Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-16 00:00:00

17.12.2007 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до редакції всеукраїнської тижневої газети „Сіверщина”, [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, в якому просив визнати відомості, викладені в статті „Німецькі герої в радянській уніформа?!” газети „Сіверщина” такими, що не відповідають дійсності, ганьблять його честь, гідність та ділову репутацію, як учасника ВВВ і громадського діяча; стягнути у відшкодування моральної шкоди з редакції газети „Сіверщина” 70000 грн., з автора статті - [PERSON] - 30000 грн.; зобов'язати відповідачів надрукувати спростування відомостей, які не відповідають дійсності, викладених в статті „Німецькі герої в радянській уніформа?!” в газеті „Сіверщина” на першій сторінці(а.с.1-2). 20.05.2008 р. [PERSON] подав доповнення та уточнення до позову, де просив: визнати відомості, викладені в статті „Німецькі герої в радянській уніформі?!” газети „Сіверщина”, а саме: „Справа в тому, що на ці засідання, немов на перегляд фільму „Чотири танкіста і пес” на запрошення [PERSON]стабільно приходять до 40 пенсіонерів. Відпочивають старенькі, дійство ж бо нагадує „мильну оперу”. „Старенький я, мені б поїхати полікуватися треба”, - відповідає [PERSON]на моє запитання про суму матеріальної компенсації”. „До Чернігова на постійне місце проживання [PERSON] повернувся у серпні 1959 року. Від того часу він інформатор Чернігівського обласного управління КДБ”. „А далі починається друге, „нове”, життя дев'ятнадцятирічного хлопця: на [PERSON]а впливають оперативники СМЕРШ (військова контррозвідка „Смерть шпигунам”, створена в 1943 р.), і для подальшої співпраці з ним (згодом переданий до органів безпеки СРСР) вони переписали його біографію, яка сьогодні в нашому українському суспільстві без КДБ повинна нарешті бути відкрита”. „За версією [PERSON], О[PERSON], якщо й відіграв, то якусь непомітну, незначну роль у діяльності Чернігівського підпілля.” такими, що не відповідають дійсності, ганьблять його честь, гідність та ділову репутацію, як учасника ВВВ і громадського діяча; зобов'язати відповідачів спростувати відомості, а саме: „Справа в тому, що на ці засідання, немов на перегляд фільму „Чотири танкіста і пес” на запрошення [PERSON]стабільно приходять до 40 пенсіонерів. Відпочивають старенькі, дійство ж бо нагадує „мильну оперу”. „Старенький я, мені б поїхати полікуватися треба”, - відповідає [PERSON]на моє запитання про суму матеріальної компенсації”. „До Чернігова на постійне місце проживання [PERSON] повернувся у серпні 1959 року. Від того часу він інформатор Чернігівського обласного управління КДБ”. „А далі починається друге, „нове”, життя дев'ятнадцятирічного хлопця: на [PERSON]а впливають оперативники СМЕРШ (військова контррозвідка „Смерть шпигунам”, створена в 1943 р.), і для подальшої співпраці з ним (згодом переданий до органів безпеки СРСР) вони переписали його біографію, яка сьогодні в нашому українському суспільстві без КДБ повинна нарешті бути відкрита”. „За версією [PERSON], О[PERSON], якщо й відіграв, то якусь непомітну, незначну роль у діяльності Чернігівського підпілля.”, що не відповідають дійсності, ганьблять його честь, гідність та ділову репутацію, як учасника ВВВ і громадського діяча, шляхом друкування такого спростування на першій сторінці газети „Сіверщина”. В ході розгляду справи було залучено до участі в ній в якості відповідача ТОВ „Редакційно-видавничий центр „Сіверщина”. В судовому засідання позивач позов підтримав та просить задовольнити за вимогами, викладеними в заявах від 17.12.2007 р. та від 20.05.2008 р. Представник позивача позов підтримав та просить задовольнити за вимогами, викладеними в заявах позивача від 17.12.2007 р. та від 20.05.2008 р., стягнути на користь позивача судові витрати в розмірі 15 грн.(а.с.24). Представники відповідачів - редакції всеукраїнської тижневої газети „Сіверщина”, ТОВ „Редакційно-видавничий центр „Сіверщина”, відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явились. Про час та місце судового розгляду повідомлені в установленому порядку. Про поважні причини неявки суду невідомо. Заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходили. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу у їх відсутність та на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що у № 49 (738) від 06.12.2007 р. всеукраїнської тижневої газети „Сіверщина” в статті „Німецькі герої в радянській уніформі?!” викладена інформація, а саме: „Справа в тому, що на ці засідання, немов на перегляд фільму „Чотири танкіста і пес” на запрошення [PERSON]стабільно приходять до 40 пенсіонерів. Відпочивають старенькі, дійство ж бо нагадує „мильну оперу”. „Старенький я, мені б поїхати полікуватися треба”, - відповідає [PERSON] на моє запитання про суму матеріальної компенсації”. „До Чернігова на постійне місце проживання [PERSON] повернувся у серпні 1959 року. Від того часу він інформатор Чернігівського обласного управління КДБ”. „А далі починається друге, „нове”, життя дев'ятнадцятирічного хлопця: на [PERSON]а впливають оперативники СМЕРШ (військова контррозвідка „Смерть шпигунам”, створена в 1943 р.), і для подальшої співпраці з ним (згодом переданий до органів безпеки СРСР) вони переписали його біографію, яка сьогодні в нашому українському суспільстві без КДБ повинна нарешті бути відкрита”. „За версією [PERSON], О[PERSON], якщо й відіграв, то якусь непомітну, незначну роль у діяльності Чернігівського підпілля”. Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 26.03.2008 р., яке набрало законної сили, визнано відповідно до вимог ст. 277 ЦК України недостовірною та такою, що принижує честь і гідність [PERSON], зокрема, наступну інформацію, а саме: „А далі починається друге, „нове”, життя дев'ятнадцятирічного хлопця: на [PERSON]а впливають оперативники „СМЕРШу” (військова контррозвідка „Смерть шпигунам”, створена в 1943 р.),і для подальшої співпраці з ним (згодом переданий до органів безпеки СРСР) вони переписали його біографію, яка сьогодні в нашому українському суспільстві без КДБ повинна нарешті бути відкрита. До Чернігова на постійне місце проживання [PERSON] повернувся у серпні 1959 року. Від того часу - він інформатор Чернігівського обласного управління КДБ”. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України - обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Тому інформація, яка міститься у № 49 (738) від 06.12.2007 року всеукраїнської тижневої газети „Сіверщина” в статті „Німецькі герої в радянській уніформі?!”, а саме: „А далі починається друге, „нове”, життя дев'ятнадцятирічного хлопця: на [PERSON]а впливають оперативники СМЕРШ (військова контррозвідка „Смерть шпигунам”, створена в 1943 р.), і для подальшої співпраці з ним (згодом переданий до органів безпеки СРСР) вони переписали його біографію, яка сьогодні в нашому українському суспільстві без КДБ повинна нарешті бути відкрита. До Чернігова на постійне місце проживання [PERSON] повернувся у серпні 1959 року. Від того часу - він інформатор Чернігівського обласного управління КДБ.” - є недостовірною та такою, що принижує честь і гідність позивача, необхідно зобов'язати редакцію всеукраїнської тижневої газети „Сіверщина” спростувати цю інформацію шляхом публікації спростування у всеукраїнській тижневій газеті „Сіверщина” на тій самій полосі і тим самим шрифтом, що й спростовуване повідомлення, не пізніше місяця з дня набрання рішенням законної сили; відсутні правові підстави для визнання цієї інформації такою, що принижує ділову репутацію позивача, як учасника ВВВ і громадського діяча. Іншу інформацію, яку позивач просить спростувати, суд вважає оціночними судженнями автора статті, за висловлювання яких відповідно до ст. 47-1 Закону України „Про інформацію” ніхто не може бути притягнутий до відповідальності, оціночні судженнями не підлягають спростуванню та доведенню її правдивості, тому в цій частині вимоги позивача задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має права на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Оскільки автором статті „Німецькі герої в радянській уніформі?!” є [PERSON], то з нього на користь [PERSON] необхідно стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди (факт заподіяння якої доведено та яка полягає в моральних переживаннях позивача) 200 грн. Підлягають стягненню судові витрати відповідно до задоволених позовних вимог: з редакції всеукраїнської тижневої газети „Сіверщина” на користь [PERSON] половина сплачених останнім витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 7,50 грн. і в доход держави судовий збір в розмірі 8,50 грн.; з [PERSON] на користь [PERSON] половина сплачених останнім витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 7,50 грн. і в доход держави судовий збір в розмірі 17 грн.

Outcome: partial