Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-23 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що Попаснянською транспортною прокуратурою проведено перевірку з питань законності використання земельної ділянки під гаражем в гаражно-будівельному кооперативі «Зоря» м.Золоте [PERSON] Перевіркою встановлено, що 24 липня 1978 року згідно рішення Золотовської міської ради №146 створено кооператив по будівництву гаражів для особистого автотранспорту в п. Карбонит. Згідно схеми, яка затверджена головою міської ради, на той час з кооперативі нараховувалось 190 гаражів. 19 лютого 2002 року згідно рішення Золотовської міської ради №12 гаражний кооператив «Зоря» зареєстровано як юридичну особу. Гаражний кооператив внесено до єдиного державного реєстру підприємств і організацій. 26 лютого 2003 року Первомайським міським відділом земельних ресурсів ГК «Зоря» видано довідку, що кооператив має правовстановлюючі документи на земельну ділянку площею 2,0 га та присвоєно кадастровий номер 4412170500:01:009:0031. При цьому, правовстановлюючі документи на земельну ділянку кооперативу не видавалися, земельну ділянку в натурі не виділено та межі земельної ділянки для будівництва кооперативу не визначено по теперішній час. ГБК «Зоря» своєчасно сплачує земельний податок за 2,0 га землі не маючи правовстановлюючих документів на землю. Перевіркою встановлено, [PERSON] побудував гараж з дозволу ГБК «Зоря», а в установленому порядку не одержав дозвіл з міської ради на виділення земельної ділянки та будівництво гаражу. 19 травня 1999 року головою ГБК «Зоря» [PERSON] видано дозвіл на право користування гаражем №547. Цей дозвіл є незаконним з наступних підстав. На території Золотовської міської ради Первомайського району Луганської області проходить магістральний газопровід високого тиску ГРС до м. Попасна діаметром 150мм ПК 61-62 Сєвєродонецького виробничого управління підземного зберігання газу. Згідно ст.73 Земельного кодексу України, до земель трубопровідного транспорту належать земельні ділянки, надані під наземні і підземні трубопроводи та їх споруди., а також під наземні споруди підземних трубопроводів. Уздовж наземних і підземних трубопроводів встановлюються охоронні зони. Також відповідно до ст.11 Закону України «Про трубопровідний транспорт», до земель трубопровідного транспорту належать земельні ділянки, на яких збудовано наземні і підземні трубопроводи та їх споруди, а також наземні споруди підземних трубопроводів. Уздовж трубопроводів встановлюються охоронні зони. Земля в межах охоронних зон не вилучається, а використовується з обмеженнями (обтяженнями) відповідно до закону або договору. Додатком 1 Правил охорони магістральних газопроводів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16.11.02 року за №1417 встановлено, що ширина охоронної зони з обох боків від осі газопроводу високого тиску Ду 150мм становить 200 метрів. Також ч.1 п.а ст. 112 Земельного кодексу України охоронні зони створюються уздовж ліній земель транспорту для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей і довкілля. Пунктом 11 Правил на земельних ділянках, розташованих у межах охоронних зон забороняється споруджувати житлові, громадські та дачні будинки, садові та дачно-садові споруди та інше. Гараж № 547, який побудовано з дозволу ГБК «Зоря» та яким користується [PERSON] розташований в охоронній зоні трубопроводу на відстані 50 метрів від осі газопроводу. Гараж побудовано на земельній ділянці, яка ГБК «Зоря» не надавалась та в натурі не виділялась. Золотівська міська рада до теперішнього часу не прийняла заходів до інвентаризації землі під ГБК «Зоря», виділенні законним чином земельної ділянки кооперативу та звільнення земельної ділянки поблизу газопроводу, оскільки це загрожує безпеці людей та навколишньому природному середовищу, Згідно чинного законодавства вказана ділянка не може використовуватися ГБК «Зоря» та членом цього кооперативу [PERSON]. Крім цього, згідно ст.376 Цивільного кодексу України споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. На підставі ст.ст.203, 215 цього Кодексу зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Недодержання в момент вчинення правочину таких вимог є підставою для визначення правочину недійсним. Відповідно до ст.216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, які пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Таким чином, ГБК «Зоря» надав дозвіл на будівництво гаражу без правовстановлюючих документів на земельну ділянку, порушено вимоги земельного законодавства. Відповідно до ст.20 Закону України «Про прокуратуру», прокурор або його заступник у межах своєї компетенції при виявленні порушень закону має право звертатися до суду із заявами про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємства та інших юридичних осіб. Таким чином, ГБК «Зоря» Золотівською міською радою в натурі не виділялась земельна ділянка, межі земельної ділянки не визначались, ГБК «Зоря» безпідставно дозволив будівництво гаражу №547 [PERSON] [PERSON] не одержав в установленому порядку дозвіл на виділення земельної ділянки та будівництво гаражу, В наявності всі підстави для визначення дозволу від 19 травня 1999 року на користування гаражем №547 [PERSON] незаконним, будівництво гаражу самочинним та для звільнення земельної ділянки під гаражем № 547 та поверненню її Золотівській міській раді. Просить суд визнати дозвіл від 19 травня 1999 року на користування гаражем № 547, який видано ГБК «Зоря» [PERSON] незаконним, визнати будівництво гаражу № 547, якій побудував [PERSON] з дозволу ГБК «Зоря» самочинним будівництвом, зобов'язати ГБК «Зоря» звільнити самовільно зайняту земельну ділянку під гаражем, який побудував громадянин [PERSON] повернути Золотівській міській раді земельну ділянку (трубопровідного транспорту) з незаконного володіння. В суді прокурор Курбатова О.В. позов підтримала та додатково пояснила, що з жовтня 2005 року Попаснянській транспортній прокуратурі передано нагляд за ділянкою трубопровідного транспорту, куди ввійшло і Управління підземного зберігання газу. Було виявлено, що в охоронній зоні газопроводу побудовані гаражі, оскільки це заборонено законом, було внесено подання по усунення порушення. При повторній перевірці вже було все детально з'ясовано, сфотографовано. Гаражно - будівельний кооператив був організований в 1978 році, але земельні ділянки в натурі не були виділені, весь кооператив розташовано на самовільно захопленій земельній ділянці, хоча з 2002 року кооператив оплачує земельний податок за 2 га землі. Попередній голова кооперативу вжив заходів для впорядкування документів, зареєстрував товариство, розписав, де який гараж, є кадастровий номер, але присвоєний незаконно. Дозоли видавались гаражно - будівельним кооперативом з відома Золотівської міськради про те, що той чи інший громадянин мають право користуватися гаражем, які є незаконними. У Сєвєродонецького управління підземного зберігання газу також нема документів на земельну ділянку, на них накладено штраф, та видано припис оформити документи. Не можна знаходитьсь охоронній зоні газопроводу, там знаходитись небезпечно, він давно експлуатується, там що завгодно може статися. Вона вважає, що в ситуації, що склала, винувата Золотівська міська рада, яка повинна була контролювати, де, як і що будується, але є вина і гаражно-будівельного кооперативу і самого забудовника. Вважає, що Філінюк матиме право на компенсацію, але такі вимоги він повинен заявити самостійно. Представник позивача Семяністая Г.Я. позов прокурора підтримала та пояснила, що газопровід - відвід до Попасної пролягає через Золоте. Раніше належав до Попаснянського району, тепер до Первомайська. Газопровід побудований в 1964 році. Золотівська міська рада знала, що в охоронній зоні газопроводу нічого розташоване бути не може, якщо газопровід підземний - нічого не можна будувати в 100 метрах, а якщо наземний - 200 м. Що стосується питання закопати цю трубу, її саму чепати не можна, вона дуже стара, їй більше 50 років. Для перебудови газогону треба експертизу грунтів, дозвіл шахти, це не можна зробити одним днем - не менше п'яти років, поки буде розроблена проектно- кошторисна документація. Якщо газопровід буде підземним однаково охоронна зона буде не менше 100м від нитки газопроводу. Газ вибухонебезпечний, його запаху не чути, його одорують в зимовий період, там машини та гаражі, де може буті іскра, розташовувати неможна. Без їх відома побудували гаражі, тому ні про яку компенсацію не може йти мова. З 1980 року вони пишуть листи Золотівський міськраді, що там не можна нічого будувати. Вона вважає, що кожний рядовий член гаражного кооперативу повинен звернутися за виділенням земельної ділянки. Вони займаються розшуком архівів про виділення земельної ділянки їх підприємству. Не дивлячись на те, є відвід чи нема, газопровід є, і відповідачи повинні додержуватися Будівельних норм і правил. Гроші на переробку старих газопроводів КМУ не виділяються, в цьому році не було виділено жодної копійки. Все, що вони роблять за свій рахунок, міняють куски труб, що вишли зовсім з ладу. Тиск у трубопроводі між містами не менше 25 кг , а в місто він заходить з тиском від 0,3до 3 кг. Цей газопровід ніколи не буде закопаний. Треба будувати новий, який пройде там же в 2-3 метрах від існуючого. Таблички «охоронна зона» «небезпечно» ставляться та ставились, але їх тут же викрадають. Золотівська міська рада повинна була отримавши їхні листи перевірити і заборонити будівництво гаражів. Відповідач [PERSON] позов не визнав посилаючись на те, що кооператив був створений на основі вже побудованих 200 гаражів. Кооператив був утворений в 1998 році, в 2002 році був зареєстрований. Газопровід уже існував, нічого там не було, ніхто їх не чіпав, нікому нічого не треба було. Газова котельня і житлові будинки на кв. Сонячний м. Золоте також ввійдуть в охоронну зону, тому дозвіл на нове будівництво газопроводу ніхто не дасть. Вони не винні, що там щось побудували, вина в цьому міська рада. Там під газопроводом люди гребуть городи та палять багаття і нема ніякої охоронної зони. Якщо заносити цей гараж, то треба зносити і газову котельню і житлові будинки. На якійсь же підставі все це будувалось, хоча у них і нема документа. Він вважає, що без дозволу радянська влада нічого не будувала. Винувата держава, а вони винні. В 1986 році останній гараж був побудований колишнім головою уже на 1 метрі охоронної зоні, зараз всі гаражі знаходиться в охоронній зоні. Земельний податок вони сплачують на підставі вимог податкової інспекції. Відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив, що вже дано вийшов строк служби цього газопроводу, якщо його закопати, буде все в порядку. Цій інцендент породив позивач, вони не поставили охоронні таблички, що це охорона зона, якби вони були, він би там ніколи не побудував. Йому цю землю виділив голова кооперативу, між ним та владою був посередник, голова кооперативу. Він вважає, що він законно побудував гараж. У нього є документ, що йому дозволено користуватися цим гаражем, документу на землю у нього нема і не повинно бути, бо не йому землю давали, а кооперативу. Гараж він побудував приблизно в 1990 році. Його гараж знаходиться на відстані 53 м від магістрального газогону. Він вважає, що його гараж коштує 3 тис. доларів. Газопровід він бачив, коли гараж бував, але їхніх нормативів не знав. В 2006 році йому стало відомо, що гараж побудовано в охоронній зоні. Коли вирішив побудувати гараж, звернувся до колишнього голови кооперативу. Він показав йому місце для будівництва. Не було у нього проекту та плану. Там, куди його привів голова, під фундамент була викопана канавка. До Золотівської міської ради з приводу будівництва гаража він не звертався, всі питання вирішував з головою кооперативу. Зборів про прийняття його в члени кооператору не було, але заяву писав і внесок в кооператив заплатив. Він вважав, що всі питання землекористування вирішить кооператив. Представник третьої особи Золотівської міської ради Кузнєцова Ф.Ш. вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Рішення міськвиконкому 1978 року про організацію кооперативу, але рішення до цього часу про виділення землі не було. В виконкомі Золотівської міської ради свого архітектора нема, цим займався архітектор м. Первомайська, тому було таке, що Первомайський міськвиконком сам приймав земельні рішення, про які вони не знали. На сьогоднішній день ні в Золотівській ні в Первомайський міськраді нема рішення про відведення земельної ділянки для цього кооперативу. Коли до них стали надходити листи з Сєвєродонецького управління в кінці 90 років, там був тоді другий голова, вони ставили до відома голові кооперативу, що гаражі в охоронній зоні і їх необхідно ліквідувати. Необхідно було провести інвентаризацію, тоді стала б відома і кількість гаражів і відстань, але кооператив не мав на це коштів. Людей жаль, що вони побудували в охоронній зоні, але колись щось станеться, в першу чергу буде винуватий Золотівський міськвиконком. Ними отриманий припис про необхідність розробки і інвентаризації землі. Зараз є заява кооперативу про виділення землі. При розгляді зави кооперативу про виділення землі - ті гаражі, які знаходяться в охоронній зоні в кооператив не ввійдуть при всьому бажанні. Міська рада приймала участь у узгодженні місця під гаражі, що видно на схемі за 1993 рік. Свідок [PERSON] - в суді пояснив, що є інженером лінійно-експлуатаційної служби Сєвєродонецького управління, працює з 2003 року. Він бував на місці, писав листи в Золоте в виконком, де зазначав, що порушуються правила охорони газопроводу, бачив всі ці порушення, т.я. охоронна зона в даному місці 200 метрів, в охоронній зоні знаходяться гаражі в кількості більше 50. З 1964 газопровід введений в експлуатацію, це газопровід високого тиску. Є висновок про те, що стики і труби придатні для подальшої експлуатації. Планується його переукладання в землю. Але саме «Первомайськвугілля» ще не дало на це згоди. В 2010 році у платі стоїть розробка проекту про перебудування наземного газопроводу в підземний. Там шахтні підробки, тому грунт там буває в у русі, якщо газопровід покласти під землю, можуть бути аварії, тому ні дозволу, ні проекту ще нема. Після розробки проекту виникнуть питання фінансування, на проект також потрібні кошти, тому раніше 2010 року нічого не буде. Дослідивши надані докази, вислухавши пояснення осіб, які беруть учать у праві, свідка, що суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.. 105 ЦК України 1963 року господарські і побутові споруди, зведені громадянином без встановленого дозволу або неналежним чином затвердженого проекту, або з суттєвим відхиленням від проекту, або з грубим порушенням основних будівельних норм и правил, за рішенням виконавчого комітету районної , міської, районної в місті Ради народних депутатів зносяться громадянином, що здійснив самочинне будівництво за його рахунок. До триваючих правовідносин, що склалися суд вважає за можливе застосувати і положення ст..376 ЦК України 2003 року, яка передбачає, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Особа, яка здійснила самочинне будівництво, має право на відшкодування витрат на будівництво, якщо право власності на нерухоме майно визнано за власником (користувачем) земельної ділянки, на якій воно розміщене. У разі істотного відхилення від проекту , що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності цим Кодексом, його положення застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. В суді встановлено: На території Золотівської міської ради Первомайського району Луганської області проходить магістральний газопровід високого тиску ГРС до м. Попасна діаметром 150 мм ПК 61-62 Сєвєродонецького виробничого управління підземного зберігання газу. Рішенням Золотівської міської ради №146 від 24 липня 1978 року створено кооператив автолюбителів в м. Золоте - 1, третім пунктом рішення зазначено « відділу головного архітектора м. Первомайська провести відвід земельної ділянки для кооперативу» / с. 44/. Як встановлено в суді п.3 цього рішення до цього часу не виконаний, рішення про відвід земельної конкретної земельної ділянки не прийнято, в натурі земельну ділянку не виділено, правовстановлюючий документ на землю відсутній. 19 лютого 2002 року згідно рішення Золотівської міської ради №12 гаражний кооператив «Зоря» зареєстровано як юридичну особу./ с.19/ Гаражний кооператив внесено до єдиного державного реєстру підприємств і організацій./с. 20/. ГБК «Зоря» своєчасно сплачує земельний податок за 2,0 га землі, цю обставину сторону визнали в суді. На с. 41 є довідка начальника Первомайського міського відділу земельних ресурсів від 23.02.2003 року в тому що ГК «Зоря» має правовстановлюючі документи на земельну ділянку загальною площею 20 га. Як встановлено в суді, ця довідка не відповідає дійсності. Згідно з відповіддю Первомайського міського голови матеріал по відводу земельної ділянки гаражному кооперативу «Зоря» згідно рішенню Золотівської міської ради № 146 від 24.07.1978 у відділі містобудування та архітектури Первомайського міськвиконкому відсутній./с.28/. Головою ГК «Зоря» з 06.08.2006 р. є [PERSON] / с.46/. [PERSON] 27.06.1990 року сплатив вступний внесок до кооперативу «Зоря», побудував гараж з дозволу ГБК «Зоря», 19 травня 1999 року головою ГБК «Зоря» [PERSON] видано дозвіл на право користування гаражем № 547./с.39/ Ст. 376 ЦК України на яку позивач посилається як на підставу свого позову передбачає кілька ознак самочинного будівництва : 1) якщо споруда зведена на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; 2) відсутність належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) істотні порушення будівельних норм і правил. Суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню саме через істотне порушення будівельних норм і правил при зведенні спірного гаражу. В той час як поставити в вину відповідачам будівництво гаражів без попереднього виділення земельної ділянки у суду підстав немає. Прокурор