Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-19 00:00:00

Позивачка звернула до суду з названим позовом, мотивуючи тим, що відповідач [PERSON] добровільно не надає коштів на утримання малолітньої дитини та на її особисте утримання, просить стягнути з відповідача по 1/4 частині з усіх видів заробітку на утримання сина, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та по 1/4 частині з усіх видів заробітку на своє особисте утримання до досягнення сином трирічного віку. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, суду показала, що знаходиться з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання у неї з відповідачем [INFO] народився син [PERSON], на утримання якого відповідач в добровільному порядку не надає коштів та також не надає коштів на її особисте утримання, так як вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина по &frac14; частині з усіх видів заробітку , але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та на своє особисте утримання в розмірі по &frac14; частині з усіх видів заробітку відповідача до досягнення сином трирічного віку, позов задовольнити. Зазначає, що на користь інших осіб з відповідача аліменти не стягуються. Відповідач [PERSON], попереджений належним чином про час і місце розгляду справи, до суду не з”явився, причини неявки не повідомив, заперечень стосовно позову не надав, а тому суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів, заочно. Заслухавши позивачку, яка не заперечила проти розгляду справи у відсутність відповідача, оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований, підлягає до задоволення по таким підставам. Як встановлено в судовому засіданні, не заперечується сторонами, позивачка [PERSON] має з відповідачем малолітнього сина [PERSON] [INFO] народження, який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Позивачка не працює, так як доглядає дитину до досягнення нею трирічного віку. Відповідач [PERSON] в добровільному порядку не надає коштів на утримання дитини та дружини, проживає окремо від дружини та дитини, на користь інших осіб аліменти не сплачує, а тому позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення. Вищенаведене підтверджується окрім показань позивачки: -свідоцтвом про народження дитини, [PERSON], [INFO] народження, де позивачка та відповідач зазначені батьками; - довідкою виконкому Шкарівської сільської ради № 02-18-866 від 14.03.2008 року, з якої вбачається, що син [PERSON] перебуває на утриманні позивачки; - витягом з наказу Білоцерківської ЦРЛ № 51-к від 29.04.2008 року, з якого вбачається, що позивачка перебуває з 27.04.2008 року по 3.01.2011 року у відпустці по догляду за дитиною. Враховуючи наведене, аналізуючи докази в їх сукупності, приймаючи до уваги позовні вимоги позивачки та те, що відповідач не заперечує стосовно розмірів аліментів, суд вважає що позовні вимоги позивачки знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в розмірі, який зазначений позивачкою [PERSON] Позов підлягає до задоволення на підставі ст.180 Сімейного Кодексу України, де вказано, що батьки зобов”язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.84 ч.2 СК України дружина має право на утримання дитини від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною 3-х річного віку, якщо дитина проживає разом з дружиною. Згідно Закону України „Про внесення змін до Сімейного Кодексу України щодо збільшення розміру аліментів на дітей” від 22 вересня 2005 року, розмір аліментів не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З відповідача необхідно стягнути судові витрати на користь держави. Згідно ст.367ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved