overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON]в квітні 2008 року звернулася до суду з позовом до Дейманівської сільської ради про визнання права власності. У судовому засіданні позивач позов підтримала і пояснила, що її тітка [PERSON], яка померла [INFO], проживала у [ADDRESS] у своєму власному будинку, який побудувала власноручно. Документи про право власності на вказаний будинок тітка не виготовила і проживала в будинку без правовстановлюючих документів. Просить суд визнати за [PERSON] право власності на вказане домоволодіння. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, з позовом згоден. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено: [PERSON] побудувала житловий будинок з господарськими будівлями, що складається з житлового будинку «А-1», сараю «Б», сажу «В», погрібника «Г», погріб «під Г», вбиральні «Д» [ADDRESS](а.с.7-9), технічну документацію та свідоцтво про право власності на які не виготовила і відповідно даний будинок не був відповідним чином введений в експлуатацію. [PERSON] померла [INFO] (а.с.5). [PERSON]є племінницею померлої і є її спадкоємцем (а.с.10). Але оформити спадщину не може в зв'язку з тим, що на вказане будинковолодіння відсутні правовстановлюючі документи, які можливо отримати лише визнавши в судовому порядку право власності на дане будинковолодіння за померлою [PERSON]. За даними комунального підприємства «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» загальна вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]складає 13707,00грн. (а.с.6). Оскільки фактичний власник майна помер, не оформивши документально право власності на майно, іншим чином встановити право власності неможливо, тому за [PERSON] необхідно визнати право власності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON]в квітні 2008 року звернулася до суду з позовом до Дейманівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок та встановлення факту прийняття спадщини. У судовому засіданні позивач позов підтримала і пояснила, що її мати [PERSON], яка померла [INFO], проживала у [ADDRESS]у своєму власному будинку, який побудувала власноручно у 1965 році. Документи про право власності на вказаний будинок мати не виготовила і проживала в будинку без правовстановлюючих документів. Після смерті матері на протязі шести місяців вона фактично прийняла спадщину, вступивши в управління майном, так як здійснювала догляд та ремонт будинку, обробляла огород. Просить суд визнати за [PERSON]право власності на вказане домоволодіння та встановити факт прийняття нею спадщини на [ADDRESS] Представник відповідача у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, з позовом згоден. Судом встановлено: [PERSON] побудувала житловий будинок з господарськими будівлями, що складається з житлового будинку «А-1», літньої кухні «Б», сараю «В», сараю «Г», погребу «Д», вбиральні «Е», огорожі №1 по [ADDRESS](а.с.8-10), технічну документацію та свідоцтво про право власності на які не виготовила і відповідно даний будинок не був відповідним чином введений в експлуатацію. Дейманівська сільська рада Пирятинського району рішенням №10 від 21.03.2008 року визнає власником [ADDRESS][PERSON](а.с.16). [PERSON] померла [INFO] (а.с.11). [PERSON]є рідною дочкою померлої (а.с.13-15) і є її спадкоємцем. Але оформити спадщину не може в зв'язку з тим, що на вказане будинковолодіння відсутні правовстановлюючі документи, які можливо отримати лише визнавши в судовому порядку право власності на дане будинковолодіння за померлою [PERSON]. За даними комунального підприємства «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» загальна вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]складає 43182,00грн. (а.с.7). Оскільки фактичний власник майна помер, не оформивши документально право власності на майно, іншим чином встановити право власності неможливо, тому за [PERSON]необхідно визнати право власності. Після смерті [PERSON] [PERSON]фактично прийняла спадщину, вступивши в управління майном, так як проживала і проживає у вказаному будинку, проводить ремонт, підтримує порядок, обробляє земельну ділянку, що підтверджується довідкою Дейманівської сільської ради Пирятинського району (а.с.17). Відповідно до ст.549 ЦК України (в ред.1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управлінням або володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-23 00:00:00

[PERSON], уточнивши свої вимоги, просить суд встановити факт реєстрації його народження [INFO] року в місті Кіровабад Республіки Азербайджан, у зв'язку з тим, що встановлення вказаного факту необхідно заявнику для отримання громадянства України. Свідоцтво про народження заявника було знищено під час пожежі та відновленню не підлягає. В судовому засідання представник заявника [PERSON] завлені вимоги підтримав, просив задовільнити заяву у повному обсязі. Представник зацікавленої особи у судове засідання не з'явився, про місце, день та час судового засідання був повідомлений завчасно та належним чином. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу п.7 ст. 256 ЦК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суди можуть встановлювати факти реєстрації народження, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. Судом встановлено, що у 1997 році під час пожежі у[PERSON] були знищені усі документи. У зв'язку із оформленням громадянства України,[PERSON] звернувся до органу РАЦС по місцю народження через Міністерство закордонних справ України з метою відновлення свідоцтва про народження, але йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю відповідних даних. Факт народження[PERSON] [INFO] року в м. Кіровабад у судовому засіданні підтверджено тимчасовим посвідченням на проживання в Україні, що видане на ім'я [PERSON], [INFO] року народження, місце народження місто Кіровабад, виданого 25.06.2003 року та копією паспорта громадянина СРСР серії [NUMBER], виданого 26 січня 1977 року 21 відділом міліції міста Ленінград на ім'я [PERSON], [INFO] року народження, місце народження місто Кіровабад. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право оформлення громадянства України. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим факт народження [PERSON] [INFO] року в місті Кіровабад, оскільки вказаний факт підтверджується документами, виданими на ім'я [PERSON] на підставі свідоцтва про народження. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-23 00:00:00

Позивач у попередньому судовому засіданні просить суд розірвати шлюб з відповідачкою з тих підстав, що вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, їх шлюб носить формальний характер, родина розпалась остаточно. Відповідачка в попередньому судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову судове рішення ухвалюється в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 2006 року. Від спільного життя мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] року народження. Вони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства. Ніхто з них не має наміру відновлювати сім'ю, примирення між ними не можливо. Шлюб носить формальний характер. Відповідачка визнає факти, встановлені судом. Визнання відповідачкою позову не суперечить закону, та не порушує прав, свобод і інтересів сторін та інших осіб. Судом встановлено, що дитина, після розірвання шлюбу, буде мешкати з відповідачкою. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, позивач посилається на те, що збереження шлюбу не є приємним для нього і це також суперечить його інтересам та інтересам дитини. Вважаючи, що позивач наполягає на розірвання шлюбу, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини, а також встановив відсутність між подружжям майнового спору та спору про місце мешкання сина, суд вважає встановленим, що подальше сумісне життя подружжя та зберігання шлюбу є неможливим. Витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах реєстрації актів громадського стану, суд вважає необхідним покласти на позивача. Відповідно до вищезазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в сумі 500 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття. Вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком дитини, але матеріальної допомоги на її утримання не надає, регулярного доходу не має, а їй важко утримувати дитину самій, у зв'язку з чим вона потребує матеріальної підтримки. Відповідач позов визнав частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів, але вважає, що їх розмір завеликий, оскільки він зараз ніде не працює, та просить його зменшити. Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони є подружжям, згідно свідоцтву про одруження від 29 листопада 2003 року (а.с. 5). Від спільного життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] року народження (а.с. 4). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, непостійний дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Як встановлено судом, позивачка працює та має середній заробіток в сумі 962,45 гривень, неповнолітня дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні (а.с. 5). Відповідач стверджує, що він ніде не працює та регулярного доходу не має. Разом з тим, як встановлено судом, відповідач є працездатним, інших неповнолітніх дітей, або непрацездатних родичів, на утриманні не має. Таким чином, суд вважає, що оскільки позивач матеріально дитину не утримує, не має постійного місця роботи та постійного заробітку, але має можливість працювати та мати дохід, враховуючи матеріальне становище обох сторін, заявлені позивачкою вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки позов підлягає задоволенню, з відповідача також підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору і витрат на інформаційно - технічне забезпечення справи. Згідно ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-23 00:00:00

Позивачка просить суд розірвати її шлюб з відповідачем . Позовні вимоги мотивовані тим, що вона 10 листопаду 2007 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони дітей не мають. Сумісне життя позивачки з відповідачем не склалося, так як вони постійно скандалили. Позивачка с відповідачем сумісного господарства не ведуть , з 2008 року , так як відповідач зловживає спиртними напоями , та не виконує обо»язків по веденню домашнього господарства. Спору про розділ майна не має. Через відділ реєстрації актів цивільного стану розірвати шлюб відповідач відмовився. У теперішній час , у зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Відповідач у судове засідання з'явився , проти розірвання шлюбу не заперечував Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, відповідача , який не заперечував проти розірвання шлюбу , суд вважає, що вимоги позивачки засновані на законі та повинні бути задоволені по наступних підставах: Згідно ст. 112 СК України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з них . При цьому судом встановлено, що шлюб сторони зареєстрували 10 листопаду 2007 року, актовий запис № 334 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.9). Позивачка та відповідач дітей не мають . Суд приходить до висновку, що родина фактично розпалась, шлюб існує формально, сторони не ведуть сумісного господарства, відновити родину неможливо. Подальше життя подружжя та збереження родини буде суперечити інтересам подружжя. Вказані обставини підтверджені у судовому засіданні поясненнями позивачки та відповідача . З урахуванням всіх обставин по справі суд вважає, що при таких обставинах шлюб необхідно розірвати, поклавши витрати при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу на позивачку . На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-23 00:00:00

Представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за надання послуг із забезпечення питною водою і водовідведенню у сумі 1025 гривень 32 копійок. Вимоги мотивує тим, що між позивачем та відповідачем склалися зобов'язання, згідно яким ВПВКГ ПБК надає відповідачу послуги із забезпечення питною водою, за яку останній у свою чергу, зобов'язаний вносити платню згідно діючих тарифів, з урахуванням впорядкування квартири й у встановлений час. Квартира, в який проживає відповідач, на сьогоднішній день обладнана індивідуальнім водолічильником. До встановлення індивідуального водолічильника, витрата води визначалась згідно додатку № 1, затвердженого рішенням Ялтинського міського виконавчого комітету № 587 від 28 грудня 1996 року, а також відповідно до п. 11 Правил Про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою № 630 Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року. У квартирі зареєстровано два чоловіка. Разом з тим, що відповідач систематично недоплачує за послуги, що надаються йому, у зв'язку з чим на сьогоднішній день у нього мається заборгованість у сумі 1025 гривень 32 копійок. Відповідач проти позову заперечувала, свої заперечення зводила до того, що таку кількість води вона не використовує, також просила суд прийняти до уваги, що у будинку якому вона мешкає постійно маються утечі. Однак доказів які вказують на те, що відповідачка зверталась до керівництва КРП «ВПВКГ ПБК» суду не надала. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважаю, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Через відносини, що фактично виникли між сторонами, позивач надає відповідачу послуги із забезпечення питною водою і водовідведенню за місцем його проживання. Згідно ст. 67 ЖК України, платня за комунальні послуги ( водопостачання, газ, теплова енергія і інші послуги), стягуються крім квартирної платні за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Стаття 68 ЖК України зобов'язує наймача своєчасно вносити квартирну платню і платню за комунальні послуги. Разом з тим, відповідач зобов'язання по оплаті за надані йому послуги з водопостачання у повному обсязі не виконав і не виконує належним чином до теперішнього часу, у зв'язку з чим на теперішній час у нього мається заборгованість у сумі 1025 гривень 32 копійок, що підтверджується копією особового рахунку. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватись належним чином згідно умовам договору, вимогам цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Проте добровільно відповідач не погасив заборгованість, у зв'язку з чим вона підлягає стягненню з нього у примусовому порядку. Оскільки позовна заява підлягає задоволенню, з відповідача також підлягає стягненню і судовий збір на користь держави у сумі 51 гривня, та оплата інформаційно-технічного забезпечення на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-23 00:00:00

Представник позивача у судовому засіданні уточнивши позовні вимоги просить стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за надання послуг із забезпечення питною водою і водовідведенню у сумі 274 гривень 82 копійок. Вимоги мотивує тим, що між позивачем та відповідачем склалися зобов'язання, згідно яким ВПВКГ ПБК надає відповідачу послуги із забезпечення питною водою, за яку останній у свою чергу, зобов'язаний вносити платню згідно діючих тарифів, з урахуванням впорядкування квартири й у встановлений час. Квартира, в який проживає відповідач, на сьогоднішній день обладнана індивідуальнім водолічильником. До встановлення індивідуального водолічильника, витрата води визначалась згідно додатку № 1, затвердженого рішенням Ялтинського міського виконавчого комітету № 587 від 28 грудня 1996 року, а також відповідно до п. 11 Правил Про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою № 630 Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року. У квартирі зареєстровано два чоловіка. Разом з тим, що відповідач систематично недоплачує за послуги, що надаються йому, у зв'язку з чим на сьогоднішній день у нього мається заборгованість у сумі 274 гривень 82 копійок. Відповідач , про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, яке знаходиться у матеріалах справи, причин неявки суду не представив. Від відповідача до суду надійшла заява про визнання позову, також відповідач просить суд розглянути справу за його відсутністю. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважаю, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Через відносини, що фактично виникли між сторонами, позивач надає відповідачу послуги із забезпечення питною водою і водовідведенню за місцем його проживання. Згідно ст. 67 ЖК України, платня за комунальні послуги ( водопостачання, газ, теплова енергія і інші послуги), стягуються крім квартирної платні за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Стаття 68 ЖК України зобов'язує наймача своєчасно вносити квартирну платню і платню за комунальні послуги. Разом з тим, відповідач зобов'язання по оплаті за надані йому послуги з водопостачання у повному обсязі не виконав і не виконує належним чином до теперішнього часу, у зв'язку з чим на теперішній час у нього мається заборгованість у сумі 274 гривень 82 копійок, що підтверджується копією особового рахунку. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватись належним чином згідно умовам договору, вимогам цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Проте добровільно відповідач не погасив заборгованість, у зв'язку з чим вона підлягає стягненню з нього у примусовому порядку. Оскільки позовна заява підлягає задоволенню, з відповідача також підлягає стягненню і судовий збір на користь держави у сумі 51 гривня, та оплата інформаційно-технічного забезпечення на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-23 00:00:00

Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що 14 січня 2006 року вони з відповідачем уклали шлюб. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] [INFO] року народження. Проте відповідач з самого народження дитини матеріальної допомоги на його утримання не надає, на її прохання не реагує, у зв'язку з чим вона та змушена звернутися до суду з даною позовною заявою. У зв'язку з тим, що відповідач не має постійного доходу, часто змінює місце праці, позивачка просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі - 300 гривен щомісяця. Відповідач у судове засідання не явився, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, причину неявки суду не надав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки суд вважає, що вимоги позивачки засновані на законі й повинні бути задоволені по наступних підставах. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення його повноліття. При цьому судом встановлено, що відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON] 14 січня 2006 року уклали шлюб. Від шлюбу позивачка та відповідач [PERSON] мають сумісну малолітню дитину [PERSON] [INFO] року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5). Згідно довідки начальника К ПРЕО №1 - малолітня дитина [PERSON] проживає разом з позивачкою (а.с.7). Згідно довідки генерального директора ЗАТ «Поляна Сказок», [PERSON] з 04 жовтня 2006 року по теперішній час знаходиться у декреті (а.с.6). Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, що буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач у добровільному порядку не виплачує аліменти на утримання дитини, то вони підлягають примусовому стягненню. З урахуванням всіх обставин по справі суд вважає, доцільним визначити розмір підлягаючих стягненню з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у сумі 300 гривен щомісяця, починаючи з 05 березня 2008 року та до повноліття дитини. Оскільки позов задоволено та позивачка за подання даного позову звільнена від сплати судового збору, то він підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного й

Outcome: approved