overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають сина -[PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки не склалися, примирення неможливе, мешкають окремо, відповідач матеріально дитині не допомагає. Син мешкає з нею, знаходиться на її утриманні. На підставі викладеного, просить шлюб з відповідачем розірвати, стягнути з нього аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, бо він не має постійного доходу та розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала та пояснила відповідно до вищенаведеного. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов визнач, просив розглянути справу у попередньому судовому засіданні. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню. Суд приймає визнання відповідачем позову. В судовому засіданні встановлено, що 20.11.1999р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим 20.11.1999р. відділом РАГС Київського району м.Сімферополя, від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, виданим 23.12.2000р. у Палаці новонароджених м. Сімферополя. Дитина проживає з позивачкою [PERSON] Сумісне життя у подружжя не склалося. Шлюбні стосунки фактично припинено, сторони мешкають окремо. Спору про поділ майна немає. За таких умов суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв'язку з чим, він підлягає розірванню. Суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.ст. 112, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-03 00:00:00

Сторони знаходять в шлюбі з 01 жовтня 1999 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Першотравенської міської ради депутатів Дніпропетровської області, за актовим записом №150. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] року народження, яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Позивачка просить шлюб розірвати, оскільки подружні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Причиною розпаду сім'ї була повна відсутність взаємного розуміння, різні погляди на життя, ведення домашнього господарства, виховання дитини, постійні сварки, які протягом певного часу переросли в взаємну неприязнь. Взаємні почуття втрачені, а характер стосунків такий, що робить неможливим подальше спільне проживання. Відповідач по справі, [PERSON], в судовому засіданні позов визнав повністю, просить розірвати шлюб, вважає примирення неможливим. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подружжя розірвали свої відносини, не ведуть спільне господарство, обоє наполягають на розірванні шлюбу, вважають примирення неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-03 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 серпня 1979 року в Ляшківській сільській раді, актова запис № 16. Вказала, що неповнолітніх дітей не мають, спільну заяву відповідач подати не погоджується. Шлюб розривається вперше, майнових претензій немає. Судові витрати просить покласти на відповідача. Причиною розпаду сім'ї явилося зловживання спиртними напоями зі сторони відповідача. У попередньому судовому засіданні позовні вимоги позивачка підтримала.ю Відповідач позов визнав. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши справу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статте. 174 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав, суд вважає, що відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, зазначені у позовній заяві, доказуванню не підлягають, а шлюб повинен бути розірваний відповідно до ст. 112 СК України, оскільки зберегти його можливості немає, сторони наполягають на його розірванні. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-03 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліментів в розмірі 1/4 частини усіх його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття сина. На обґрунтування позовних вимог вказала, що відповідач - її чоловік і батько дитини. Восени 2007 року покинув їх і ніякої допомоги на утримання дитини не надає. Син знаходиться на її утриманні. Відповідач офіційно не працює, але зайнятий на сезонних роботах в м. Дніпропетровськ і має можливість сплачувати аліменти. Просить окрім аліментів стягнути з нього 30 грн. витрат на послуги адвоката. У попередньому судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі. Відповідач у попереднє судове засідання не з'явився, надіслав заяву, у якій позовні вимоги визнав. Вислухавши пояснення позивачки, перевіривши заяву відповідача та матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову провадиться в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач позовні вимоги визнав, про що свідчить його заява, а тому відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, зазначені у позовній заяві, не підлягають доказуванню і з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-03 00:00:00

28.03.2008 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON]., про стягнення матеріальної шкоди, завданої злочином. Позов мотивувала тим, що постановою Воловецького районного суду від 20 серпня 2007 року відповідача звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України, на підставі п”г” ч.1 ст.6 Закону України “Про амністію”. Разом з тим злочинними діями [PERSON]. їй була завдана матеріальна шкода, оскільки вона з 16 жовтня по 03 листопада 2006 року перебувала на лікуванні у Воловецькій ЦРЛ і вартість лікування складає 1276, 86 гривень. В судовому засіданні представник позивачки збільшив позовні вимоги і просив стягнути з відповідача крім витрат за лікування позивачки, витрати на правову допомогу в розмірі 1550 гривень. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з”явився, хоча про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Причини його неявки суду невідомі.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-03 00:00:00

18 липня 2008 року [PERSON]. звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 19.05.1983 року, який розірвали 29.05.2008 р. Від вказаного шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], на утримання якої відповідач за рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 14.01.2008 р. сплачував аліменти до її повноліття. У теперішній час донька навчається у Миколаївському базовому медичному коледжі у зв'язку з чим просить постановити рішення про стягнення з позивача на утримання доньки ј частки з усіх видів заробітку, оскільки він постійно отримує пенсію і має можливість надавати їй матеріальну допомогу. Позивач у судовому засіданні позов підтримала і просила суд його задовольнити. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи у судове засідання без поважних причин не з'явився. Заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. Позивач погодилася на постановлення судом заочного рішення у справі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 19.05.1983 р. по 29.05.2008 р. В період шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач по справі. За рішенням суду відповідач сплачував аліменти на користь позивача для утримання дитини. [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років і вона з 01.09.2007 р. навчається на денній формі навчання Миколаївського базового медичного коледжу. Відповідач проживає від сім'ї окремо, і добровільно не надає допомоги позивачу, оскільки в зв'язку з її повноліттям припинив сплачувати аліменти на утримання дитини. Відповідно з вимогами ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дочку, сина, якщо вони продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом з'ясовано, що відповідач не має постійного місця роботи, отримує пенсію за віком. За таких умов, суд на підставі ст.ст. 199, 200 СК України, з урахуванням вищезгаданих обставин приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки до закінчення навчання у розмірі ј частки. Відповідно з вимогами ст. 191 СК України аліменти підлягають стягненню з відповідача з моменту подачі до суду позову, тобто з 18.07.2008 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-03 00:00:00

26 червня 2008 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] у м. Миколаєві помер її чоловік - [PERSON], після якого залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка для ведення садівництва площею 0,05 га, яка знаходиться на території Баловненської сільської Ради, в садовому товаристві «Ясна Поляна». Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно у державній нотаріальній конторі не має можливості, оскільки у правовстановлюючому документі - Державному акті на право приватної власності на землю є рукописні виправлення. Просила визнати за нею право власності на спірну земельну ділянку у порядку спадкування за законом. В судовому засіданні позивач просила суд задовольнити її вимоги і постановити рішення, яким визнати за нею право власності на спадкове майно. Відповідач надав суду письмову заяву, в якій визнав заявлені вимоги і просив розглянути справу за його відсутності. Друга Миколаївська Державна нотаріальна контора просила позов розглянути за їх відсутності. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За правилами ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені діти після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із матеріалів справи вбачається, що [INFO] у місті Миколаєві помер [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 0,05 га, що розташована в межах території Баловненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, в садовому товаристві «Ясна Поляна». У правовстановлюючому документі, а саме Державному акті на право приватної власності на землю (II - МК № 005306) виданий на ім'я спадкодавця викладені дописки «Новоодеського району Миколаївської області в с/т «Ясна Поляна». Зі змісту копії свідоцтва про одруження виданого 29.12.1952 р. випливає, що позивач являлась спадкодавцю дружиною. З огляду на викладене, позивач не мала можливості визнати право власності на спадкове майно у Державній нотаріальній конторі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-03 00:00:00

02 липня 2008 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 12 серпня 2005 року вона купила у відповідача трикімнатну квартиру [ADDRESS] в м. Нова Одеса Миколаївської області вартістю 1 000 грн, але відповідач ухиляється від нотаріального оформлення угоди. Позивач в судовому засіданні просила суд позов задовольнити, пояснивши, що відповідач порушила вимоги ст. 657 ЦК України, яка зобов'язує договір купівлі-продажу житлового будинку укладати у письмовій формі і посвідчувати нотаріально. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи у судове засідання не з'явилася, однак надіслала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнала та просила справу розглянути за її відсутності. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Як вбачається з матеріалів справи, сторони дійсно уклали договір купівлі-продажу, за яким позивач купила у відповідача трикімнатну квартиру [ADDRESS] в м. Нова Одеса Миколаївської області за 1 000 грн, оформивши цю угоду розпискою від 12 серпня 2005 року. В судовому засіданні встановлено, що позивач з серпня 2005 р. фактично проживає в спірній квартирі, провела за свій рахунок ремонт, оплачує комунальні послуги. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, передбачається визнання судом угоди, яка потребує нотаріального посвідчення, дійсною, якщо сторони повністю або навіть частково виконали угоду, але одна із сторін ухиляється від нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. За таких обставин, на підставі ч. 2 ст. 220, ст. 655 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-03 00:00:00

У липні 2008року позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання дитини посилаючись на те, що з 1997року по 2001 рік перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя в них народився син - [PERSON] 1998 року народження. Відповідач коштів на утримання неповнолітньої дитини добровільно не надає тому, просила вирішити питання про стягнення аліментів в судовому порядку. Позивачка просила слухати справу у її відсутності позовні вимоги підтримала., просила постановити рішення відповідно до норм цивільно- процесуального кодексу. Відповідач в судове засідання не явився, причину неявки суду не повідомив, про день час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що мається поштове повідомлення. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази у справі встановлено. Сторони з 1997 по 2001 рік перебували в шлюбних відносинах, від подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO], який на повному утриманні позивачки. Ненадання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дитини ставить позивачку в скрутне матеріальне становище. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що аліменти слід стягувати відповідно до вимог ст.182, 183 Сімейного кодексу України. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатним і відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України зобов»язаний утримувати свого сина до досягнення ним повноліття. Судовий збір відповідно до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-03 00:00:00

22.07.2008 року представник заявника звернувся до суду з заявою про примусове лікування хворого на заразну форму туберкульозу [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог представник заявника вказує, що [PERSON]. з 17.01.2007 року хворіє на заразну форму туберкульозу, перебував на стаціонарному лікуванні з 18.12.2006 по 19.02.2007 року, але самовільно покинув відділення. [PERSON]. неодноразово попереджався про необхідність лікування, але від лікування відмовився. [PERSON]. був проінформований про те, що його хвороба являє небезпеку для оточуючих, та надав згоду на лікування з 05.04.2007 року, але самовільно покинув стаціонарне відділення облтубдиспансеру м.Миколаєва. Так як він становить загрозу розповсюдження хвороби серед населення, є джерелом інфекції для осіб, що з ним контактують, то підлягає обов'язковій госпіталізації, про що ЛКК було прийнято рішення № 743 від 17.07.2008 року про обов'язкове стаціонарне лікування хворого [PERSON]. В судовому засіданні представник заявника вимоги підтримала і просить направити [PERSON]. на лікування до Миколаївського обласного протитуберкульозного диспансеру строком на три місяці. Заінтересована особа [PERSON]. в судовому засіданні проти направлення на стаціонарне лікування не заперечував. Вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Згідно зі ст.12 закону України “Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз” хворі на заразну форму туберкульозу в тому числі соціально дезаптовані, із супутніми захворюваннями на хронічний алкоголізм, наркоманію чи токсикоманію, які ухиляються від лікування і становлять загрозу розповсюдження хвороби серед населення, за рішенням суду підлягають обов'язкової госпіталізації до протитуберкульозних закладів, визначених місцевими органами виконавчої влади. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON]. дійсно хворіє на заразну форму туберкульозу та перебуває на диспансерному обліку у фтизіатричному відділенні з 17.01.2007 року. В зв'язку з захворюванням [PERSON]. є джерелом інфекції для інших осіб, що з ним контактують. Сам [PERSON]. ухиляється та відмовляється від лікування. Спеціалізованим протитуберкульозним закладом є Миколаївський обласний протитуберкульозний диспансер. Строк лікування в стаціонарі при вказаному діагнозі складає від 3 до 4 місяців. Відповідно до висновку лікарської комісії Вознесенської ЦРЛ № 743 від 17.07.2008 року було прийнято рішення про лікування хворого [PERSON]. в умовах стаціонару ОПТД до припинення виділення мікобактерій туберкульозу терміном 3 місяці. У зв`язку з викладеним, суд вважає, що вимоги комунальної установи Вознесенської центральної районної лікарні про примусове лікування хворого [PERSON] на заразну форму туберкульозу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся в суд з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вони з відповідачем одружились 25 червня 2003 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя не склалося, через несумісність характерів та різні погляди на життя. З цього приводу більше року сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, шлюб фактично розпався. В судовому засіданні позивач [PERSON]. позов підтримав в повному об'ємі, пояснив, що тривалий час з відповідачем не проживають однією сім'єю, шлюб носить лише формальний характер, примирення неможливе. Відповідач [PERSON]. в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному об'ємі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-03 00:00:00

25.01.2008 року до суду звернувся позивач з позовом до [PERSON]. про визнання його втратившим право користування житловим приміщення та виселення. В позові позивач посилалася на те, що 31.07.1985 р. відповідач зареєструвався в квартири[ADDRESS] належного третій особі і який знаходиться в господарському віданні позивача, де не мешкав з лютого 2003 року, має борги по оплаті комунальних послуг. Прохає визнати відповідача втратившим право користування житловим приміщенням будинку [ADDRESS] У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник третьої особи повторно в судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи був належним чином повідомлений, причину неявки суду не повідомив, справа розглянута без його участі на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує представник позивача. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, за останнім відомим місцем проживання відсутній, що підтверджується письмовими повідомленнями (а.с.15,16) справа розглянута без його участі на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує позивач. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав: Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача чи членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців. Згідно до ст. 72 ЖК України визнання особи втратившою право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи більш встановлених строків проводиться в судовому порядку. Судом в судовому засіданні встановлено, що у позивача в оперативному управлінні та господарському віданні знаходиться житловий фонд Гуляйпільської міської ради (а.с.7). 17.10.1983 року відповідач зареєструвався в житловому приміщенні будинку [ADDRESS] що підтверджується ордером (а.с.9), копією заяви про перереєстрацію особового рахунку (а.с.10) та поясненнями позивача. 2. [PERSON]. залишив житлове приміщення квартири[ADDRESS] і не користувався ним з лютого 2003 року по теперішній час (а.с. 28). Суд вважає, що [PERSON]. повинен бути визнаний втратившим право користування житловим приміщенням будинку[ADDRESS] з лютого 2003 року в зв'язку з його відсутністю більше 6 місяців без поважної причини. Відносно виселення відповідача з займаної квартири суд вважає за необхідне відмовити, так як [PERSON] не проживає, не користується спірною квартирою та місце його перебування невідоме.

Outcome: partial