Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-26 00:00:00

Позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на збудоване без належного узгодження та проекту на виділеній рішенням виконкому Центрально-Міської районної ради м.Макіївки № 512 від 12.06.1958 року її чоловіку [PERSON] земельній ділянці домоволодіння за [ADDRESS], яке складається з жилого будинку „А-1” загальною площею 56.10 м2, в тому числі жилою 34.90 м2, літньої кухні „Б-1”, вбиральні „Г-1”, сарая „Д-1”, огорожі. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги і пояснила, що у земельні ділянка за зазначеною адресою була виділена її чоловіку [PERSON] для будівництва жилого будинку. На земельній ділянці [PERSON] без належного узгодження та проекту побудував будинок та надвірні будівлі. Чоловік [INFO], вона залишилась проживати у домоволодінні і з того часу підтримує його у належному стані. Сумісні діти - [PERSON] та [PERSON] від спадщини відмовились на її користь. Інших спадкоємців немає. Представник відповідача - Макіївської міської ради, що діє за довіреністю, до зали суду не з'явився, надав листа з проханням розглядати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Заінтересована особа - КП „БТІ м.Макіївки” надала суду листа з проханням слухати справу у відсутність свого представника. Покладається на рішення суду. Суд вислухав пояснення позивача, дослідив матеріали справи та дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Позивач в справі є дружиною [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу (а.с.40), [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.41), подружжя проживали разом та були зареєстровану у спірному домоволодінні, що підтверджується домовою книгою(а.с.26-39) . Рішення виконкому Центрально-Міської районної ради від 12.06.1958 року № 512 [PERSON] була виділена земельна ділянка площею 447 м2 за [ADDRESS], 11 липня 1958 року виконкомом органу місцевого самоврядування з ним було укладено договір про надання цієї земельної ділянки в безстрокове користування для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності(а.с.42-45). Згідно технічного паспорту, виданого КП БТІ м.Макіївки 17.03.2008 року на ім'я [PERSON]., та акту обстеження домоволодіння від того ж дня, на території домоволодіння містяться самочинні будівлі: жилий будинок „А-1” загальною площею 56.10 м2, в тому числі жилою 34.90 м2, літня кухня „Б-1”, вбиральня „Г-1”, сарай „Д-1”, домоволодіння має огорожу, загальна інвентаризаційна вартість домоволодіння становить 28101 грн (а.с.7-13). Згідно паспорту технічного стану, виданого КП “ГрадАРпроект” 11.04.2008 року, результати візуального обстеження будинку, літньої кухні з прибудовами „б” та „б-1”, сараю, вбиральні виявили задовільний стан конструкцій , які допускають нормальну технічну експлуатацію при умові проведення регулярного поточного ремонту(а.с.15-25). Згідно ч. 1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівлі, споруди, інше нерухоме майно, вважаються самочинними, якщо вони збудовані без належного дозволу чи належно затвердженого проекту. Згідно ч.5 ст.376 ЦК України суд може визнати за власником, користувачем земельної ділянки, виділеної їй для цієї мети, право власності на самочинно збудоване на ній нерухоме майно, якщо це не порушує права інших осіб. З огляду на наведені норми закону суд вважає дане будівництво самочинним, але споруди на території домоволодіння відповідають вимогам, що пред'являються до таких будівель, будь-чиїх прав самочинно будівництво не порушує, що не заперечується відповідачем, тому суд вважає самочинне будівництво таким, на яке можливо визнати право власності. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень до ЦК України, що набрав чинності з 1 січня 2004 року, даний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Оскільки [PERSON] помер під час чинності попереднього ЦК України, суд вважає за необхідне застосовувати положення саме цього Кодексу. Згідно ст.. 549 ЦК України, що діяв з 1.01.1964 року, встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. З пояснень позивача і матеріалів справи вбачається, що [PERSON] вступила в управління і володіння будинок з надвірними будівлями після смерті чоловіка, тобто фактично прийняла спадщину, тому суд вважає за можливе встановити факт прийняття нею спадщини, що відкрилася після смерті чоловіка. Відповідно інформації наданої нотаріальною конторою діти померлого [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини (а.с.52). Суд вважає, що в матеріалах справи міститься достатньо доказів, що підтверджують факт прийняття спадщин позивачем у встановленому порядку, що інших спадкоємців немає, з дня відкриття спадщини минуло понад 6 місяців і причиною невидачі свідоцтва про право власності на спадкове майно є наявність самочинних дій спадкодавця щодо об'єкта нерухомості, який одночасно є об'єктом спадщини. Відповідно до ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, відповідно ст..392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. З урахуванням наявних в справі доказів, мотивів, наведених вище, враховуючи, що позивач є єдиним спадкоємцем і в разі визнання за ним права власності будь-чиї права порушені не будуть, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на самочинно збудований жилий будинок та надвірні будівлі в порядку спадкування.

Outcome: approved