Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду в вересні 2007 року з позовом, в якому просив продовжити строк для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті її рідної доньки, яка померла [INFO] року. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 12 листопада 2007 року позивачу було відмовлено в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2008 року рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ було скасовано з причини порушення норм матеріального права та направлено на новий розгляд. При повторному розгляді справи позивач уточнив позовні вимоги і просив суд відповідно до ст.1272 ЦКУ визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини до шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, яка відкрилась після смерті її доньки. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] року померла її донька - [PERSON], яка не залишила заповіту, тому відповідно до ст. 1261 ЦКУ існує четверо спадкоємців померлої першої черги за законом, а саме: батько - [PERSON], чоловік - [PERSON], син - [PERSON] та власне сам позивач - мати померлої. Після смерті дочки позивач мав намір подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, але через загострення хронічних хвороб, що їх перелічує позивач у позовній заяві, вона не змогла в установлений законом строк звернутись з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Після одужання позивачка звернулась до шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, проте через пропуск строку для прийняття спадщини, їй було відмовлено в видачі свідоцтва. Оскільки відповідач по справі - [PERSON] відмовився надати згоду на прийняття [PERSON] спадщини після спливу шестимісячного строку, і враховуючи, що причини пропуску строку, на думку позивача, є поважними, він звернувся до суду з відповідним позовом. В якості доказів поважності причин пропуску встановленого законом строку позивач надав суду копії наступних документів. Довідку № 543 від 11.11.1991 р., видану поліклінікою № 1 Дніпропетровської міської лікарні № 6 про стан здоров'я [PERSON] В довідці зазначено, що позивачка знаходиться під наглядом та лікується з приводу розсіяного енцефаломіеліта, з тетрапарезом, нижня спастична параплегія, порушення функції тазових органів та інш. Позивачці з 1988 р. встановлена 1 група інвалідності, а з 1990 року - безстроково. Довідку ЛТЕК від 22.05.1990 р. про повторний огляд [PERSON] та встановлення інвалідності безстроково з причини загального захворювання. Зазначено про необхідність в сторонньому догляді. Посвідчення № 120854 від 24.06.1988 р. про встановлення інвалідності [PERSON] Довідку № 9/324 від 07.12.2007 р. шостої міської клінічної лікарні про те, що [PERSON] за період з жовтня 2006 р. оглянута окулістом, 05.12.2006 р. оглянута невропатологом та проведені контрольні спостереження 19.02.2007 р., 14.05.2007 р., 21.07.2007 р., 10.09.2007 р. Довідку № 685 від 28.05.2008 р., виданою поліклінікою № 1 шостої міської клінічної лікарні, в якій зазначено, що [PERSON] потребує постійного стороннього догляду як особа, що не в змозі обслуговувати себе самостійно. Інших документів, що на думку позивача підтверджують поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини суду не надано. За заявою позивача про забезпечення доказів від 07.05.2008 року судом була витребувана копія спадкової справи № 8/07 [PERSON] Згідно документам спадковою справи судом встановлено, що 11.01.2007 р. [PERSON], [PERSON] звернулись до шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої [PERSON] Згідно даних спадкового реєстру відсутня інформація щодо заповітів, спадкових договорів, складених померлою [PERSON] Відповідачі в судове засідання з'явилися. [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги визнали, проти задоволення позову не заперечували. Відповідач - [PERSON] проти задоволення позову заперечував, просив в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити, оскільки між сторонами спору була досягнута усна домовленість про те, що позивач не претендуватиме на частку в спадковому майні. За вказаних обставин відповідач вважає, що причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачем не є поважними. Третя особа - шоста Дніпропетровська державна нотаріальна контора - просила розглядати справу без участі їх представника, про що направила до суду відповідну заяву. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачів, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що посвідчується свідоцтвом про смерть, виданим Індустріальним ВРАЦС ДМУЮ Дніпропетровської області від 30.10.2006 р. Померла [PERSON] не залишила заповіту, тому відповідно до ст.1258 ЦКУ спадкування здійснюється за законом, тобто право на спадкування спадкоємці одержують почергово. Стаття 1261 ЦКУ встановлює перелік осіб, що відносяться до першої черги спадкоємців за законом, відповідно до цього до спадкоємців [PERSON] першої черги відносяться: її батько - [PERSON] (відповідач по справі), її чоловік - [PERSON] (відповідач по справі), її син - [PERSON] (відповідач по справі) та власне сам позивач - мати померлої - [PERSON]. Після смерті дочки позивач мала намір подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, але через загострення хронічних хвороб, вона не змогла в установлений законом строк звернутись з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Після покращення стану здоров'я позивачка звернулась до шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, проте через пропуск строку для прийняття спадщини, їй було відмовлено в видачі свідоцтва. Відповідач по справі - [PERSON] відмовився надати письмову згоду на прийняття [PERSON] спадщини після спливу шестимісячного строку, як це передбачено ч. 2 ст. 1272 ЦКУ, мотивуючи тим, що між сторонами спору була досягнута усна домовленість про те, що позивач не претендуватиме на частку в спадковому майні померлої. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦКУ за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, відповідно до норм чинного законодавства встановлення додаткового строку для подання заяви не є безумовним, а залежить від того, чи насправді мали місце поважні причини пропуску встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст.60 ЦПКУ кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. На підставі наведеного суд зазначає, що саме на позивачеві (його представнику) лежить обов'язок довести поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. Так з наданих позивачем (його представником) письмових доказів (а.с. 12,13,14,42), про які згадувалось вище, не вбачається, що на протязі шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, тобто з 26.10.2006 р. до 26.04.2007 р. у позивача загострились хронічні захворювання. Як слідує з Довідки ЛТЕК від 22.05.1990 р. (а.с.13) необхідність стороннього догляду за [PERSON] визначена ще з моменту встановлення інвалідності безстроково, тобто з 22.05.1990 року. Вказане спростовує посилання позивача на те, що саме в період загострення хронічних захворювань вона потребувала сторонньої допомоги і тому не змогла в установлений законом строк звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Оскільки надані [PERSON] докази не підтверджують поважність причин пропуску позивачкою 6-ти місячного строку, суд, виходячи з засад розумності та справедливості, на підставі повної та об'єктивної оцінки наявних у справі доказів вважає, що є підстави для відмови в задоволенні позову. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed