Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

5 лютого 2008 року позивачі звернулись до суду з вказаним позовом та просили суд винести рішення, яким визнати переважне право позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]на купівлю помешкання, яким вони користуються. Перевести на позивачів права та обов'язки покупця по договору купівлі-продажу від 26.05.2004 року на помешкання, якими вони користуються по [ADDRESS] в м. Києві (гуртожиток). Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що гуртожиток, в якому проживають позивачі належав Київській державній бавовнопрядильній фабриці. Згодом це підприємство було перетворене в Київське орендне підприємство "Бавовнянка", яке в свою чергу приватизувалось. Фабрика ВАТ "Бавовнянка" (вул. М.Грінченко, 4) приватизувалась в 1995 році (затверджено наказ про приватизацію Київського Регіонального відділення ФДМУ №157-Пр від 12 лютого 1995р., розпорядження №206-Р від 17 серпня 1995р., договір купівлі-продажу №191 від 22.08.95р. (приватизації). Гуртожиток ввійшов до приватизаційного майна ВАТ „Бавовнянка". В склад приватизаційного майна ввійшли і жилі приміщення гуртожитку, в якому мешкають позивачі. Позивачі проживають, прописані в гуртожитку понад 15-25 років. Там же проживають та прописані їхні діти. Вселення позивачів в приміщення відбулося на підставі ордерів. Фактично між ВАТ «Бавовнянка» та мешканцями гуртожитку (позивачами) понад 15 років тому встановилися правовідносини найму жилих приміщень на підставі ордерів. Підтвердженням правовідносин найму є оплата комунальних послуг та ордери. ВАТ «Бавовнянка» 26.05.2004 року уклала договір купівлі-продажу з ТОВ „Бавовнянка-житло" гуртожитку, в якому проживають позивачі. Як свідчать умови договору гуртожиток площею 2205,60 квадратних метрів продано по ціні 180 000,00 грн. (Сто вісімдесят тисяч гривень 00 копійок). Вартість 1 кв. м. - 81,61 грн. Позивачі вважають, що ВАТ «Бавовнянка» не вправі була продавати помешкання, в яких проживають позивачі, без повідомлення про це мешканців гуртожитку та надання їм права на купівлю своїх приміщень (які перебували в них в користуванні). В силу ст.777 ЦК України позивачі мають переважне право на купівлю майна (помешкання), яке перебуває в їхньому користуванні на законних підставах (умовах найму). Позивачі в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі, просили суд задовольнити позов, пославшись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду справи до суду не з'явилися та не повідомили суд про причини своєї неявки. Про належність повідомлення відповідачів свідчить оголошення в газеті «Хрещатик» про виклик відповідачів в судове засідання. Приймаючи до уваги, що позивачі не заперечують проти розгляду справи у відсутність відповідачів, суд на підставі ст. 169 ч. 4 ЦПК України вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів за правилами постановлення заочного рішення. Розглянувши цивільну справу, заслухавши пояснення позивачів та дослідивши надані суду докази, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що гуртожиток, в якому проживають позивачі належав Київській державній бавовнопрядильній фабриці. Згодом це підприємство було перетворене в Київське орендне підприємство "Бавовнянка", яке в свою чергу приватизувалось. Фабрика ВАТ "Бавовнянка" (вул. М.Грінченко, 4) приватизувалась в 1995 році (затверджено наказ про приватизацію Київського Регіонального відділення ФДМУ №157-Пр від 12 лютого 1995р., розпорядження №206-Р від 17 серпня 1995р., договір купівлі-продажу №191 від 22.08.95р. (приватизації). Гуртожиток ввійшов до приватизаційного майна ВАТ „Бавовнянка". В склад приватизаційного майна ввійшли і жилі приміщення гуртожитку, в якому мешкають позивачі. Позивачі проживають, прописані в гуртожитку понад 15-25 років. Там же проживають та прописані їхні діти. Вселення позивачів в приміщення відбулося на підставі ордерів. Фактично між ВАТ «Бавовнянка» та мешканцями гуртожитку (позивачами) понад 15 років тому встановилися правовідносини найму жилих приміщень на підставі ордерів. 26.05.2004 року ВАТ «Бавовнянка» уклала договір купівлі-продажу з ТОВ „Бавовнянка-житло" гуртожитку, в якому проживають позивачі. Як свідчать умови договору гуртожиток площею 2205,60 квадратних метрів продано по ціні 180 000,00 грн. (Сто вісімдесят тисяч гривень 00 копійок). Вартість 1 кв. м. - 81,61 грн. Однак при укладанні договору купівлю продажу відповідач ВАТ «Бавовнянка» не повідомив позивачів, які були наймачами жилих приміщень про продаж гуртожитку. У відповідності до вимог ст. 822 ЦК України - у разі продажу житла, яке було предметом договору найму, наймач має переважне перед іншими особами право на його придбання. Всупереч вимогам вказаноїстатті закону кімнати, в яких проживали позивачі на підставі виданих їм ордерів, були продані іншому покупцю. Таким чином суд приходить до висновку, що переважні права позивачів на придбання житлових кімнат в гуртожитку були порушені, а тому підлягають захисту шляхом визнання за ними зазначеного права та переведення прав та обов'язків покупця за договором. Відповіно до вимог ст. 88 ЦПК України - стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачів судових витрат по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved