overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-17 00:00:00

У суд з позовом звернулась [PERSON], яка просить постановити рішення про розірвання зареєстрованого 17.10.2003 року в Куснищанській сільській Раді Любомльського району шлюбу з [PERSON]. Вимоги обґрунтувала тим, що подружні відносини з відповідачем припинено понад два роки тому, оскільки останній вигнав позивачку з дитиною із дому. Весь цей час проживає в будинку із свою матір'ю. Протягом спільного проживання відповідач зраджував позивачку, а час роздільного проживання жодного разу не відвідав ні її, ні спільного сина, не цікавиться життям сім'ї, не надає матеріального забезпечення, перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою. Через це позивачка вважає, що шлюб розпався і не існує. В попередньому судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала в повному об'ємі. Відповідач позов визнав повністю і згідний на розірвання шлюбу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідачу роз'яснено наведені положення процесуального закону, він визнав підстави позову та фактичні обставини, якими він обґрунтований. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вказані положення закону та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що прийняття визнання відповідачем позову не суперечитиме закону і не порушуватиме права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є законні підстави для задоволення позовних вимог. Згідно із ст.88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. Витрати по реєстрації розлучення слід покласти на відповідача, оскільки на утриманні позивачки залишається дитина.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-17 00:00:00

Заявник прокуратура Решетилівського району, в інтересах Лимарської Другої сільської ради Полтавської області звернулась до суду із заявою, в якій просить визнати відумерлою спадщину, а саме земельну ділянку площею 5,07 га, яка залишилась після померлої [PERSON], що проживала за адресою: с. Братешки, Решетилівського району, Полтавської області та передати вказану земельну ділянку у власність територіальної громади до земель запасу Лимарської Другої сільської ради Решетилівського району, Полтавської області. В судовому прокурор заяву підтримав, представник Лиманської Другої сільської ради просила задовольнити заяву. Відповідно до п.8, ч.2 ст.234 ЦПК України, судом розглядаються справи про визнання спадщини відумерлою. Згідно ст.278 ЦПК України: “Суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або за спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці, усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини”. Суд, заслухавши заявника - представника прокуратури Решетилівського району, зацікавлену особу - представника Лиманської Другої сільської ради, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. За інформацією Лиманської Другої сільської ради Решетилівського району № 02-18/145, від 03.06.08, [PERSON] померла [INFO], мала у власності земельну ділянку, площею 5,07 га в с. Братешки, Решетилівського району, але спадкоємців на неї ні за заповітом на за законом не виявлено. У відповідності до сертифікату на земельну ділянку серії ПЛ № 0162439, встановлено право власності [PERSON] на земельну ділянку, площею 5,07 га. За повідомленням Решетилівської державної нотаріальної контори № 811, від 24.06.08, спадкова справа на ім'я [PERSON] відсутня. Актовим записом № 02, від [INFO] зареєстровано смерть [PERSON] За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність у померлої [PERSON] спадкоємців за заповітом і за законом, а також відсутність спору про право, тому вважає, що маються достатні підстави для задоволення заяви про визнання спадщини відумерлою та передачі її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-17 00:00:00

Заявник прокуратура Решетилівського району, в інтересах Лимарської Другої сільської ради Полтавської області звернулась до суду із заявою, в якій просить визнати відумерлою спадщину, а саме земельну ділянку площею 4,76 га, яка залишилась після померлої [PERSON]., що проживала за адресою: с. Братешки, Решетилівського району, Полтавської області та передати вказану земельну ділянку у власність територіальної громади до земель запасу Лимарської Другої сільської ради Решетилівського району, Полтавської області. В судовому прокурор заяву підтримав, представник Лиманської Другої сільської ради просила задовольнити заяву. Відповідно до п.8, ч.2 ст.234 ЦПК України, судом розглядаються справи про визнання спадщини відумерлою. Згідно ст.278 ЦПК України: “Суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або за спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці, усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини”. Суд, заслухавши заявника - представника прокуратури Решетилівського району, зацікавлену особу - представника Лиманської Другої сільської ради, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. За інформацією Лиманської Другої сільської ради Решетилівського району № 02-18/145, від 03.06.08, [PERSON] , померла [INFO], мала у власності земельну ділянку, площею 4,76 га в с. Братешки, Решетилівського району, але спадкоємців на неї ні за заповітом на за законом не виявлено. Довідкою № 01-21/403, від 09.06.08 підтверджено право власності [PERSON]. на земельну ділянку, площею 4,76 га. У відповідності до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 158944, встановлено право власності [PERSON]. на земельну ділянку, площею 4,76 га. За повідомленням Решетилівської державної нотаріальної контори № 811, від 24.06.08, спадкова справа на ім'я [PERSON] відсутня. Актовим записом № 21, від [INFO] зареєстровано смерть [PERSON]. За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність у померлої [PERSON]. спадкоємців за заповітом і за законом, а також відсутність спору про право, тому вважає, що маються достатні підстави для задоволення заяви про визнання спадщини відумерлою та передачі її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-17 00:00:00

Заявник прокуратура Решетилівського району, в інтересах Лимарської Другої сільської ради Полтавської області звернулась до суду із заявою, в якій просить визнати відумерлою спадщину, а саме земельну ділянку площею 4,76 га, яка залишилась після померлої [PERSON]., що проживала за адресою: с. Братешки, Решетилівського району, Полтавської області та передати вказану земельну ділянку у власність територіальної громади до земель запасу Лимарської Другої сільської ради Решетилівського району, Полтавської області. В судовому прокурор заяву підтримав, представник Лиманської Другої сільської ради просила задовольнити заяву. Відповідно до п.8, ч.2 ст.234 ЦПК України, судом розглядаються справи про визнання спадщини відумерлою. Згідно ст.278 ЦПК України: “Суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або за спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці, усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини”. Суд, заслухавши заявника - представника прокуратури Решетилівського району, зацікавлену особу - представника Лиманської Другої сільської ради, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. За інформацією Лиманської Другої сільської ради Решетилівського району № 02-18/145, від 03.06.08, [PERSON] померла [INFO], мала у власності земельну ділянку, площею 4,76 га в с. Братешки, Решетилівського району, але спадкоємців на неї ні за заповітом на за законом не виявлено. У відповідності до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 158756, встановлено право власності [PERSON]. на земельну ділянку, площею 4,76 га. на території Лимарської Другої сільської ради. За повідомленням Решетилівської державної нотаріальної контори № 811, від 24.06.08, спадкова справа на ім'я [PERSON]. відсутня. Актовим записом № 30, від [INFO] зареєстровано смерть [PERSON]. За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність у померлої [PERSON]. спадкоємців за заповітом і за законом, а також відсутність спору про право, тому вважає, що маються достатні підстави для задоволення заяви про визнання спадщини відумерлою та передачі її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-17 00:00:00

Заявниця [PERSON]. 03 квітня 2008 року звернулася до суду з заявою в якій просить визнати недієздатною її дочку [PERSON] [INFO] народження, встановити над нею опіку та призначити [PERSON]. опікуном останньої, мотивуючи, що вона страждає на тяжке, стійке хронічне психічне захворювання, яке позбавляє її можливості давати раду своїм діям та керувати ними. Крім того, заявниця з самого народження по теперішній час піклується про дочку та фактично виконує обов'язки опікуна. Визнання вказаної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення їй опікуном заявницю необхідно для отримання права вчиняти будь-які правочини від імені [PERSON] У судовому засіданні заявниця [PERSON]. свою заяву підтримала та просила її задовольнити, представник органу опіки і піклування Решетилівської селищної ради Кисіль Т.В. не заперечувала проти задоволення вказаної заяви. Суд, заслухавши пояснення заявниці та представника органу опіки і піклування Решетилівської селищної ради, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Свідоцтвом про народження [NUMBER] виданим 16.05.1990 року, встановлено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO] народження. Відповідно до висновку, призначеної судом, амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 353, від 8 травня 2008 року, [PERSON] виявляє ознаки вродженого недоумства у вигляді помірної розумової відсталості з емоційно-вольовою нестійкістю. Ступінь змін особистості [PERSON] така, що не дає їй можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно довідки № 820, від 03.04.08, виданої Решетилівською селищною радою Решетилівського району Полтавської області, [PERSON] зареєстрована [ADDRESS] та проживає разом з дочкою [PERSON], 1990 року народження - інвалідом з дитинства. Виходячи з положень ч.1 ст.39 ЦК України, суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними. Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною. Зі змісту ч.1 ст.60 ЦК України: “Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування”. Відповідно до ст.63-64 ЦК [PERSON] перебуває у родинних відносинах з [PERSON] підтримує з нею нормальні особистісні стосунки, має можливість виконувати обов'язки опікуна, тому суд вважає за можливе встановлення опіки над [PERSON] та призначення її опікуном - [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, а також те, що в судовому засіданні не встановлено спору про право, суд вважає, що заява [PERSON]. підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою в якій просить встановити, що [PERSON] являється його рідним дядьком по матері. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала. Із довідки В.Андрусівської сільської ради(а.с.9) видно, що [PERSON] та [PERSON] являються рідними братом і сестрою по матері. Заслухавши представника заявника та вивчивши справу, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити, так як у судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] являється рідним дядьком [PERSON] по матері.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-20 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 24 липня 1998 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненської області ( актовий запис № 107 ) . Від подружнього життя в 1999 році народився син [PERSON] , в 2000 році народився син [PERSON] . Діти проживають з відповідачкою . Позивач просить шлюб з [PERSON] розірвати на тій підставі , що зрозумівши помилковість шлюбу , тривалий час спільно не проживають , втратили взаємоповагу і порозуміння , примирення не бажає , оскільки шлюб існує формально . Підтримавши позов в суді позивач просить вимоги задоволити . Відповідачка [PERSON] позов визнала . Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення в попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову відповідачем провадиться в порядку ст. 174 ЦПК України , згідно якої суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову . Суд знаходить позов підставним , таким що підлягає до задоволення , оскільки обидві сторони бажають розірвати шлюб . На підставі ст.. ст.. 104, 105, 112, 161 СК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-20 00:00:00

08.07.2008 року [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить встановити факт володіння його батьком [PERSON] будинком, розташованим по [ADDRESS] . [ADDRESS] і [ADDRESS] , встановити, що державний акт на право приватної власності на землю належав [PERSON] , в якому помилково було зазначено її прізвище [PERSON] , визнати пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини поважним поновивши його та визнати за ним право власності в порядку спадкування на вказаний вище будинок з присадибною ділянкою і на земельну ділянку відповідно державного акта в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , посилаючись на те, що із-за невідповідності прізвища матері в ряду документів пропустив процесуальні строки для прийняття спадщини. Відповідач Грузьківська сільська рада позовні вимоги [PERSON] визнала в повному обсязі, просила справу розглянути без участі представника про що суду направили заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання, що не суперечить вимогам ч.4 ст. 130, ч.4 ст. 174 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , мати позивача, після смерті якої відкрилася спадщина за законом на будинок з надвірними будівлями і присадибною земельною ділянкою відповідно державного акта КР № 006848 розташований в [ADDRESS] , який вона успадкувала після смерті чоловіка і батька позивача [PERSON] , померлого [INFO] , але не оформила свої спадкові права на будинок, а також на земельну ділянку відповідно державного акту серія [NUMBER] , в якому помилково було зазначено прізвище померлої [PERSON] замість правильного [PERSON] як вона значиться в свідоцтві про одруження, про смерть, в свідоцтві про народження позивача. Факт володіння [PERSON] будинком з надвірними будівлями по пул. Сабліна, 169 в с [ADDRESS] підтверджується довідкою Кіровоградського ООБТ1 від 12.06.2008 року. Позивач є спадкоємцем першої черги, інші спадкоємці відсутні, а тому має право успадкувати спадщину, що своєчасно зробити не зміг із за невідповідності прізвища матері в ряду документів і юридичної необізнаності. \~ \~ \~ \~ Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст. ст. 1216-1218, 1225, 1261 ПК України. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про встановлення порядку користування квартирою [ADDRESS] . Посилалась на те, що їй та відповідачеві належить по 1/2 частині права власності на вказане житло, у якому вона проживає разом із чоловіком [PERSON] та неповнолітнім сином. Просила виділити їй в користування кімнати площею 10,05 кв.м. та 13,36 кв.м., а відповідачу кімнату площею 17,71 кв.м. В судове засідання позивачка не з`явилась, надавши суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила розглядати справу у її відсутність і ухвалити заочне рішення у справі. Відповідач заперечень на позов не представив і в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином і про поважність своєї неявки суд не повідомляв. Причини неявки третьої особи суду також не відомі. На підставі ст. 224 ЦПК суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі. З свідоцтв про право на спадщину за законом та про право власності на житло (а.с.7, 11,12) вбачається, що сторонам на праві спільної часткової власності належить трьохкімнатна квартира [ADDRESS] загальною жилою площею 41,02 кв.м. Згідно технічного паспорта, спірна квартира сторін складається з трьох жилих кімнат площею 10,05 кв.м., 13,36 кв.м., 17,71 кв.м. та допоміжних приміщень у вигляді кухні, коридору, вбиральні, ванної, балкону та лоджії (а.с. 8-9). Як вбачається з довідки форми № 3 (а.с. 10) в вищезазначеній квартирі зареєстровані та проживають чотири особи. Згідно вимог ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Враховуючи те, що спірна квартира не може бути розділена в натурі, сімейний стан позивача і порядок користування що склався між сторонами, суд вважає можливим відійти від рівності часток позивачки і відповідача виділивши в користування [PERSON] жилі кімнати площею 10,05 кв.м. і 13,36 кв.м., а [PERSON] 17,71 кв.м., а решту приміщень залишити в загальному користуванні. Вирішуючи позов таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідачка на користь позивачки 16 гривень судових витрат. На підставі викладеного, ст.ст. 356, 358 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання угоди купівлі- продажу житлового будинку [ADDRESS] - дійсним, вказуючи, що договір купівлі - продажу укладений 15 вересня 1999 року між ним та відповідачем в Білгород-Дністровському представництві Одеської товарної біржі не був нотаріально посвідчений, що спричиняє його недійсність, у зв`язку з чим порушуються майнові права позивача, що змушує його звернутися до суду. Відповідач у судове засідання не з`явився. Причина неявки суду невідома. Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України якщо суд не має відомостей при причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів постановляє заочне рішення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 15 вересня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] в Білгород-Дністровському представництві Одеської товарної біржі був укладений договір купівлі-продажу № 2443/Б будинку [ADDRESS] . Згідно п. 5 вищезазначеного укладеного договору позивачем була виплачена повна вартість придбаного ним житлового будинку, тобто виконана одна з істотних умов договору. Однак даний договір був укладений у порушення ст.ст. 209, 657 ЦК України, а саме: не був нотаріально засвідчений, що стало надалі перешкодою для позивача в оформленні його майнових прав. У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і виникло повне або часткове виконання договору, однак одна зі сторін ухиляється від його нотаріального виконання, суд може визнати такий договір дійсним. Після укладення договору, позивачем була повністю прийнята у своє володіння та розпорядження будинок, у який він переїхав жити, оформив технічну документацію на своє ім`я та прописавшись за адресою розташування будинку. Прийняття до свого володіння та розпорядження позивачем придбаного будинку являється складовою права власності, на яке позивач має право як суб`єкт права приватної власності відповідно до ст. ст. 317, 318, 325 ЦК України. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майно, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Враховуючи вищевикладене та те, що сторонами були виконані усі істотні умови угоди, які підтверджуються письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-20 00:00:00

09 липня 2008 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеною заявою. Посилався на те, що є спадкоємцем майна бабки [PERSON], яка померла [INFO] У бабусі був син [PERSON], а позивачу батько, який помер [INFO]. При прийнятті спадщини виникла необхідність встановити родинні відносини з померлою бабусею, оскільки у документах, що посвідчують її особу записане прізвище, [INFO], тоді як в інших документах вона писалася як [INFO], тобто не співпадає одна буква. Вказана неточність перешкоджає отриманню свідоцтва про право власності на спадкове майно у державній нотаріальній конторі. Просив суд встановити факт, що [PERSON] за життя була його рідною бабкою. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав та просив заяву задовольнити, оскільки не має іншої можливості прийняти спадщину. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копій свідоцтва про смерть прізвище спадкодавця є [PERSON], а її сина, що за життя був батьком заявника - [PERSON]. Між тим, зі змісту копії свідоцтва про народження сина спадкодавця [PERSON] у графі мати записано прізвище: [INFO]. У довідці Себинської сільської ради виданої на підставі даних господарської книги щодо осіб, які проживали по господарству [PERSON] за 1951-1955 роки, прізвище спадкодавця вказане як [INFO]. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] за життя була бабкою заявника по справі, а виявлені різні варіанти написання її прізвища у документах спадкодавця виникли із-за неправильного перекладу у державних установах прізвища з російської на українську мову. На підставі викладеного,

Outcome: approved