Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-31 00:00:00

У травні 2008 року позивач звернувся до суду зі вказаним вище позовом, в якому просив розірвати договір про надання кредитної лінії №477 від 26.04.2005 року укладений між Кредитною спілкою „Міжрегіональна кредитна спілка” та [PERSON]; розірвати договір про надання траншу № 477/ДТІ від 26.04.2005 року укладений між Кредитною спілкою „Міжрегіональна кредитна спілка” та [PERSON]; стягнути з [PERSON] на користь Кредитної спілки „Міжрегіональна кредитна спілка” суму боргу та відсотки по кредиту в розмірі 45366,16 грн.; стягнути з [PERSON] на користь Кредитної спілки „Міжрегіональна кредитна спілка” судові витрати у розмірі 483,66 грн. Свій позов обґрунтував тим, що 26 квітня 2005 року між Кредитною спілкою "Міжрегіональна кредитна спілка" (далі КС „МКС”) та [PERSON]. було укладено договір про надання кредитної лінії № 477 в сумі 17 400грн. з відсотковою ставкою 0,165% за кожен день користування позичкою. Даний договір було укладено строком на 36 місяців з моменту видачі коштів відповідачу з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 26.04.2008 року. Погашення кредиту та сплата відсотків за його користування здійснюється в порядку та строках визначних в договорі. Кредит повинен повертатися рівними частками щомісяця до повного погашення кредиту. В забезпечення зазначених договорів було укладено договір застави транспортного засобу, [PERSON]. є майновим поручителем [PERSON]. Починаючи з 06.08.2005 року відповідач сплачував лише відсотки по кредиту. Загальна сума склала 3500 грн. Тіло кредиту в сумі 17400 грн. взагалі не погашалося. Останній платіж в 500 грн. був зроблений 09.06.2006 року з того часу платежі були припинені повністю. На цей час загальна заборгованість по кредиту складає 45366,16 грн., де 17400 грн. сума основного боргу та 27966,16 грн. відсотки по кредиту. У добровільному порядку відповідачі відмовляються сплатити заборгованість в повному обсязі. Тому просить позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив стягнути заборгованість по кредити. Відповідачі про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд перевіривши матеріали справи, вислухавши представника позивача, вважає, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню по наступних підставах. Відповідно до ст. 526 ЦК України Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що 26 квітня 2005 року між Кредитною спілкою "Міжрегіональна кредитна спілка" та [PERSON]. було укладено договір про надання кредитної лінії № 477 (далі - Договір кредитної лінії № 477), в сумі 17400грн. з відсотковою ставкою 0,165% за кожен день користування позичкою. Даний договір було укладено строком на 36 місяців з моменту видачі коштів відповідачу з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 26.04.2008 р. Відповідно до п.п.2.2 Договору кредитної лінії №477, Умови надання та розмір кожного траншу визначалися на Кредитному Комітеті та оформлювалися договором про надання траншу. П.5 зазначеного договору, позичальник забезпечує свої зобов'язання шляхом застави майна або майнових прав. Договором про надання траншу № 477/ДТІ від 26.04.2005 р. КС "МКС" надала [PERSON]. 17400 грн. строком користування на 24 місяці із відсотковою ставкою 0,165% за кожен день користування позичкою. Згідно п. 3. Договору про надання траншу № 477/ДТІ від 26.04.2005 р. погашення кредиту та сплата відсотків за його користування здійснюється в порядку та строках визначених в договорі. Кредит повинен повертатися рівними частками щомісяця до погашення кредиту. Відповідно до ст.572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). В забезпечення зазначених договорів було укладено договір застави транспортного засобу ВСВ № 663158 від 26 квітня 2005 р. Згідно цього договору [PERSON]. є майновим поручителем [PERSON]., тобто заставодавець. Предметом договору застави є транспортний засіб, що є власністю [PERSON]., а саме автомобіль марки ЗІЛ 130 СПГ, 1977 року випуску. Ринкова вартість автомобіля, що передавався в заставу склала 24889 грн. П.п. 1.3 Договору застави забезпечуються вимоги Заставодержателя - КС „МКС”, які виникли із договору №477 від 26.04.2005 р., договору про надання траншу № 477/ДТІ від 26.04.2005 р. Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. П.п. 2.1.1 договору застави, у разі невиконання [PERSON]. своїх зобов'язань права спілки задовольняються за рахунок предмету застави. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець)зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 26 квітня 2005 року [PERSON]. було видано 17400 грн. Починаючи з 06.08.2005 р. відповідач сплачував лише відсотки по кредиту. Загальна сума склала 3500 грн. Тіло кредиту в сумі 17400 грн. взагалі не погашалося. Останній платіж в 500 грн. був зроблений 09.06.2006 р. з того часу платежі були припинені повністю. На цей час загальна заборгованість по кредиту складає 45366,16 грн., де 17400 грн. сума основного боргу та 27966,16 грн. відсотки по кредиту. Згідно ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. У відповідності до ст. 554 ЦК України У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що умови кредитного договору були порушені зі сторони [PERSON]., а [PERSON]. була заставодавцев, тому з [PERSON]. необхідно стягнути на користь позивача заборгованість у розмірі 45366,16 грн. за договір про надання кредитної лінії № 477 від 26 квітня 2005 року та договором про надання траншу № 477 від 26 квітня 2005 року. Крім того, відповідно до п.4.1 Договору про надання кредитної лінії №477/ДТІ від 26.04.2005 року, у випадку прострочення виконання умов даного договору кредитор має право в односторонньому порядку розірвати даний договір та стягувати з позичальника всю суму заборгованості разом із належними відсотками в судовому порядку з оплатою державного мита за його рахунок. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON]. порушив умови вищевказаних договорів кредитної лінії та надання траншу, а також взяті на себе договірні зобов'язання, тому договір про надання кредитної лінії №477/ДТІ від 26.04.2005 року та договір про надання траншу №477/ДТІ від 26.04.2005 року необхідно розірвати. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачів солідарно слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у сумі 483,66 грн, а саме судовий збір у розмірі 453,66 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 грн. На підставі ст.ст.526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved