overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що шлюб з відповідачем вони зареєстрували 29.10.2004 р. у відділі РАЦС Могилів-Подільського міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №225. Під час спільного проживання в шлюбі в них [INFO]народився син [PERSON], який на даний час проживає разом із позивачкою. Сімейне життя з відповідачем не склалося внаслідок різних характерів та поглядів на життя, що призвело до непорозуміння між ними, і тому в них на підставі цього постійно виникали сварки, скандали та бійки в сім`ї. Сім`ю зберегти вже неможливо, більше чотирьох місяців вони разом не проживають, а тому просить шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала за викладених в позовній заяві обставин і наполягає на його задоволенні, миритися не хоче. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. З`ясувавши думку позивачки, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних в справі доказів та винести заочне рішення відповідно до глави 8 ЦПК України. Позивач просить розглянути спір по суті в попередньому судовому засіданні. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України суд вважає можливим винести рішення по суті в попередньому судовому засіданні. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони разом не проживають більше чотирьох місяців, внаслідок різних характерів та поглядів на життя, сім`я розпалась, а тому, подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що шлюб з відповідачем вони зареєстрували 27.04.1996 р. у Вінницькому міському відділі РАГС, актовий запис №622. Сімейне життя з відповідачем не склалося внаслідок різних характерів та поглядів на життя, відповідач часто їздить на заробітки, що призвело до непорозуміння між ними, а тому вони втратили подружні відносини і довгий час проживають окремим життям. Сім`ю зберегти вже неможливо, а тому просить шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала за викладених в позовній заяві обставин і наполягає на його задоволенні, миритися не хоче. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. З`ясувавши думку позивачки, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних в справі доказів та винести заочне рішення відповідно до глави 8 ЦПК України. Позивач просить розглянути спір по суті в попередньому судовому засіданні. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України суд вважає можливим винести рішення по суті в попередньому судовому засіданні. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони разом не проживають тривалий час, внаслідок різних характерів та поглядів на життя, сім`я розпалась. Крім того, судом надавався сторонам строк для примирення, але до цього часу відповідач не проводив ніяких дій для збереження сім`ї. А тому, подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 24 квітня 2008 року. Від спільного проживання вони мають одну неповнолітню дитину: - [PERSON], [INFO]батьком якої, відповідно до свідоцтва про народження, записаний відповідач по справі. Дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач нехтує своїми батьківськими обов'язками і ухиляється від добровільного надання матеріальної допомоги на утримання доньки. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, наполягала на його задоволенні, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дочки [PERSON]до 23.06.2015 р., починаючи з дня подачі заяви, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач нехтує своїми батьківськими обов'язками і ухиляється від добровільного надання матеріальної допомоги дитині. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю не заперечував, щодо його задоволення. Суд заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав: Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Між сторонами виник спір, який регулюється нормами СК України, зокрема ст. ст. 180, 182, 183, 191. Сторони проживали в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 24.04.2008 р. Від спільного проживання вони мають одну дитину, яка відповідно до свідоцтва про народження є неповнолітньою і її батьком записаний відповідач по справі. Відповідно до довідки виконкому Новгородківської селищної ради Новгородківського району, Кіровоградської області, донька проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

Позивач звернувсь до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу за договором позики, так як останній в визначенні договором строки з позивачем не розрахувався. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, місце розгляду справи належним чином повідомлений. Суд, вислухавши позивача та вивчивши матеріали справи, приходить до слідуючого: В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 20.12.2006 року, 01.03.2007 року та 08.11.2007 року були укладені договори позики на загальну суму 190 000 грн. Відповідно до ст.. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики ж укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як доказ укладання вищезазначених договорів є розписки відповідача від 20.12.2006 року, 01.03.2007 року та 08.11.2007 року. Зазначений борг позичальник зобов'язувався повернути до 08.03.2008 року. Однак в визначений термін відповідач борг не повернув, посилаючись на відсутність коштів. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання, а тому, враховуючи викладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 3 ст. 82 ЦПК України ухвалою Бобринецького районного суду від 10.04.2008 року позивач звільнений від оплати судового збору в сумі 1900 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн., а тому відповідно до ст.. 88 ч. 3 ЦПК України вказані витрати суд стягує з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовними вимогами до [PERSON]. про розірвання шлюбу обґрунтовуючи їх тим, що перебуває з останнім у шлюбі, зареєстрованому 14 вересня 1991 року відділом ЗАГС Бобринецького райвиконкому, Кіровоградської області. Від указаного шлюбу мають трьох малолітніх дітей: [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки з відповідачем не склалися з причини, відсутності взаєморозуміння , що призводить до постійних сварок та неповаги і подружньої зради з боку відповідача тому вважає, що відновити шлюбні стосунки не можливо. На цій підставі просить шлюб розірвати вказуючи, що спору щодо місця проживання дитини та поділу спільного майна подружжя між ними не має. В судовому засіданні позивачка позов підтримала просить його задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві додаючи, що фактичні шлюбні стосунки припинилися у січні 2008 року, відновити їх не бажає так, як це буде суперечити її інтересам, примирення категорично заперечує. Відповідач в судове засідання не з”явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від нього до суду не надійшло повідомлення про причину неявки, тому суд, зі згоди позивачки, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивачки та дослідивши інші докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач перебувають у шлюбі зареєстрованому 14 вересня 1991 року відділом ЗАГС Бобринецького райвиконкому, Кіровоградської області, актовий запис №84. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії[NUMBER], серія [NUMBER], серія [NUMBER]. Як встановлено в судовому засіданні з пояснень позивачки, фактичні шлюбні стосунки між ними припинились в січні 2008 року у зв'язку із непорозуміннями та сварками у сім”ї, а також неповагою до позивачки та подружньою зрадою з боку відповідача, відновити які вона не бажає так, як це буде суперечити її інтересам, примирення також заперечує. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки шлюбні стосунки між сторонами фактично припинились і позивачка їх відновити не бажає, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам , суд вважає можливим позовні вимоги про розірвання шлюбу задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повнолітнього віку. У попередньому судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі та пояснила, що між нею та відповідачем шлюб був зареєстрований 5.09.2003 року. Від шлюбу народилася дитина - син [PERSON], [INFO]народження. З березня 2007 однією сім'єю не проживають, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, та не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини від заробітку на утримання дитини. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідачем позов визнаний у повному обсязі, що не суперечить закону і не порушує прав, свобод й інтересів інших осіб, у зв'язку з чим суд вважає можливим прийняти визнання відповідачем позову і задовольнити вимоги позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за комунальні послуги за період з 01.11.2006р. по 01.11.2007р. в сумі 3907,79 грн. Зазначає, що відповідач [PERSON]є власник квартири, з нею зареєстровані члени сім»ї, і відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями , затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992р. №572 , наймачі,власники квартир багатоквартирних будинків зобов»язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. В порушення вищезазначених норм відповідачі не вносять платежі по утриманню будинку та прибудинкової території згідно встановлених норм та платежі за спожиті комунальні послуги, чим наносить значні матеріальні збитки. Просить стягнути суму заборгованості та понесені судові витрати в розмірі 81 грн. В судовому засіданні представник позивача Цвілій І.В. позов підтримав, збільшив вимоги , просить стягнути заборгованість за комунальні послуги за період з 1.11.2006р. по 1.05.2008р. в сумі 4191,43 грн. Відповідач [PERSON], і він же представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що договір про надання комунальних послуг позивач з ними не укладав, чим порушує вимоги чинного законодавства і їх права. Додав, що послуги надаються, але неякісні, батареї взимку були холодні, тому він не має підстав оспорювати надані послуги, оскільки відсутній договір. Але він не відмовляється сплачувати комунальні послуги тільки після укладення з ним відповідного договору. Відповідачка [PERSON] в судлве засідання не з»явилась, про день тач час розгляду справи повідомлена належно, причини неявки не відомі, тому суд вважає слухати справу за її відсутності. Вислухавши представника позивача, відповідача [PERSON], представника [PERSON], дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено, відповідач [PERSON] є власник [ADDRESS], в якій також зареєстрований її син [PERSON] та дочка [PERSON](а.с.6 ) Після уточнення позовних вимог з урахуванням наданих розрахунків заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з 01.1.2006р. по 01.05.2008р. становить 4191,43 грн. Відповідачі порушують вимоги ст. 162 ЖК України, згідно якої плата за користування жилим приміщенням та за комунальні послуги вноситься у строки, визначені угодою та за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відсутність самого договору про надання комунальних послуг не є підставою для відмови в позові, оскільки відповідачі фактично отримують надані комунальні послуги і не відмовляються від них. Враховуючи наведене суд вважає,що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені вимоги позивача про стягнення судових витрат в розмірі 51 грн. держмита та 30 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Жиричівської сільської ради Ратнівського району Волинської області сільськогосподарського виробничого кооперативу «Росія» Ратнівського району Волинської області про визнання права на земельну частку (пай) та виділення земельної частки (паю), у розмірі 2.07 га . Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що він з 1973 року по 26.01.1977 року працював в СВК «Росія» та був членом кооперативу. В ході паювання земель, що знаходились у колективній власності СВК «Росія» він помилково не був включений у списки членів кооперативу, маючих право на земельну частку (пай). Сільськогосподарським виробничим кооперативом йому було виділено майновий пай. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити, з підстав викладених в заявленому позові. Представники відповідачів: Жиричівської сільської ради Ратнівського району Волинської області, СВК «Росія» Ратнівського району Волинської області в судове засідання не з'явились. Відповідачі в скерованих до суду письмових заявах просять справу розглянути по суті у відсутності їхніх представників. Заслухавши представника позивача, дослідивши зібрані по справі письмові докази, суд приходить до наступного. З довідок виданих СВК «Росія» встановлено, що позивач [PERSON] був членом кооперативу з 1973 року по 26.01.1977 року, який не був включений в списки осіб - членів кооперативу, маючих право на земельну частку (пай). У відповідності з ст. 2 Указу Президента України № 720 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського кооперативу, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного кооперативу, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Державний акт на право колективної власності на землю було видано СВК «Росія» 25.03.1996 року. Враховуючи, що позивач [PERSON] на час розпаювання земель колективної власності сільськогосподарського виробничого кооперативу був членом вказаного кооперативу, а тому заявлений позов слід задовольнити. Представник позивача не настоює на стягненні судових витрат, понесених при подачі позову в суд. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

[PERSON] є батьком повнолітнього сина [PERSON] [INFO], який в даний час навчається на 3 курсі в Антрацитівському технікумі радіоелектронного приладобудування. Позивачка [PERSON] звернулась з позовом про стягнення аліментів в інтересах свого повнолітнього сина який продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги, а відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає, але може надати таку. Позивачка просить стягнення з відповідача аліментів на користь [PERSON] в розмірі &frac14; частини усіх видів заробітньої плати кожного місяця на період навчання, але не більше ніж до досягнення ним віку 23 років. Сторони залишили заявили про розгляд справи за їх відсутності, позивач підтримав позов,а відповідач позов визнав, третя особа [PERSON] позовні вимоги підтримав. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку,встановленному ст.174 ЦПК України.Згідно ч.4ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішенн про задоволення позову. Виходячи з наведенного,суд вважає,що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Згідно ст.199 СК України - якщо повнолітні дочка, син продовжують навання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови що вони можуть надавати матеріальну допомогу.[PERSON] [INFO] в даний час навчається на 3 курсі в Антрацитівському технікумі радіоелектронного приладобудування отримує стипендію в сумі 200 грн. у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги .(а.с.10) Відповідач знаходиться на облыку у УПФУ у м.Антрацит де отримує пенсію і може надати допомогу сину, але добровільно цього не робить. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленного позову не суперечить закону,не порушує прав,свобод чи інтересів інших осіб. На підставі вищевказанного з відповідача слід стягнути аліменти на утриманння повнолітньої доньки аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітної плати. щомісячно. Відповідач проти цого не заперечував. На підставі ст. 199 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

У квітні 2008 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності на самовільно зведене нерухоме майно: гараж, нежилу прибудову, тамбур, площадку, сарай, огорожу, що розташовані на земельній ділянці по [ADDRESS] У судовому засіданні представник позивачки підтримала позовні вимоги у повному обсязі та пояснила, що [PERSON]. на підставі договору купівлі-продажу від 20.06.2003 р. належить жилий будинок [ADDRESS]. У період експлуатації вказаного будинку, позивачка з ціллю його благоустрою без відповідного дозволу та узгодження, самовільно звела нерухоме майно, а саме: гараж літ «З-1», нежилу прибудову «А2-1», тамбур «а8-1», площадку «а-9», сарай «К-1», огорожу № 3, які значаться на генеральному плані, крім того у жилому будинку «А-1» зменшена жила площа на 2,9 кв.м. Вказані будови не були прийняті в експлуатацію і правовстановлюючого документа на них не було. Земельна ділянка була виділена під будівництво індивідуального житлового будинку на підставі рішення маріупольської міської ради від 19.09.1979 р. В даний час у позивачки виникла необхідність одержати на ці будови право власності. На підставі викладеного позивачка просила визнати за нею право власності на вказані самовільно зведені будови. Представник відповідача, в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі і не заперечувала проти визнання за позивачкою права власності на вказані самовільно зведені будови. Суд, вислухавши представника позивачки, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON]. підлягають задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що [PERSON]. на підставі договору купівлі-продажу від 20.06.2003 р. належить жилий будинок [ADDRESS]. Земельна ділянка була виділена на підставі маріупольської міської ради від 19.09.1979 р., що підтверджується відповіддю з БТІ м.Маріуполя. На вказаній земельній ділянці самовільно зведені: гараж літ «З-1», нежилу прибудову «А2-1», тамбур «а8-1», площадка «а-9», сарай «К-1», огорожа № 3, які значаться на генеральному плані, крім того у жилому будинку «А-1» зменшена жила площа на 2,9 кв.м. Згідно висновку технічного експерта про технічний стан від 18.02.2008 року, самовільно зведені гараж літ «З-1», нежила прибудова «А2-1», тамбур «а8-1», площадка «а-9», сарай «К-1», огорожа № 3, розташовані по [ADDRESS], знаходиться у задовільному технічному стані і можуть експлуатуватись надалі. Вивчивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON]. підлягають задоволенню і за нею слід визнати право власності на самовільно зведені гараж літ «З-1», нежилу прибудову «А2-1», тамбур «а8-1», площадку «а-9», сарай «К-1», огорожу № 3 та на зменшену на 2,9 кв.м. жилу площу у жилому будинку «А-1», розташовані на земельній ділянці по [ADDRESS], які є закінченими будовами, також судом встановлено, що права інших осіб при цьому не порушуються.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

Позивачка [PERSON]просить суд стягнути з відповідача [PERSON]аліменти на її користь, на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки його щомісячного заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку від дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в заяві посилається на те, що з відповідачем [PERSON]. спільно проживають у шлюбі з 12.06.2004 року, який був зареєстрований виконкомом Ланнівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за № 08. У шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. Батьком дитини в її свідоцтві про народження записаний відповідач. Він ухиляється від свого обов`язку щодо утримання та виховання дитини. Договір про сплату аліментів на утримання сина сторони не укладали. У відповідача других дітей немає. В даний час [PERSON]. ніде не працює, але стан здоров`я та матеріальне становище дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON]. Аліменти відповідач нікому не платить. В судовому засіданні позивачка [PERSON]. підтримує свої позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON]. в судовому засіданні позов визнає повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки відповідач добровільно не надає позивачці матеріальної допомоги, а у відповідності із ст. 180 СК України таку допомогу він зобов'язаний надавати. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права , свободи чи інтереси інших осіб. Суд, у відповідності із ст. 183 СК України, вважає можливим стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісяця на користь позивачки на утримання сина - [PERSON], [INFO], але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved