overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-12 00:00:00

16.05.2008 року [PERSON]. звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа в якій вказав, що 17.06.1995 рокуйого мати подарувала йому, а він прийняв у дарунок один одноповерховий дерев»яно-валькований обкладений цеглою житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS], Немирівського району, що підтверджується договором дарування від 17.06.1995 року посвідченим державним нотаріусом та зареєстрований в реєстрі під №2296. В договорі дарування замість материного та його прізвища «[INFO]» (через «і») нотаріус вказав прізвище «[INFO]» (через «и»). Через неуважність та поспіх він з матір»ю підписали договір дарування не звернувши увагу на те, що їх прізвища вказані невірно. В даний час [PERSON]. має намір змінити місце проживання, мати в зв'язку з цим виказує бажання повернути подарований йому будинок в свою власність. Заявник не заперечує проти повернення подарованого йому будинку у власність матері. З метою розірвання договору дарування вони звернулись в державну нотаріальну контору, але отримали відмову в зв'язку з невідповідністю прізвища, вказаного в договорі дарування, його паспортним даним. В зв'язку з цим заявник звернувся з даною заявою в суд. Представник заявника [PERSON]. в судовому засіданні заяву підтримала повністю просить її задовольнити і встановити, що договір дарування житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS], Немирівського району, посвідчений 17.06.1995 року державним нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 2296 в якому одна із сторін (даритель) [PERSON], а інша (обдарований) [PERSON]дійсно належить [PERSON]. Свідок [PERSON]. в судовому засіданні пояснила, що знає заявника дуже давно та підтвердила, що дійсно правильність написання прізвища заявника [INFO] а не [INFO]. Суд заслухавши пояснення представника заявника, свідка, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що заяву слід задовільнити, так-як запис прізвища «[INFO]" є помилковим правильність написання прізвища "[INFO]" підтверджується документами, а саме ксерокопією паспорта заявника, довідкою виданою Кіровською сільською радою Немирівського району від 14.05.2008 року №682, та іншими документами які знаходяться в матеріалах справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що вона перебуває з відповідачем в шлюбі, який зареєстрований 02.09.2001 року відділом РАЦС Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області за актовим записом №58. Вона та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. З липня 2007 року і по даний час з відповідачем шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Сім'я розпалась по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу одне до одного, у них різні погляди на сімейне життя. На грунті цього у них виникали сварки, які стали причиною припинення спільного подружнього життя. Миритись не бажає. Вважає, що їхній шлюб носить формальний характер і його необхідно розірвати. Спільного майна не мають. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, витрати пов'язані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАЦС, просить покласти на віжповідача. У судове засідання позивачка не з'явилася, одна подала до суду заяву з клопотанням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, проте надіслав до суду телеграму, в якій зазначає, що на розірвання шлюбу згідний. З обставин, наведених у позовній заяві, які згідно положень ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнанні сторонами, встановлено, що позивач та відповідачка перебувають у шлюбі, який був зареєстрований відділом РАЦС Сокирянського РУЮ Чернівецької області 02.09.2001 року за актовим записом № 58. Шлюб для обох перший. Від спільного сімейного життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. З липня 2007 року між позивачкою та відповідачем фактично припинено шлюбні стосунки, сторони проживають окремо, можливості примирення та збереження сім'ї не вбачають. Відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. За таких обставин та у відповідності до положень ч.4 ст. 174 ЦПК України позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-12 00:00:00

До суду звернувся позивач з позовною заявою до відповідача, в якій просив стягнути з відповідача вартість необлікованої електроенергії в наслідок порушення «Правил користування електричною енергією для населення» затверджених Постановою КМУ від 26 липня 1999 р. N 1357 (далі по тексту ПКЕЕН) в сумі 502,55 грн. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідач є споживачем електроенергії за адресою: [ADDRESS]. На ім'я відповідача відкрито особовий рахунок [NUMBER]. 12.04.2007 року під час технічної перевірки приладів обліку представниками позивача за адресою відповідача, було виявлено порушення ПКЕЕН, а саме самовільна заміна приладу обліку, зрив пломби держстандарту на приладі обліку електроенергії, пломба сфальсифікована та обтиснута вдруге. Про що представниками позивача було складено акт № 089142 від 12.03.2007 року. На підставі вказаного акту та відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики (НКРЕ) №1416 та зареєстрованих в Мінюсті України 29.12.99р. за №919/4212, було розраховано сума збитків у розмірі 502,55 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, просив звільнити його від сплати держмита Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, при перевірці приладів обліку 12.03.2007 р. представниками Ясинуватського РЕМ у відповідача було виявлено порушення ПКЕЕН, а саме самовільна заміна приладу обліку, зрив пломби держстандарту на приладі обліку електроенергії, про що представниками позивача було складено акт № 089142 від 12.03.2007 р. (а.с 3). Зазначене вказує на те, що відповідно до положень ст.27 Закону України «Про електроенергетику», п.48 споживач несе відповідальність за порушення ПКЕЕН. Згідно акту про порушення ПКЕЕН і відповідно до Методики нарахування розміру відшкодування збитків нанесених енергопостачальнику в слідстві порушення споживачем ПКЕЕН, був проведений розрахунок збитків нанесених постачальнику, що склало 502,55 грн. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач порушив ПКЕЕН, тому йому було нараховано збитки, які поніс позивач, а отже з відповідача на користь позивача слід стягнути 502,55 грн. Крім того, з відповідача необхідно стягнути витрати на інформаційне-техничне забезпечення у розмірі 30 гривень на користь позивача. Від сплати судового збору відповідача слід звільнити у зв'язку із скрутним матеріальним становищем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-12 00:00:00

21 травня 2008 року до суду звернулась позивачка з позовом до відповідача про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Просила визнати причини пропуску терміну для подання державному нотаріусу заяви про прийняття спадщини поважними та встановити додатковий строк - 3 місяці для звернення до Ясинуватської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, посилаючись на наступні обставини. [INFO] померла сестра позивачки - [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді житловий будинку з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS]. Крім позивачки інших спадкоємців за законом немає. Однак у встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв'язку з юридичною необізнаністю. В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про визнання позову та про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюються судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивачка є рідною сестрою [PERSON] (а.с.14-16), яка померла [INFO] (а.с.13). Вказаний житловий будинок з господарськими спорудами належав [PERSON] (а.с.5-6). Строк пропустила у зв'язку з юридичною необізнаністю. Згідно з ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може встановити йому додатковий строк, достатній для подання їм заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що позовні вимоги законні та обосновані і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-12 00:00:00

14.05.2008 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення вартості суми не облікованої електроенергії, посилаючись на наступні обставини. Відповідачка є споживачем електричної енергії від мереж Ясинуватського РЕМ Донецьких Західних електричних мереж ВАТ ”Донецькобленерго”. Згідно ЗУ “ Про електроенергетику”, п. 48 Правил користування електричною енергією для населення (далі ПКЕЕН), споживач електроенергії несе відповідальність за порушення ПКЕЕН. Однак, 22.09.2005 року при перевірці приладів обліку представниками Ясинуватського РЕМ Донецьких Західних електричних мереж ВАТ “Донецькобленерго” у відповідачки було виявлено порушення ПКЕЕН, споживання електроенергії без приладу обліку електричної енергії, підключення токоприймачів поза приладом обліку за допомогою влаштування додаткового безоблікового вводу, про що було складено акт № 16689 від 22.09.2005 року. На підставі складеного акту споживачу була нарахована сума збитків нанесених постачальнику, що склало 1029,04 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги. Відповідачка позов визнала у повному обсязі, просила звільнити її від сплати держмита. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюються судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, при перевірці приладів обліку 22.09.2005 р. представниками Ясинуватського РЕМ Темах, Поповою, Плотник було виявлено порушення ПКЕЕН, споживання електроенергії без приладу обліку електричної енергії, підключення токоприймачів поза приладом обліку, про що було складено акт № 16689 від 22.09.2005 року (а.с.3). Зазначене вказує на те, що відповідно до положень ст.27 Закону України «Про електроенергетику», п.48 ПКЕЕН споживач несе відповідальність за порушення правил користування електроенергією. Згідно акту про порушення ПКЕЕН і відповідно до Методики нарахування розміру відшкодування збитків нанесених енергопостачальнику в слідстві порушення споживачем ПКЕЕН, був проведений розрахунок збитків нанесених постачальнику, що склало 1029,04грн. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачка порушила правила користування електроенергією, тому їй було нараховано збитки, які поніс позивач, а отже з відповідачки на користь позивача слід стягнути 1029,04 грн. Крім того, з відповідачки необхідно стягнути витрати на інформаційне-техничне забезпечення у розмірі 30 гривень на користь позивача. Від сплати держмита відповідачку слід звільнити у зв'язку із скрутним матеріальним становищем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-12 00:00:00

14.05.2008 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення суми недорахованої електроенергії, посилаючись на наступні обставини. Відповідачка є споживачем електричної енергії від мереж Ясинуватського РЕМ Донецьких Західних електричних мереж ВАТ ”Донецькобленерго”. Згідно ЗУ “ Про електроенергетику”, п. 48 Правил користування електричною енергією для населення (далі ПКЕЕН), споживач електроенергії несе відповідальність за порушення ПКЕЕН. Однак, 10.11.2007 року при перевірці приладів обліку представниками Ясинуватського РЕМ Донецьких Західних електричних мереж ВАТ “Донецькобленерго” у відповідачки було виявлено порушення ПКЕЕН, безоблікове споживання електроенергії, шляхом влаштування шунтуючої перемички між проводами токового ланцюга до електролічильника, таким чином електроенергія споживається, однак електролічильником не обліковується, про що було складено акт № 020225 від 10.11.2007 року. На підставі складеного акту споживачу була нарахована сума збитків нанесених постачальнику, що склало 8296,26 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги. Відповідачка позов визнала у повному обсязі, просила звільнити її від сплати держмита. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюються судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, при перевірці приладів обліку 10.11.2007 р. представниками Ясинуватського РЕМ Темах, Поповою, Ганжою, Пижовим було виявлено порушення Правил користування електроенергією, безоблікове споживання електроенергії, шляхом влаштування шунтуючої перемички між проводами токового ланцюга до електролічильника, про що було складено акт № 020225 від 10.11.2007 року (а.с.3). Зазначене вказує на те, що відповідно до положень ст.27 Закону України «Про електроенергетику», п.48 Правил користування електричною енергією для населення споживач несе відповідальність за порушення правил користування електроенергією. Згідно акту про порушення Правил користування електроенергією і відповідно до Методики нарахування розміру відшкодування збитків нанесених енергопостачальнику в слідстві порушення споживачем Правил користування електроенергією для населення, був проведений розрахунок збитків нанесених постачальнику, що склало 8296,26 грн. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачка порушила правила користування електроенергією, тому їй було нараховано збитки, які поніс позивач, а отже з відповідачки на користь позивача слід стягнути 8296,26 грн. Крім того, з відповідачки необхідно стягнути витрати на інформаційне-техничне забезпечення у розмірі 30 гривень на користь позивача. Від сплати держмита відповідачку слід звільнити у зв'язку із скрутним матеріальним становищем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-12 00:00:00

14.05.2008 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення суми недорахованої електроенергії, посилаючись на наступні обставини. Відповідачка є споживачем електричної енергії від мереж Ясинуватського РЕМ Донецьких Західних електричних мереж ВАТ ”Донецькобленерго”. Згідно ЗУ “ Про електроенергетику”, п. 48 Правил користування електричною енергією для населення (далі ПКЕЕН), споживач електроенергії несе відповідальність за порушення ПКЕЕН. Однак, 06.12.2007 року при перевірці приладів обліку представниками Ясинуватського РЕМ Донецьких Західних електричних мереж ВАТ “Донецькобленерго” у відповідачки було виявлено порушення ПКЕЕН, безоблікове споживання електроенергії, шляхом влаштування безоблікової розетки із скритою електропроводкою, таким чином електроенергія споживається, однак електролічильником не обліковується, про що було складено акт № 020248 від 06.12.2007 року. На підставі складеного акту споживачу була нарахована сума збитків нанесених постачальнику, що склало 4458,22 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги. Відповідачка позов визнала у повному обсязі, просила звільнити від сплати судового збору. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюються судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, при перевірці приладів обліку 06.12.2007 р. представниками Ясинуватського РЕМ Темах, Поповою, Фесенко було виявлено порушення Правил користування електроенергією, безоблікове споживання електроенергії, шляхом влаштування безоблікової розетки із скритою електропроводкою, про що було складено акт № 020248 від 06.12.2007 року (а.с.4). Зазначене вказує на те, що відповідно до положень ст.27 Закону України «Про електроенергетику», п.48 ПКЕЕН споживач несе відповідальність за порушення правил користування електроенергією. Згідно акту про порушення ПКЕЕН і відповідно до Методики нарахування розміру відшкодування збитків нанесених енергопостачальнику в слідстві порушення споживачем ПКЕЕН, був проведений розрахунок збитків нанесених постачальнику, що склало 4458,22 грн. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачка порушила правила користування електроенергією, тому їй було нараховано збитки, які поніс позивач, а отже з відповідачки на користь позивача слід стягнути 4458,22 грн. Крім того, з відповідачки необхідно стягнути витрати на інформаційне-техничне забезпечення у розмірі 30 гривень на користь позивача. Від сплати держмита відповідачку слід звільнити у зв'язку із скрутним матеріальним становищем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-12 00:00:00

21.05.2008 року до суду звернулась позивачка з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на наступні обставини. 15 січня 2008 року між позивачкою та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до якого відповідач взяла у борг у позивачки 40000 грн. Про що відповідачем цього ж дня власноруч було складено розписку, зобов'язавшись повернути вказану вище суму 30.04.2008 року. У добровільному порядку [INFO] не виконує свої зобов'язання. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач позов визнав в повному обсязі, про що звернувся до суду з відповідною заявою. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюються судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає іншій стороні (позичальникові) кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду і якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.. Як вбачається з розписки, відповідач отримав у позивачки в борг 40000 грн., з зобов'язанням повернути 30.04.2008 р. (а.с.6). У відповідності до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже з відповідача слід стягнути судові витрати, а саме судовий збір - 400 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення - 30 грн. та витрати на правову допомогу - 200 грн. на користь позивачки. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-12 00:00:00

18 квітня 2008 року до Іллічівського міського суду Одеської області звернулась [PERSON] із заявою (а.с. 4-6) в якій просила: - встановити факт належності договору довічного утримання [PERSON], який був укладений 16 жовтня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] Заявник у судовому засіданні підтримала вимоги викладені в заяві та пояснила, що вона перебувала в шлюбі з [PERSON] та носила його прізвище - [INFO]. 16 жовтня 2003 році вона уклала договір довічного утримання з [PERSON] за яким непрацездатний [PERSON] передав в її власність квартиру [ADDRESS], а [PERSON]зобов'язана останнього довічного матеріально утримувати. В паспорті в написані її прізвища була допущена помилка, в кінці прізвища записано літера «і» замість «и». Ця помилка була перенесена і в договір довічного утримання в зв'язку з чим вона не може розпорядитися своїм майном. У судове засідання не з'явився представник заінтересовані особи (Іллічівська міська рада Одеської області), який належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, тому суд ухвалює заочне рішення, так як заявник не заперечував проти такого вирішення справи. Суд вислухавши пояснення заявника, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] перебувала в шлюбі з громадянином [PERSON] та носила його прізвище «[INFO]» (а.с. 17). В її паспорті було допущено помилку в написані прізвища, замість літери «и» записано «і». 16 жовтня 2003 року [PERSON]уклала договір довічного утримання з [PERSON] за яким останній передає її у власність квартиру [ADDRESS], а [PERSON]зобов'язується його довічно матеріально утримувати. Помилка в прізвищі заявника була перенесена в договір (а.с.11). 14 жовтня 2006 року заявник уклала шлюб з [PERSON] та прийняла його прізвище «[INFO]» (а.с. 13,16). Коли [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса з заявою про посвідчення договору відчуження квартири їй в цьому було відмовлено, так як були розбіжності в прізвищі, а саме, в договорі довічного утримання прізвище записано «[INFO]» в свідоцтві про розірвання шлюбу [NUMBER], виданого відділом РАЦС Іллічівського міського управління юстиції Одеської області , актовий запис № 213 «[INFO]» (а.с. 7). Виходячи з того, що в копії свідоцтва про народження [PERSON] прізвище його батьків записано як [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15) та в копії свідоцтва про розірвання шлюбу прізвище заявника записано також як «[INFO]», суд дійшов висновку, що в договорі довічного утримання серії ВАО № 400343 виданого 16 жовтня 2003 року в прізвищі набувача допущено помилку. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього змогу користуватися своєю властінстю. Із зазначеного суд дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved