Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-09 00:00:00

[PERSON] звернувся з даним позовом, вказавши: рішенням Збаразького районного суду від 11.12.1996р. було визнано за ним право власності на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS]. 18.04.2005р. Під волочиською нотаріальною конторою було посвідчено договір дарування цілого будинку [PERSON] [PERSON], тобто [PERSON] не повідомила про належність їй лише частини будинку. Вважаючи, що [PERSON] ввела в оману нотаріуса, позивач просить суд визнати частково недійсним договір дарування житлового будинку [ADDRESS], посвідчений Під волочиською державною нотаріальною конторою 18.04.2005р. В судовому засіданні позивач свій позов підтримав, дав аналогічні пояснення, доповнивши що ні він, ні [PERSON] не реєстрували права власності в БТІ. Лише весною 2008р. він звернувся в БТІ і лише тоді стало відомо про дарування усього будинку відповідачкою. Раніше він не оформляв документів по причині складного матеріального стану. До того ж вважав, що рішення суду про його частину власності має законну силу без обмеження у часі. Відповідачі в суд не з»явилися без поважних причин, про слухання справи повідомлені належним чином, про що свідчать розписки в отриманні повісток Представник третьої сторони - бюро технічної інвентаризації Під волочиського району при розгляді справи поклався на думку суду і пояснив, що позивачу [PERSON] було відмовлено у реєстрації його права на 1/3 частину будинку, оскільки на час його звернення уже була проведена реєстрація права власності на усе будинковолодіння за [PERSON] Представник третьої особи - нотаріус Під волочиської державної нотаріальної контори при вирішенні справи поклався на думку суду і пояснив, що при удостовіренні угоди про дарування будинку нотаріус виходив із свідоцта про право власності на спірне будинковолодіння за [PERSON] Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти: Згідно рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 11 грудня 1996року визнано недійсним свідоцтво про право власності [PERSON] на будинковолодіння [ADDRESS], видане виконкомом Під волочиської селищної Ради 30.10.1981р. та визнано за [PERSON] право власності на 1/3 частину житлового вказаного будинку, з виділенням йому приміщень: житлову кімнату 2-3 площею 22,6кв.м., кухню 2-2 площею 1536кв.м., а також комору. Цим же рішенням за відповідачкою [PERSON] визнано право власності на 2/3 частину житлового будинку [ADDRESS] і відповідно виділено житлові кімнати. Разом з тим, 03.02.2005р. [PERSON], представивши свідоцтво про право власності на будинок від 30.10.1981р. у районне бюро технічної інвентаризації, зареєструвала на себе цей будинок. А 18.04.2005р. вчинила правочин - подарувала [PERSON]. житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS]. Як зазначено у договорі дарування, посвідченому державним нотаріусом Під волочиської державної нотаріальної контори, вказаний житловий будинок належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на будинок, виданий 30.10.1981р. Тобто, знаючи про визнання цього свідоцтва про право власності рішенням Збаразького райсуду від 11.12.1996р. недійсним, [PERSON] вчинила обман відносно працівників Під волочиського БТІ та державного нотаріуса. Згідно ст..230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий право чин визнається судом недійсним. В даному випадку суд вважає, що обставина визнання недійсним рішенням Збаразького райсуду свідоцтва про право власності щодо [PERSON] від 30.10.1996р. і визнання за [PERSON] права власності на 1/3 будинковолодіння являється істотною. А тому, на підставі ст..230 ЦК України договір дарування будинку [PERSON] [PERSON]. слід визнати недійсним в зв»язку з введення в оману працівників Під волочиського БТІ та державного нотаріуса. На підставі наведеного,

Outcome: approved