Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом о відповідача, зазначивши в ньому, що з 30 грудня 1983 року по 20 березня 2001 року вона перебувала в трудових відносинах з ВАТ "Кварц" та працювала на посадах "шоопірувальник елементів" та "заливальник компаундами". Зазначені професії віднесені до списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджених постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. №162. У вересні 2006 року вона звернулась до відповідача ВАТ "Кварц" з заявою про видачу пільгової довідки, але отримала відмову. В неї не прийняли заяву, а в усній формі повідомили, що вона не має права, при існуючим законодавстві ні на яке пільгове пенсійне забезпечення. На запит адвоката відповідач повідомив, що атестація робочого місця була проведена не належним чином, тому не була прийнята експертизою умов праці, але її не було повідомлено що вона має право на пільгове пенсійне забезпечення згідно ст.ст.13, 100 (пункт "б") з урахуванням не повного стажу, хоча вона проробила з 30 грудня 1983 року по грудень 1995 року, а з 01.02.1995 року по 20.03.2001 року знаходилась у відпустці без збереження заробітної плати з ініціативи адміністрації. Вона вимушена була звернутись далі до Державної експертизи умов праці, на що отримала таку саму відповідь, без будь яких пояснень від 22.09.06р. Після цього, вона звернулась до Шевченківського управління Пенсійного фонду України, яке листом від 16.Х.2006 року повідомило , що відповідно до існуючого законодавства України, вона має право на пільгове пенсійне забезпечення за віком, так як я працювала заливальником компаундами та шоопірувальником елементів. Їй також було роз'яснено, що для призначення такої пенсії необхідно звернутися до роботодавця за довідкою уточнюючої характер виконуваних робіт. В жовтні 2006 року вона знову звернулась до відповідача з вимогою надання довідки та отримала від відповідача відмову, в якій вже в письмовій формі було відмовлено. В усній формі її було повідомлено що ніхто з заливальників компаундами та з шоопірувальників елементів не буде користуватись правом пільгового пенсійного забезпечення ніколи. Звернувшись до Обкому профспілки вона змогла ретельно ознайомитись з "Списками виробництв, професій, посад та показників", доступу до яких вона до цих пір не мала, бо керівництво ВАТ "Кварц" їй такої можливості не надало, відмовляючи усно: "Вашої професії в списках нема". Вона вимушена була знову звертатись за допомогою до правоохоронних органів м. Чернівці тому, що пільгова довідка для призначення пільгової пенсії згідно Пенсійного законодавства України надається тільки по місцю знаходження підприємства. Не отримавши діяльну допомогу від правоохоронних органів, вона вимушена була поїхати до м. Київ де звернулась до Генерального Прокурора України та Міністра праці та соціального захисту . Міністерство праці та соціального захисту, листом від 06.09.2007 року за повідомило , що її звернення надіслано до Чернівецького обласного пенсійного фонду. Чернівецький обласний пенсійний фонд зробив запит на ВАТ "Кварц" та отримав відповідь, в якій їй знову було відмовлено в праві на пільгове пенсійне забезпечення , а в усній формі повідомили, що обласний пенсійний фонд не має можливості впливати на адміністрацію ВАТ "Кварц", але її права та пільгове пенсійне забезпечення адміністрацією ВАТ "Кварц" грубо порушені. Шукаючи допомоги, вона звернулась до свого колишнього керівника цеху, завдяки його особистій допомозі вона отримала пільгову довідку від 24.Х.2007 року за №291/104, на посаді "заливальника компаундами". На те щоб вирішити це питання позивачу знадобилось 14 місяців. Однак навіть в цій довідці було істотно порушено Пенсійне законодавство України, бо пільговий стаж зарахувався лише по 31 грудня 1991 року. Але згідно наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 18.ХІ.2005р. за №383, її пільговий стаж повинен зараховуватись до 21.08.92 року (п.4.1.). Таким чином її загальний стаж на посадах "шоопірувальника елементів" та "заливальника компаундами" повинен бути 8 років та 8 місяців, що дало би їй можливість скористуватись правом пільгового пенсійного забезпечення. Але і цієї можливості її позбавили, необгрунтовано недорахували їй 8 місяців. Це примусило її звернутись знову до Кабінету Міністрів 23.XI.2007р. через кур'єрську пошту, звідки вона отримала відповідь від 27.ХІ. 2007р. з повідомленням, що її звернення надіслано на розгляд до Чернівецької обласної держадміністрації. Очікуючи відповідь від обласної держадміністрації 21.01.08 р. позивачка знову звернулась до обласного пенсійного фонду. Своєю відповіддю від 15.02.08 року обласний пенсійний фонд підтвердив порушення адміністрацією ВАТ "Кварц" законодавства України і знову зробив запит до адміністрації ВАТ "Кварц". На цей запит адміністрація ВАТ "Кварц" надіслала довідку від 12.02.08року за №58/104, врахувавши такий самий стаж роботи, як і в довідці від 24.Х.07р. за №291/104, відчуваючи свою повну безкарність навіть перед правоохоронними органами, і сподіваючись, що їх ніхто не притягне до відповідальності. 6.02.08р. вона звернулась до голови Чернівецької облдержадміністрації на особистому прийомі.. В усній формі її було повідомлено, що по її питанню створена комісія у складі 7 чоловік. 22.02.08 року позивачка отримала рішення комісії облдержадміністрації, за №Я-2104, яка прийшла до висновку, що адміністрацією ВАТ "Кварц" істотно порушено її права та пенсійне законодавство України. 27.02.08 року, вона знову звернулась до ВАТ "Кварц" з вимогами надати довідку з нарахуванням пільгового стажу, згідно законодавству України, та вимогами задовольнити нанесену моральну та матеріальну шкоду. 28.02.08 року вона отримала "пільгову довідку" за №77/104, з урахуванням стажу, згідно законодавства. Вважає, що незаконною, безвідповідальною поведінкою відповідача їй спричинена моральна шкода. Адже очікуючи від адміністрації ВАТ "Кварц" необхідної пільгової довідки, та получивши відмову в праві пільгового пенсійного забезпечення взагалі, вона зазнала моральних та фізичних страждань, терпіла незручності у побутовому облаштуванні, оскільки вимушена була жити за межами постійного місця проживання і бути відірваною від сім'ї, та не мала можливості отримати належну медичну допомогу, а також втратила роботу на якій заробляла собі на життя. В Криму у неї сім'я., в Бахчисараї мешкає її мати, якій 80 років . Зрештою безвідповідальна і не правова поведінка призвела до того, що впродовж періоду з вересня місяця 2006 р. вона вимушена була проживати в м. Чернівці для того, щоб відстоювати свої права на пільгове пенсійне забезпечення. Зазначає, що протягом цього часу нею витрачено на транспортні витрати по м. Чернівці - 400 грн., переїзд з м.Севастополя до м. Чернівці - 172 грн. , витрати на продукти харчування, які вона купувала на ринку (400 грн./міс.х18 місяців ).Поїздка до м. Києва коштувала 550 грн., які були витрачені на оплату проїзду в два кінці, витрати на міжміський транспорт, оплату кімнати та харчування. Таким чином загальна сума витрат, що були витрачені на відновлення свого порушеного права складає - 8 322 грн. Окрім того, внаслідок вимушеного проживання в м. Чернівці протягом з 1 вересня 2006 року вона була позбавлена можливості працювати та заробити собі хоча б у розмірі прожиткового мінімуму, оскільки весь час я займалась написанням заяв, вивченням законодавства, проханнями про допомогу, ходила до юристів та відповідних посадових осіб та терпеливо, сподіваючись на справедливість, чекала відповідей. Враховуючи, що відповідно до ст.65 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік", розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, з розрахунку на місяць, починаючи з квітня складає 496 грн., а з жовтня - 505 грн., за час мого вимушеного перебування в м. Чернівці з вересня 2006 року по лютий 2008 року включно, з метою захисту своїх прав, нею втрачена можливість заробити кошти хоча би на рівні прожиткового мінімуму(500 грн./міс.х18 міс). На ксерокопіювання, консультації юристів, закупку юридичної літератури я витратила - 600 грн. В цю суму ввійшло і її звернення через кур'єрську пошту до Секретаріату Президента та Кабінету Міністрів. Просить стягнути з Чернівецького Відкритого акціонерного товариства "Кварц" на її користь 18522 грн. на відшкодування матеріальних збитків та 100 000 грн. моральної шкоди. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства на її користь витрати на сплату інформаційно-технічного забезпечення - 600 грн., транспортні витрати по м. Чернівці - 400 грн. В судовому засіданні позивачка уточнила свої позовні вимоги , підтвердивши обставини, викладені в позовній і пояснила, що 600 грн. це не є судові витрати, а є її витрати на придбання юридичної літератури, а транспортні витрати - це є проїзд по м. Чернівці на тролейбусі за час перебування в м. Чернівці. Таким чином, просила стягнути матеріальну шкоду в сумі 18 922 грн. та моральну шкоду в сумі 100 000 грн. Представник відповідача позовні вимоги не визнав і пояснив, що наявність в трудовій книжці даних про стаж роботи та відповідність посади спискам затвердженим постановою КМУ 16 січня 2003 року є достатніми для вирішення питання про призначення пільгової пенсії органами Пенсійного фонду України. Жодним нормативним актом не встановлено обов»язок надання довідок виключно «на руки» за місце знаходження юридичної особи, приїзд позивача та її тривале проживання в м. Чернівці не є необхідністю для отримання довідок та іншої інформації за ї запитами від ВАТ «Кварц», що можуть надаватись також поштою. Вважає вимоги позивачки щодо спричинення моральної шкоди безпідставними. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що дійсно позивачка Ягла що з 30 грудня 1983 року по 20 березня 2001 року на ВАТ "Кварц" працювала шоопірувальником елементів та заливальником компаундами, які віднесені до списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджених постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. №162. Судом встановлено, що протягом 18 місяців , починаючи з вересня 2006 року по 28 лютого 2008 року [PERSON] намагалась отримати від ВАТ «Кварц» уточнюючу довідку про характер своєї роботи для отримання пільгової пенсії. При цьому вона неодноразово зверталась як безпосередньо до відповідача, так і в інші установи та організації - Генеральну прокуратуру України, Кабінет Міністрів України, Державну експертизу умов праці, управління Пенсійного Фонду України в Чернівецькій області, прокуратуру Шевченківського району м. Чернівці, Чернівецьку облдержадміністрацію, тощо. Але, не зважаючи на висновки компетентних організацій, відповідач до 28 лютого 2008 року постійно відмовляв [PERSON] у видачі такої довідки, або видавав її із зазначенням неповного стажу роботи. Необхідну для отримання пільгової пенсію уточнюючу довідку про характер її роботи [PERSON] отримала від відповідача 28 лютого 2008 року. Крім цього судом встановлено, що позивачка є мешканкою м. Бахчисарай, але намагаючись отримати від відповідача необхідний їй документ, вона вимушено змінила місце проживання, не працювала весь цей час, постійно відвідувала різноманітні установи та організації в пошуках захисту порушеного права на пільгове пенсійне забезпечення, терпіла незручності у побутовому облаштуванні, оскільки вимушена була жити за межами постійного місця проживання і бути відірваною від сім'ї. Суд, з урахуванням викликаних в зв'язку з неправомірними діями відповідача, які тривали 18 місяців, вимушених змін в звичному способі життя позивачки, моральних страждань, які нею понесених внаслідок зміни місця проживання, неодноразового звернення до відповідача та різноманітних установ та організацій з метою захисту порушеного права на отримання інформації, що стосується безпосередньо позивачки, виходячи з принципу розумності та справедливості, визначає розмір грошового відшкодування заподіяної позивачці моральної шкоди в сумі 18 000 грн. і вважає, що саме такий розмір відшкодування буде адекватний нанесеній моральній шкоді. У відповідності до вимог ст.. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи відшкодовується особою, яка її завдала. З приводу цих вимог закону судом встановлено, що позивачкою не наведено доказів спричинення їй матеріальної шкоди, завданої неправомірними діями відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial