Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-20 00:00:00

31 березня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення з неї аліментів на утримання її малолітньої дитини: [PERSON], [INFO] року народження, щомісячно по 1/3 частки з усіх видів заробітку, починаючи з 31 березня 2008 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме по 01 червня 2011 року. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідачка по справі є матір'ю дитини, позивач являється опікуном дитини, яка постійно проживає разом з ним і знаходиться на його утриманні, стан здоров'я відповідачки нормальний, вона є працездатною особою, однак ухиляється від надання допомоги в утриманні дитини в добровільному порядку, тому він вимушений звернутися з позовом до суду. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив розглядати справу за відсутності відповідачки, ухваливши заочне рішення в зв'язку з її неявкою. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про день, час і місце слухання справи була належним чином та своєчасно сповіщена, про що в матеріалах справи є відповідні розписки про отримання судових повісток. Про причини неявки відповідачка не повідомила, заява про відкладення розгляду справи чи будь-які клопотання до суду не надходили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши позивача, вивчивши та дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідачка по справі [PERSON] являється матір'ю неповнолітнього [PERSON], 0[INFO] року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.5). Батько дитини [PERSON] записаний в актовому запису про народження дитини за вказівкою матері, згідно ст.55 Кодексу про шлюб та сім'ю України (а.с.5, 9). Позивач по справі [PERSON] є опікуном неповнолітньої дитини: [PERSON], 0[INFO] року народження, - згідно розпорядження №1177 від 19.10.1998 року Центральної районної адміністрації виконкому Одеської міської ради (а.с.6, 7). Відповідачка долею дитини не цікавиться, від надання матеріальної допомоги на утримання дитини ухиляється, її місце роботи невідоме. На даний час дитина відповідачки проживає разом з позивачем по справі за адресою: м.Одеса, [ADDRESS], та знаходиться на його утриманні. Згідно вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст.181 Сімейного Кодексу України передбачає, що кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1 ст.183 СК України, визначається судом. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч.2 ст.247 СК України, встановлення опіки не припиняє права дитини на аліменти. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача правомірні, обґрунтовані, регулюються нормами ст.ст.180-183, 191 Сімейного Кодексу України і підлягають задоволенню, оскільки відповідачка зобов'язана утримувати свого сина до досягнення ним повноліття. Відповідно до ст.ст.81, 88 ЦПК України, судовий збір має бути компенсований за рахунок держави, оскільки відповідач є інвалідом 1-ї групи, разом з тим з відповідача підлягають стягненню 7 гривень 50 копійок витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Згідно ч.2 ст.367 ЦПК України, суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду відносно усієї суми аліментів. На підставі встановленого, відповідно до ст.ст.180-183, 191, 247 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved