overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з [INFO] , актовий запис [NUMBER] . Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалося з причини втрати почуття поваги та любові одне до одного, шлюб носить формальний характер. Разом не проживають на протязі двох років, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. На примирення не згодний. Спору про поділ спільного майна подружжя немає. В судовому засіданні позивач позов підтримав з тих же підстав, що зазначені в позовній заяві, наполягав на розірванні шлюбу та пояснив, що чотирьохмісячний строк даний судом на примирення позитивних результатів не надав, збереження шлюбу неможливе. Відповідачка в судове засідання не з’явилася, в своїй письмовій заяві просила справу розглядати у її відсутність. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки він носить формальний характер, сторони ніяких заходів, щодо збереження сім»ї не вживають, сторони не бажають зберігати сім»ю. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу покласти на позивача. На підставі ч. 3 ст. 105, ст.ст. 110,111, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-25 00:00:00

11.06.2008р. позивачка звернулась до суду з даним позовом, вказуючи, що [INFO] померла її мати [PERSON], спадкоємцями за законом першої черги є позивачка та відповідачка. Після померлої [INFO] [PERSON]. відкрилася спадщина у виді 1/3 частини садиби, розташованої в [ADDRESS], (13), та іншого майна. У встановлений законом шестимісячний строк позивачка не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, через юридичну необізнаність, скрутне матеріальне становище, але фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, тому що користувалася садибою, здійснила поховання спадкодавця. В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала і просила їх задовольнити. Відповідачка позов визнала повністю та не заперечувала проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Беззаперечно встановлено, що [PERSON] є спадкоємницею першої черги після померлої [INFO] [PERSON]., позивачка у встановлений законом шестимісячний строк не подала заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, проте здійснювала дії, які свідчили про прийняття нею цієї частини спадщини, зокрема, провела поховання спадкодавниці, доглядала за садибою померлої, використовувала речі домашнього вжитку, що свідчить про те, що вона фактично вступила в управління і володіння спадковим майном. Дані правовідносини регулюються: - ч.1 ст.328 ЦК України, згідно з якою право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; Оскільки спадщина після смерті [PERSON]., яка померла [INFO] відкрилась та фактично була прийнята до 1.01.2004р., то до цих правовідносин мають застосовуватись положення ЦК України в редакції 1963 року, зокрема, згідно з п.1 ч.1 ст.549 цього Кодексу, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Враховуючи, що [PERSON] є спадкоємницею першої черги за законом, після смерті [PERSON]., яка померла [INFO], і в свою чергу прийняла спадщину померлої у виді 1\3 частини садиби, розташованої в [ADDRESS], (13), шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, іншим чином цей факт, який має правове значення для позивачки, встановити не можливо, то з метою захисту її майнових прав його необхідно встановити на підставі ч. 2 ст. 256 ЦПК України та визнати за [PERSON] право приватної власності на 1/3 частину садиби, розташованої в [ADDRESS], (13).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-25 00:00:00

12.06.2008р. до суду подано цю позовну заяву. В судовому засіданні позивачка просила визнати за нею право приватної власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку розміром 2.9712 га на території Бубнівської сільської ради, відповідно до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого 11.10.2007р. на ім'я [PERSON], та майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства КСП ”Поділля”, вартістю 3087 грн., згідно зі свідоцтвом про право приватної власності на майновий май [NUMBER] від 20.09.2004р., після померлого [INFO] спадкодавця [PERSON]., оскільки вона є єдиною спадкоємницею відповідно до заповіту № 93 від 11.08.2005р., посвідченого сільським головою с. Бубнівка Гайсинського району, але на даний час не може реалізувати своє право на спадщину, тому що [PERSON]., яка має право на обов'язкову частку у спадковому майні, не відмовились від прийняття спадщини та не подали заяву до нотаріальної контори про її прийняття. Представник відповідачки вимоги позову визнав повністю і не заперечував проти їх задоволення. З`ясувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, суд визнає за необхідне задовольнити позовні вимоги повністю з таких міркувань. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачка є єдиною спадкоємницею за заповітом після померлого [INFO] [PERSON]., спадкоємниця [PERSON]. має обов'язкову частку в спадковому майні, але спадщину не прийняла. Дані правовідносини регулюються: - ч.1 ст.328 ЦК України, згідно з якою право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; - ч. 1 ст. 1227 ЦК України, відповідно до якої, якщо спадкоємиць пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, то він вважається таким, що не прийняв її. - ст. 392 ЦК України, яка передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Оскільки, позивачка набула право приватної власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку розміром 2.9712 га на території Бубнівської сільської ради, відповідно до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого 11.10.2007р. на ім'я [PERSON], та майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства КСП ”Поділля”, вартістю 3087 грн., згідно зі свідоцтвом про право приватної власності на майновий май [NUMBER] від 20.09.2004р., на законних підставах і це її право безпідставно не визнавалось відповідачкою, що перешкоджає їй зареєструвати спадщину у встановленому законом порядку та, відповідно, розпоряджатись нею на власний розсуд, то з метою захисту майнових прав позивачки за нею необхідно визнати право приватної власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за опалення у розмірі 1179,56 гривень, посилаючись на те, що відповідач є абонентом ЛОКСТП «Луганськтеплокомуненерго», яке надавало відповідачу послуги опалення, але відповідачем не виконувались обов'язки по оплаті за надані послуги, в зв'язку з чим утворилась заборгованість. Представник позивача позов підтримав. Відповідач позов визнав, але просив застосувати строк позовної давності. Суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Згідно зі ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідач просить застосувати позовну давність. Позивач не звернувся до суду з заявою про відновлення строку позовної давності з зазначенням причин пропуску. За таких обставин суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню із застосуванням позовної давності, тобто стягнути з відповідача заборгованість за опалення у межах строку позовної давності у розмірі 842,46 гривень. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає можливим звільнити відповідачку від сплати судового збору, враховуючи її матеріальний стан, оскільки вона є пенсіонеркою, інвалідом 3 групи.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за опалення у розмірі 1903,23 гривень, посилаючись на те, що відповідач є абонентом ЛОКСТП «Луганськтеплокомуненерго», яке надавало відповідачу послуги опалення, але відповідачем не виконувались обов'язки по оплаті за надані послуги, в зв'язку з чим утворилась заборгованість. Представник позивача позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Встановлено, що відповідач є абонентом позивача та користується послугами опалення. Оплата за послуги нараховувалась відповідно тарифів, узгоджених місцевими органами державної влади та обласною державною адміністрацією. Згідно вимог ст. 68 ЖК України відповідач повинен своєчасно вносити плату за комунальні послуги - опалення, які беруться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Взяті на себе обов'язки відповідач перед позивачем порушив, в зв'язку з чим утворилася заборгованість за зазначені послуги в указаному позивачем розмірі - 1903,23 гривень станом на 01.02.2008 р. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивач вправі вимагати стягнення усієї заборгованості. За таких обставин суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за опалення у розмірі 1131,61 гривень, посилаючись на те, що відповідач є абонентом ЛОКСТП «Луганськтеплокомуненерго», яке надавало відповідачу послуги опалення, але відповідачем не виконувались обов'язки по оплаті за надані послуги, в зв'язку з чим утворилась заборгованість. Представник позивача позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Встановлено, що відповідач є абонентом позивача та користується послугами опалення. Оплата за послуги нараховувалась відповідно тарифів, узгоджених місцевими органами державної влади та обласною державною адміністрацією. Згідно вимог ст. 68 ЖК України відповідач повинен своєчасно вносити плату за комунальні послуги - опалення, які беруться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Взяті на себе обов'язки відповідач перед позивачем порушив, в зв'язку з чим утворилася заборгованість за зазначені послуги в указаному позивачем розмірі - 1131,61 гривень станом на 01.02.2008 р. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивач вправі вимагати стягнення усієї заборгованості. За таких обставин суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-25 00:00:00

06 травня 2008 року заявниця звернулась до суду з заявою, в якій просила встановити факт, що вона [PERSON], [INFO] постійно проживає на території України з 1990 року по теперішній час, в тому числі і на день проголошення незалежності України. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що вона народилась [INFO], до шлюбу її прізвище було «[PERSON]». 21 квітня 1961 року вийшла заміж та змінила прізвище на «[PERSON]». В 1979 році вона була позбавлена волі та до 1980 року відбувала покарання в колонії в м. Одеса. Після звільнення проживала в м. Дніпропетровську [ADDRESS] у цивільного чоловіка [PERSON]. У 2004 році лікувалась у лікарні № 10 в м. Дніпропетровську, з приводу перелому ноги. Встановлення факту проживання на території України їй необхідно для одержання паспорту та набуття громадянства України. В судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала в повному обсязі та вказала на те, що на теперішній час проживає в Міському центрі соціальної допомоги, паспорт втратила, відновлення документів їй необхідно для отримання пенсії. Представник зацікавленої особи сектор громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Красногвардійського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився про час та місце слухання справи повідомленні належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не повідомили. Представник міського центру соціальної допомоги за довіреністю Котляревська В.М. суду пояснила, що з грудня 2004 року заявниця проживає в центрі, родичів та особистого житла не має. Не отримує пенсію, оскільки документи втрачені. Вислухавши заявницю, представника міського центру соціальної допомоги, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно до ст. 256 ЦПК України судовим порядком можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення майнових прав громадян. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] народилась [INFO], що підтверджується копією актового запису за № 890 від 13 травня 1942 року, зробленим Кіровським відділом ЗАГС Дніпропетровського обласного управління юстиції. В 1961 році заявниця зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на [PERSON]. З 1990 року по 01.03.2003 року проживала разом з цивільним чоловіком [PERSON] [ADDRESS], що підтверджується довідкою комунального житлово-експлуатаційного підприємства № 8. Відповідно до довідки міської клінічної лікарні № 10 в період з 12.10.2004 року по 28.10.2004 року заявниця знаходилась на лікуванні в терапевтичному відділенні в період з 12.10.2004 року по 28.10.2004 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, матеріальної допомоги на утримання рідного сина відповідач не надає, дитина знаходиться на повному утриманні матері. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно на утримання сина [PERSON], а також стягнути з відповідача 200 грн. витрат за правову допомогу. Відповідач в судовому засіданні з позовом згоден частково і не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі ј частини від усіх видів заробітку щомісячно на утримання свого сина [PERSON], 2005 року народження. Суд проаналізував матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню зі слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] народився [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 3), батьком якого є відповідач і який згідно закону зобов”язаний надавати матеріальну допомогу на утримання своїх дітей. Малолітня дитина проживає разом з позивачкою і знаходиться на повному її утриманні. Стаття 182 п. 1 СК України передбачає що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров”я та матеріальне становище дитини, стан здоров”я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Пункт 1 ст. 183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аналізуючи зібрані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і необхідно стягнути з [PERSON] 1975 року народження ј частину від усіх видів заробітку щомісячно на утримання свого сина [PERSON], оскільки відповідач по справі офіційно працює, а також стягнути 200 грн. витрат за правову допомогу на користь [PERSON], в іншій частині позову відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати в сумі 51 гривна в доход держави. На підставі ст. 81 ЦПК України стягнути з [PERSON] витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 7,50 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-25 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до суду до [PERSON] в якому прохає стягнути з відповідача кошти в сумі 262 грн.50 коп. витрат на утримання будинку та 3000 грн. за утримання позивачкою відповідача. В судовому засіданні [PERSON] свої вимоги підтримала та пояснила, що [PERSON] проживав в будинку [ADDRESS] оскільки з нею уклав договір купівлі-продажу Ѕ ч. вказаного будинку. Відповідач проживав в будинку приблизно з лютого 2007 року по 27.10.2007 року, але не давав коштів на оплату комунальних послуг, зокрема, за спожитий природний газ також, позивачка забезпечувала його продуктами харчування, так вона зарізала свиню вагаю 150 кг. Та теля вагою близько 200 кг. І вказане м'ясо вони споживали разом із відповідачем, а тому вважає, що за вказані продукти харчування він повинен сплатити їй 3000 грн. виходячи із вартості м'яса. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, він дійсно був власник Ѕ ч. будинку [ADDRESS] та мешкав там з лютого 2007 року по листопад 2007 року проте, він також витрачав свої особисті кошти на продукти харчування , хоча не заперечує, що за спожитий газ оплату проводила [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Так, встановлено, що сторони 21.02.2007 року уклали договір купівлі-продажу Ѕ ч. житлового будинку та Ѕ ч. земельної ділянки [ADDRESS], тобто [PERSON]став власником Ѕ ч. вказаного домоволодіння. 10.10.2007 року сторони розірвали укладені ними договори купівлі-продажу Ѕ ч. домоволодіння. Як встановлено рішенням Охтирського міськрайонного суду від 30.01.2008 року і про це не заперечували сторони [PERSON]проживав у домоволодінні [ADDRESS] з лютого 2007 р. по 27.10.2007 р. Відповідно до наданих письмових доказів ( а.с. 12, 13) [PERSON] за спожитий газ з лютого 2007 р. по листопад 2007 р. сплатила 518 грн. 49 коп. Згідно із вимогами ст. 360 ЦК України, ст. 156 ЖК України [PERSON] зобов'язаний нести витрати на утримання будинку, а тому суд вважає за необхідне стягнути із нього на користь позивача - 259 грн. 24 коп. витрат пов'язаних із утриманням будинку, а саме Ѕ частину витрат, які понесла позивачка сплативши кошти за використаний природний газ. Вимоги позивачки щодо стягнення 3000 грн. за спожиті продукти харчування відповідачем, а саме м'яса свині та теляти задоволенню не підлягають, оскільки нею в цій частині позову суду не надані належні докази, а рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути із відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 26 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 360 ЦК України, ст. 156 ЖК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-25 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 19 серпня 1997 року та проживали однією сім'єю до січня 2008 року, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись на те, що відповідач зловживає спиртними напоями, застосовує насильство, порушує спокій в сім'ї, в зв'язку з чим, донька більше проживає з бабусею, чим вдома, витрачає зароблені гроші на випивку, чим ставить сім'ю у скрутне матеріальне становище, на її зауваження не реагує, не змінює спосіб життя. Відповідач, в судове засідання, не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. В судовому засіданні, позивачка позов підтримала, просила його задоволити та пояснила, що між ними склалися неприязні стосунки, постійно виникали сварки та непорозуміння, з січня 2008 року вони не проживають однією сім'єю і помиритися з відповідачем вона не бажає. Враховуючи, що сторони не проживають однією сім'єю, на примирення позивачка не погоджується, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки шлюб існує формально. Донька, після розірвання шлюбу, буде проживати з матір'ю. Судові витрати пов'язані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу покласти на відповідача. Відповідно ст.ст. 104, 105, 109, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-25 00:00:00

У травні 2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові посилається на те, що 11.02.2005 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № [NUMBER]. Від даного шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO] р. н. Позивачка вказує, що причиною розпаду сім'ї стали, непорозуміння з відповідачем через несумісні характери та різні погляди на життя, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Шлюбних відносин з відповідачем не підтримують, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. Подальше спільне життя та збереження сім'ї неможливе. На примирення з відповідачем не згідна, майнового спору та спору про місце проживання немає. У зв'язку з вищевикладеним просить позов задовольнити. В попередньому судовому засіданні позивачка позов підтримала, та надала пояснення аналогічні вимогам позовної заяви. Відповідач позов визнав повністю та не заперечував проти постановлення рішення на попередньому судовому засіданні. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається із свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 11 лютого 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № [NUMBER]. (а.с.5). Із свідоцтва про народження видно, що у сторін є син - [PERSON], [INFO] р. н. року народження, (а.с. 6). Судом встановлено, що подружні відносини сторін носять формальний характер, сторони сумісно не проживають, не ведуть спільного господарства і не мають спільного бюджету, а тому сім'ю сторін по справі слід вважати такою, що розпалася. Таким чином визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved