Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до ВАТ ГГ “Житомиргаз” про відшкодування втраченого нею заробітку в розмірі 1443,75 грн. за період з 1.10.2007 року до 1.08.2008 року, компенсації понесених витрат за бензин протягом 2-го півріччя 2007р. та 1-го півріччя 2008р. в сумі 142 грн., компенсації витрат на санаторно-курортне лікування в розмірі 3402, а також збільшення у подальшому розміру стягнення втраченого заробітку до 2625 грн. щомісячно (починаючи з 1.08.2008р.), мотивуючи свої вимоги тим, що 23.09.1986р. під час ДТП її здоров”ю була заподіяна шкода джерелом підвищеної небезпеки, яким являвся належний відповідачу автомобіль, і вона під час ДТП отримала тяжкі тілесні ушкодження, в зв»язку з чим їй у послідуючому була встановлена 1 група інвалідності, а встановлені рішенням Чуднівського райсуду від 10.07.2007р. виплати в порядку відшкодування завданої шкоди на даний час уже не відображають реальні її витрати та розмір втраченого нею заробітку. У судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги та викладені у позовній заяві обставини справи. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, вказавши, що витрати позивачки по закупівлі бензину та запчастин, а також на санаторно-курортне лікування ВАТ ГГ “Житомиргаз” згідно чинного законодавства не повинне оплачувати, а також він просить відмовити і у вимогах щодо збільшення суми щомісячного відшкодування.. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення вказаних осіб, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Вироком Чуднівського райсуду від 19.12.1986р. водій [PERSON], який працював у відповідача та керував під час виконання робочих функцій автомобілем, власником якого являвся відповідач, визнаний винним у скоєнні ДТП 23.09.1986р. на 21 км. а/д Бердичів-Острог, під час якої [PERSON]. отримала тяжке тілесне ушкодження, що призвело до ампутації ноги, в зв”язку з чим їй була встановлена 1 група інвалідності та зафіксована втрата 100% професійної працездатності, що підтверджується наявними у матеріалах справи випискою з акта ЛТЕК та довідкою ЛТЕК, згідно яких позивачка також потребує санаторно-курортного лікування. Відповідно до вимог ст.ст. 1187,1195,1202 ЦК України відповідач зодов”язаний відшкодувати потерпілій втрачений нею заробіток з урахуванням повної втрати професійної працездатності та компенсувати понесені витрати на санаторно-курортне лікування. Витрати на проходження санаторно- курортного лікування в сумі 3402грн. підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 26.02.2008р., що є в матеріалах справи. При цьому суд враховує, що відповідач не сплачував страхові внески на позивачку, яка не перебувала у трудових відносинах з товариством, а тому повинен відшкодувати понесені нею витрати на лікування в санаторії, а посилання представника відповідача на необхідність задоволення своїх потреб позивачкою на лікування через органи соцзабезпечення, які виділяють путівки пенсіонерам в обмеженій кількості, не в усі види оздоровниць і лише в порядку черговості, не може бути прийняте судом, так як це прямим чином ущемлює право [PERSON]. на підтримання свого здоров”я, погіршення стану якого викликане безпосередньо діями працівника ВАТ. Відповідно до п.2 “Порядку виплати грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування”, затвердженого постановою Кабміну України від 14.02.2007 року №228, витрати на придбання пального, ремонт та технічне обслуговування автомобіля залежно від характеру каліцтва відшкодовують в установленому порядку органи соцзахисту населення або Фонду соцстрахування, стягуючи дані витрати з винних осіб в порядку регресу, а тому вимоги позивачки до ВАТ ГГ “Житомиргаз” в цій частині не можуть бути задоволені судом. Відповідно до довідок Чуднівської районної СЕС від 9.02.2008р. №96 та від 2.04.2008р. №331 зарплата дезинфектора, на посаді якого до ДТП працювала позивачка, становить з 1.10.2007р. 624,25 грн., з 1.01.2008р.-699грн., а з 1.04.2008р. - 713 грн. Виходячи із змісту вказаних довідок ( з огляду на збільшення розміру зарплати за колишнім місцем роботи позивачки), вона недоотримала згідно присудженої до стягнення рішенням Чуднівського райсуду від 10.07.2007р. за період з 1.10.2007р. по 1.08.2008р. суму 1443,75 грн., яку слід стягнути з відповідача, а в подальшому з 1.08.2008р. щомісячно на її користь слід стягувати з відповідача по 2625 грн. (525*5=2625 ) у порядку відшкодування втраченого заробітку на підставі вимог ст.1197 ч.1 абз.2 ЦК України та ст. 59 Закону України “Про Державний бюджет України на 2008 рік”. З огляду на те, що ціна позову становить 98945,75 грн.: 3402+1443,75+ 94500 (остання цифра охоплює платежі за три роки у порядку відшкодування втраченого заробітку згідно вимог ст. 80 ч.1 п.4 ЦПК України), з відповідача у дохід держави слід стягнути 989,46 грн. судового збору, а також 30 грн. витрат з ІТЗ. На підставі викладеного,

Outcome: partial