Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

15 лютого 2008 року ТОВ „Краматорськтеплоенерго” звернулося в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості по договору відступлення права вимоги. В обґрунтування своїх вимог вказало, що згідно з договором про відступлення права вимоги від № 06/06 від 22.12.2006 року, ТОВ „Енергохолдинг” передало ТОВ „Краматорськтеплоенерго” як новому кредитору право вимоги суми заборгованості за теплопостачання з відповідачів, які проживають у квартирі [ADDRESS] за період з 01.07.2003 року по 01.01.2007 року в сумі 3814 грн. 45 коп. та ухиляються від її сплати. Просять стягнути заборгованість, що утворилася, на користь позивача як нового кредитора, а також понесені по справі судові витрати в сумі 81 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги та суду показала, що ЗАТ „Торговий дім „Мегаресурс” з 01.07.2003 р. по 30.09.2005 р., а потім ТОВ „Енергохолдинг” з 30.09.2005 р. по 01.01.2007 р. здійснювали поставку теплопостачання відповідачам, які проживають у квартирі [ADDRESS]. Однак, відповідачі ухилялися від сплати за отриману теплову енергію, в результаті чого за цей період утворилася заборгованість у сумі 1984 грн. 78 коп. Згідно з договором про відступлення права вимоги від 04.10.2005 року, ЗАТ „Торговий дім „Мегаресурс” передало ТОВ „Енергохолдинг” як новому кредитору право вимоги з відповідача заборгованості за період з 01.07.2003 р. по 30.09.2005 р., а ТОВ „Енергохолдинг”, в свою чергу, згідно з договором про відступлення права вимоги від № 06/06 від 22.12.2006 року передало ТОВ „Краматорськтеплоенерго” як новому кредитору право вимоги з відповідача заборгованості за період з 30.09.2005 р. по 01.01.2007 р. До наступного часу заборгованість відповідачами не погашена, тому просить її стягнути на користь позивача як нового кредитора. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час розгляду справи повідомлялися належним чином, повідомлень про причини неявки від відповідача не надійшло. Згідно ст.224 ЦПК України, суд на підставі наявних у справі доказів, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] надав письмові пояснення, в яких позов не визнав, вказуя, що ніяких договірних відносин між ним та ТОВ «Єнергохолдинг», з яким у відповідача заключений договір про відступлення права вимоги, у нього не має, тому підстави для стягнення боргу з нього у позивача відсутні. Відповідачка [PERSON] надала письмові пояснення, в яких позов не визнала, так як не є власником квартири. Відповідно до усної домовленості між нею та її чоловіком [PERSON], який є власником квартири, всі витрати по сплаті комунальних послуг несе він. Вислухавши думку представника позивача, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] на підставі договору дарування квартири від 15.03.1996 року, посвідченого нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Надоховською Т.О. по реєстру № 1-1081 та зареєстрованому в БТІ 15.03.1996 року є власником та проживає в квартирі [ADDRESS]. Згідно ст.ст. 156,162 ЖК України, п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення , постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за № 630, власник зобов'язаний вчасно вносити плату за користування житлом і комунальними послугами по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Як вбачається з довідки по особовому рахунку відповідача, заборгованість за період з 01.07.2003 року по 31.12.2006 року за послуги поставки теплової енергії складає 3814,45 грн. Відсутність письмового договору між відповідачем та позивачем не є підставою для відмови від сплати за спожиті послуги, оскільки судом встановлено і сторонами не заперечується, що послуги фактично надавались. Іншого постачальника послуг не було, що підтверджується рішеннями виконкому міської ради № 467 від 15.10.2003 р. , № 430 від 06.10.2004 р., № 430 від 05.10.2005 р. Відповідно до ст.509, 512,514,516 ЦПК України, кредитор у зобов'язанні може бути змінений іншою особою внаслідок переведення ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з договором №07/95 про відступлення права вимоги від 04.10.2005 року, ЗАТ „Торговий дім „Мегаресурс” передало ТОВ „Енергохолдинг” як новому кредитору право вимоги вказаной заборгованісті за період з 01.07.2003 р. по 30.09.2005 р., а ТОВ „Енергохолдинг”, в свою чергу, згідно з договором про відступлення права вимоги від № 06/06 від 22.12.2006 року передало ТОВ „Краматорськтеплоенерго” як новому кредитору право вимоги з відповідача заборгованості за період з 30.09.2005 р. по 01.01.2007 р. Вказані обставини підтверджуються наданими до матеріалів справи договорами відступлення права вимоги від 04.10.2005 р. та № 06/06 від 22.12.2006 р., а також рішеннями виконкому Краматорської міської ради, в яких зазначені ЗАТ „Торговий дім „Мегаресурс”, ТОВ „Енергохолдинг” та ТОВ „Краматорськтеплоенерго” як виконавці послуг теплопостачання населенню, містяться рекомендації коли їм розпочати опалювальний сезон та які встановлювати тарифи по оплаті. За таких обставин, суд приходить до висновку, що саме вказаними підприємствами надавались відповідачу послуги теплопостачання і вони мали на це правові підстави. Відповідно до ст.257 ЦК України, загальний строк позовної давності встановлюється в 3 роки, але судом не застосовується строк позовної давності щодо частини заборгованості, яка виникла за час з 1 липня 2003 року до 01 січня 2007 року, оскільки відповідно до вимог частини 3 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідна заява сторони відсутня. В позові до [PERSON] необхідно відмовити, оскільки зазначена квартира не є її власністю і за вищенаведених підстав сума боргу підлягає стягненню з власника житла. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід частково задовольнити і стягнути на його користь з відповідача [PERSON] заборгованість за опалення , а саме за період з 01 липня 2003 року по 31 грудня 2006 року в сумі 3814 гривни 45 копійок. Крім того, у відповідності зі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial