейного кодексу України, позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

У березні 2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу житла дійсним та права власності на нерухоме майно, мотивуючи свої вимоги тим, що в вересні 2003 року між нею та відповідачем було укладено договір про купівлю-продаж житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по [ADDRESS]. Дана угода згідно ст. 15 Закону України “Про товарну біржу” була зареєстрована Вознесенською Універсальною Товаро-Сировинною Біржею, договір за № 2163 від 19.09.2003 р. Здійснену угоду купівлю-продажу нерухомого майна вважає чинною, так як сторони виконали всі дії, передбачені нею, але вказана угода нотаріально не посвідчена по вині відповідача. Посилаючись на ці обставини, позивач в позовній заяві просить визнати договір купівлі-продажу дійсним та визнати за ним право власності на житловий будинок. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, між сторонами складено угоду про купівлю-продаж нерухомого майна - житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в [ADDRESS], згідно якої продавець передав нерухоме майно, а покупець заплатив за нього 1 500 грн. З технічної документації на нерухоме майно вбачається, що спірне нерухоме майно на момент продажу належало відповідачу - [PERSON] Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. У відповідності зі ст. 638 ЦК України правочин у вигляді договору вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Поскільки судом встановлено, що позивач повністю виконав договір, заплативши відповідачу передбачені кошти, а той передав у власність позивача майно, тоді як відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення правочину, останній слід визнати чинним, оскільки згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства, моральним засадам суспільства, спрямований на реальне настання правових наслідків, обумовлені вільним волевиявленням дієздатних сторін. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При таких обставинах позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

У березні 2008 року [PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що від сумісних шлюбних відносин з відповідачем мають двох дітей, що не досягли повноліття. На протязі тривалого часу проживають з відповідачем окремо, допомоги на утримання дітей відповідач не надає. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги і пояснила, що вона має власне житло, не працює, хронічними захворюваннями діти не хворіють, відповідач аліментів іншим особам не сплачує, непрацездатних членів сім'ї не має, має задовільний стан здоров'я, прохає стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON],[INFO] і сина [PERSON], [INFO], які народилися під час проживання однією сім'єю. На даний час відповідач не проживає разом з сім'єю, ніякої допомоги на утримання дітей не надає, працює. Відповідач в заяві, що надійшла в судове засідання , позов визнав та прохав розглянути справу в його відсутність. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] і сина [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач. Відповідач допомоги на утримання дітей позивачу не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, вимоги якої порушуються відповідачем. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При таких встановленим судом обставинам, згідно ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, позов слід задовольнити. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Чагорської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області про визнання права власності на нерухоме майно посилаючись на те, що рішенням Чагорської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області № 39 від 04 квітня 2007 року постановлено оформити право приватної власності на житловий будинок і господарські споруди на земельній ділянці під [ADDRESS]. На даний час він завершив будівництво і бажає отримати правовстановлюючий документ. Однак отримати його, на даний час не має можливості у зв'язку з тим, що під час проведення забудови допустив відхилення від плану забудови, а саме: побудував гараж літ. «Б», який планом забудови - не передбачений. Згідно наданих суду доказів будівництво здійснено без порушення будівельних, санітарних та протипожежних норм і подальша його експлуатація за призначенням - можлива. Просить суд визнати за ним право власності на вказану самочинно збудовану господарську споруду. На попередньому розгляді справи позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю і в своїх поясненнях підтвердив обставини, які викладені в позовній заяві. Просив суд визнати за ним право власності на самочинно збудовану господарську споруду. Третя особа [PERSON] в попередньому судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала, в своїх поясненнях підтвердила обставини, які викладені в позовній заяві. Представник відповідача Чагорської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області на попередній розгляд справи не з'явився, проте в матеріалах справи є лист виконкому сільської ради від 05 травня 2008 року № 171, в якому сільрада позов визнає повністю і просить суд розглянути справу без участі їх представника. Вислухавши пояснення позивача, третьої особи та ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов висновку, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч.3 ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під вже збудоване нерухоме майно. Як вбачається з ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. При таких обставинах,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання, у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, мотивуючи свої вимоги тим, що вона має неповнолітню дитину [PERSON] [INFO], батьком якої у свідоцтві про народження зазначений відповідач. В даний час з відповідачем проживає окремо. Дитина знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити, вказуючи, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, ніде не працює і потребує матеріальної допомоги. Відповідач позовні вимоги визнав повністю. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 червня 2006 року відділом РАЦС Ріпкинського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 22. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]. З довідки виданої виконавчим комітетом Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області № 1109 від 24 березня 2008 року вбачається, що на утриманні позивачки знаходиться син, [PERSON] [INFO]. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до ст. 75 Сімейного Кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. За таких обставин, враховуючи матеріальне становище відповідача та позивачки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 4 п. 18 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», відповідач підлягає звільненню від сплати судового збору на користь держави. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що придбав у лютому 2006 року в кредит автомобіль ДЕУ СЕНС д.н.з. [NUMBER]., який за договором оренди передав відповідачу з оформленням довіреності на право керування автомобілем. Відповідач незаконно утримує автомобіль позивача і відмовляється його віддати. Просить витребувати належне йому майно. У судовому засіданні позивач позов підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю. Представник 3-ї особи проти визнання позову не заперечує. Відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав задовольняє позов. У судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу №15 від 28 січня 2006 року позивач придбав автомобіль DAEWOO модель SENS T131102 д.н.з. [NUMBER]. 03 лютого 2006 року позивач уклав з 3-ю особою кредитний договір для сплати за вказаний автомобіль. 20 квітня 2006 року позивач оформив на відповідача довіреність на право керування автомобілем та передав йому автомобіль у тимчасове користування. Відповідач сплачував замість позивача внески за кредитним договором. Оскільки договір оренди транспортного засобу між сторонами в нотаріальній формі укладений не був, він є нікчемним, а тому у відповідача відсутні законні підстави для утримання майна позивача. Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не порушує нічиїх законних прав та інтересів. Відповідно до ст.ст.84, 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати по сплаті державного мита у розмірі 397,42 грн., за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. та витрати по сплаті за правову допомогу з урахуванням часу розгляду справи у розмірі 700 грн., а всього 1127,42 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з заявою, в обґрунтування якої вказує, що їй на праві особистої власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 17 березня 1997 року 1-ю Свердловською державною нотаріальною конторою, належить &frac14; частина житлового будинку [ADDRESS]. В цей час [PERSON] бажає продати зазначену частину будинку, але при зверненні до МБТІ м.Свердловська виявилось, що у свідоцтві про право на спадщину не вірно зазначенню адресу будинку, та дійсний розмір загальної та житлової площі будинку. Так номер квартири у свідоцтві про право на спадщину помилково зазначено [ADDRESS], але фактично має порядковий номер [ADDRESS]. У зв'язку з чим, [PERSON] просить суд встановити факт, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 17 березня 1997 року 1-ю Свердловською державною нотаріальною конторою, належить &frac14; частина житлового будинку [ADDRESS], житловою площею 20,3кв.м., та загальною 38.0кв.м. У судовому засіданні заявниця підтримала заяву, наполягає на її задоволенні. Представник зацікавленої особи - МБТІ м.Свердловська, вважає, що заяву слід розглянути згідно з діючим законодавством України. Вислухавши заявника, представника зацікавленої особи МБТІ м. Свердловська, дослідивши матеріали справи та додані докази, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві особистої власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 17 березня 1997 року 1-ю Свердловською державною нотаріальною конторою, належить &frac14; частина житлового будинку [ADDRESS]. В цей час [PERSON] бажає продати зазначену частину будинку, але при зверненні до МБТІ м.Свердловська виявилось, що у свідоцтві про право на спадщину не вірно зазначенню адресу будинку, та дійсний розмір загальної та житлової площі будинку. Так номер квартири у свідоцтві про право на спадщину помилково зазначено [ADDRESS], але фактично має порядковий номер [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, технічним паспортом МБТІ, архівною справою МБТІ м.Свердловська та іншими матеріалами справи, таким чином суд приходить до висновку про обґрунтуванність заяви. В зв'язку з викладеним, суд вважає що заяву [PERSON] слід задовольнити, та встановити факт дійсного розміру загальної та житлової площі квартири, та факт дійсного номеруквартири. На підставі ст. 256ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

Прокурор м.Свердловська звернувся до суду з заявою в інтересах [PERSON], в обґрунтування якої вказує, що у грудні 1975 року вона працевлаштувалась на роботу до другого тресту їдалень м.Луганська й відповідно до цього була оформлена трудова книжка, але під час заповнення дати народження було допущено помилку, а саме спочатку написано у графі «дата народження» помилково вказано, «[INFO]г.» а потім виправлено на «[INFO]г.». В зв'язку з чим, прокурор м.Свердловська просить суд встановити факт приналежності трудової книжки [PERSON] [INFO] року народження. У судовому засіданні [PERSON] підримала заяву, наполягає на її задоволенні. Представник зацікавленої особи - УПФУ м.Свердловська, вважає, що заяву слід розглянути згідно з діючим законодавством України. Вислухавши заявника, представника зацікавленої особи УПФУ м. Свердловська, дослідивши матеріали справи та додані докази, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. В судовому засіданні встановлено що у грудні 1975 року [PERSON] працевлаштувалась на роботу до другого тресту їдалень м.Луганська й відповідно до цього була оформлена трудова книжка, але під час заповнення дати народження було допущено помилку, а саме спочатку написано у графі «дата народження» помилково вказано, «[INFO]г.» а потім виправлено на «[INFO]г.»., що підтверджується копією трудової книжки, копією паспорту [PERSON], випискою з акту огляду МСЕК, свідоцтвом про народження, свідоцтвом про шлюб, таким чином суд приходить до висновку про обґрунтуванність заяви. В зв'язку з викладеним, суд вважає що заяву прокурора м.Свердловська в інтересах [PERSON] слід задовольнити, та встановити факт належності трудової книжки [PERSON] [INFO] року народження. На підставі ст. 256ЦПК України,

Outcome: approved