Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовною заявою про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди, у якій зазначила, що 29.11.2007 року до Курахівської міськради надійшла заява від відповідача, у якій міститься інформація щодо неї, а саме про те, що вона не має відповідної підготовки і не відповідає вимогам закону щодо зайняття посади, а відповідний конкурс на заміщення посади пройшла, оскільки є наближеною особою міського голови. Вважає, що ця інформація принижує її честь та гідність, а оскільки інформація поширилась серед працівників міськради вважає, що їй спричинено моральну шкоду, оскільки погіршився стан її здоров'я, була вимушена звернутись до міськлікарні, вона частково втратила вплив та повагу серед своїх колег. Просить суд визнати факт таким, що не відповідає дійсності та стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в сумі 1500 грн. В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги, вважає, що інформація, що міститься у заяві відповідача принижує її честь, гідність та ділову репутацію. Відповідач позов не визнав, вважає, що при прийнятті на роботу позивачки на конкурсній основі комісією були порушені вимоги законодавства щодо прийняття на роботу державних службовців. Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав: відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України “Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності та ділової репутації громадян та організацій” п.3 “суди повинні з'ясовувати, чи поширені відомості, про спростування яких пред'явлений позов, чи порочать вони честь, гідність і ділову репутацію позивача та чи відповідають дійсності”. Суд, дослідивши заяву відповідача, який є депутатом Курахівської міської ради, адресованої міському голові, вважає, що відповідач був вправі звернутись до міського голови з відповідною заявою, із тексту заяви будь-яких образливих виразів не вбачається. Відповідно до Закону України “Про звернення громадян” ст.1 “Громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.” Крім того, відповідно до ст.10 Конвенції про захист прав людини “Кожен має право на свободу вираження поглядів”. Відповідно до Закону України «Про статус депутатів місцевих Рад народних депутатів» від 4.02.1994 року ст.12 депутат має право вносити пропозиції щодо усунення виявлених недоліків керівникам установ. Таким чином судом встановлено, що відповідач реалізував своє право на звернення до органів державної влади, а будь-яких доказів щодо розповсюдження ним відомостей, що принижують честь, гідність та ділову репутацію позивачки, суду не надано. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, але, суд вважає, що відповідач ніякої моральної шкоди позивачці на завдав. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.213-215 ЦПК України, суд

Outcome: dismissed