ні в позові ні в суді не зазначив, які нормативні акти, що регулювали порядок виділення земельної ділянки в 1978- 20002 роках під будівництво гаражу були порушені. Так, згідно зі Статутом гаражного кооперативу «Зоря» затвердженим та зареєстрованим у 2002 році, /с.11-15/ членам гаражного кооперативу виділяються земельні ділянки для будівництва гаражу за рішенням загальних зборів членів кооперативу площею 4х6 метрів. Земельний кодекс Української РСР 1970 р. який втратив чинність з 15 березня 1991 року, але діяв станом на 1978 рік, взагалі не містив регулювання питання про видалення земель під гаражно-будівельні кооперативи, передбачав тільки умови виділення та користування земельними ділянками під колективними садками та городами. Земельний кодекс України 1990 року, стаття 66, передбачав, що житловим, житлово-будівельним, гаражно-будівельним і дачно-будівельним кооперативам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів надаються у постійне користування земельні ділянки для житлового, гаражного і дачного будівництва, розмір яких установлюється відповідно до затверджених у встановленому порядку норм і проектно-технічної документації. Тобто законодавчого регулювання виділення земельної ділянки кожному окремому члену гаражного кооперативу не було. Хоча ст.. 68 того самого кодексу було передбачено, що громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються у власність або надаються у користування земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків, господарських будівель, гаражів і дач. У суду також нема підстав для висновку про винні дії гаражного кооперативу «Зоря» як юридичної особи, тому що виконком Золотівської міської ради не виконав власне рішення від 24.07.1978 року про виділення земельної ділянки для кооперативу. Прокурор посилається на те, що [PERSON] не одержав в установленому порядку дозвіл на виділення земельної ділянки та будівництво гаражу, в наявності всі підстави для визначення дозволу від 19 травня 1999 року на користування гаражем №547 [PERSON] незаконним. Цей документ іменується як «дозвіл № 547 виконкому Первомайської міської ради народних депутатів», але на ньому стоїть печатка кооперативу «Зоря» та підпис голови кооперативу, якій звісно не може видавати дозвіл від імені Первомайського міськвиконкому, який у свою чергу не має відношення до гаражів, збудованих т на території Золотівського міськвиконкому. Тому цей документ суд не може визнати правовстановлюючим через його хибний зміст, а відповідно нема підстав і для визнання його незаконним. Але, разом з тим, відповідач Філінюк не має перспективи оформити право на користування земельною ділянкою під гаражем і на право власності на неї, тому що вона знаходиться в охоронній зоні газопроводу. При умові що газопровід буде переобладнаний на підземний, його охоронна зона буде становити 100 м. Гараж № 547 підлягає знесенню. Суд погоджується з правовими підставами для позову в цій частині, зазначеними прокурором: Згідно ст.73 Земельного кодексу України, до земель трубопровідного транспорту належать земельні ділянки, надані під наземні і підземні трубопроводи та їх споруди., а також під наземні споруди підземних трубопроводів. Уздовж наземних і підземних трубопроводів встановлюються охоронні зони. Відповідно до ст.11 Закону України «Про трубопровідний транспорт», до земель трубопровідного транспорту належать земельні ділянки, на яких збудовано наземні і підземні трубопроводи та їх споруди, а також наземні споруди підземних трубопроводів. Уздовж трубопроводів встановлюються охоронні зони. Земля в межах охоронних зон не вилучається, а використовується з обмеженнями (обтяженнями) відповідно до закону або договору. Також ч.1 п.а ст. 112 Земельного кодексу України охоронні зони створюються уздовж ліній земель транспорту для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей і довкілля. На день розгляду справи в суді продовжує існувати та обставина, що спірний гараж знаходиться в безпосередній близькості від магістрального газопроводу високого тиску, що становить загрозу як для експлуатації газопроводу, так і для будівлі гаражу, життю та здоров'ю його користувачів. У суду є підстави для висновку про те, що і станом на 1990 рік він був збудований з істотним порушенням будівельних норм і правил. Відповідно до Будівельних норм і правил (Сніп 2.05.06-85, виданих Державним комітетом СРСР у справах будівництва 1985 року), які діяли в 1990 році, магістральні газопроводи в залежності від робочого тиску в трубопроводі поділяються на два класи: 1 клас - при робочому тиску більше 2,5 до 10.0 МПа (більше 25 до 100 кгс/кв. см) , 2 клас - при робочому тиску віще 1,2 до 2,5 МПа (вище 12 до 25 кгс/кв.см). В суді встановлено, що газопровід до м. Попасна відноситься до 1 класу. Мінімальна відстань в метрах від осі газопроводу діаметром до 300 мм до гаражів і відкритих стоянок для автомобілів повинна становити 100 м, мінімальна відстані від осі газопроводу до будинків і споруд при надземному прокладанні збільшується в два рази./ с. 58-78/. Аналогічні норми містились в будівельних нормах і правилах, затверджених постановою Державного комітету Ради міністрів СРСР у справах будівництва від 29.08.1975 року, які діяли на час створення кооперативу /с. 70-78/. Додатком 1 Правил охорони магістральних газопроводів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16.11.02 року за №1417 встановлено, що ширина охоронної зони з обох боків від осі газопроводу високого тиску Д (умовний) 150 мм становить 100 метрів. Самими Правила передбачено, що на земельних ділянках, розташованих у межах охоронних зон забороняється будувати гаражі та автостоянки, садові та дачно -садові споруди, автомобільні дороги 105 категорії та залізниці. / с. 79-93/. Позивач довів, що з 1980 року систематично від виконкому Золотівської міської ради в цілях виключення можливих тяжких наслідків, відповідно до Правил охорони магістральних газопроводів вимагав прийняти заходи по винесенню індивідуальних гаражів на відстані не менше 200 м. від газопроводу, за межі небезпечної зони, в одному з листів навіть встановлено строк до 01.12.1980 року. /с. 56,57, 55,54,53,52,51,50/. В 2006, 2007 році заступник міського голови м. Золоте повідомляв позивача, що проведена бесіда з головою ГБК «Зоря», членам кооперативу розіслані листи з вимогою ліквідувати гаражі і очистити магістральну зону газопроводу. /с.49,49/. В суді встановлено, що дієві заходи щодо ліквідації гаражів не вживались з вини Золотівської міської ради, більше того, гаражі продовжували будувати. У своїх запереченнях відповідачі посилаються на те, що сам позивач не має правовстановлюючих документів на право користування землею. Так, дійсно, такий документ суду не наданий, але суд вважає за необхідне зазначити, що фактично магістральний газопровід існує, використовується для суспільних потреб, але разом з тим становить небезпеку для об'єктів, що знаходяться в охоронній зоні. Суд прийшов до висновку, що сам по собі факт наявності або відсутності правовстановлюючого документу на землю магістрального газопроводу не впливає на розмір охоронної зони та не робить менш небезпечним перебування людей і автомобілів, а відповідно і паливно-мастильних матеріалів в безпосередні близькості від газопроводу високого тиску - 53 метри. В своїх запереченнях відповідач Власов посилається то на те, що газопровід зношений і становить небезпеку для всього кварталу Сонячний, то на те, що на його думку, як майстра підривника, вибухонебезпечна концентрація газу на відкритій місцевості утворитися не може. Суд вважає, що та обставина чи є газопровід небезпечним для конкретного гаражу не може бути предметом доказування в суді, тому що фахівцями та нормативними актами на які суд уже послався безспірно визначено, яка відстані до газопроводу є безпечною, яка ні. Таким чином, в основу рішення про часткове задоволення позову судом покладені наступні висновки: будівництво гаражу є самочинним, оскільки здійснено з істотним порушенням будівельних норм і правил, особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна не набуває права власності на нього, оскільки перебудова гаражу в іншому місці без попереднього знесення не можлива, на відповідачів покладається обов'язок по знесенню гаражу. В суді встановлено, що гараж [PERSON] має спільні стіни з гаражами інших членів кооперативу, але суміжні власники до участі і справі не притягнуті, тому що вони в свою чергу мають суміжні стіни з іншими гаражами, суд вважає, що за таких обставин притягнення до участі у справі гаражного кооперативу, який повинен захищати їхні інтереси, є достатнім. Суд роз'яснював позивачеві, що якщо він вважає, що будівництво гаражу з порушенням будівельних норм і правил, а саме в охоронній зоні газопроводу, вчинено ним з вини органів місцевого самоврядування, або інших осіб, він має право залучити їх до участі у справі та пред'явити матеріальні вимоги, але від [PERSON] ніяких зав не надходило. На підставі викладено і

Outcome: partial