Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-26 00:00:00

14 квітня 2008 року позивачка звернулася до суду з позовом та просила стягнути з відповідача - відкритого акціонерного товариства “ВТОРМЕТ” в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 21 758.86 (двадцять одну тисячу сімсот п'ятдесят вісім гривень 86 копійок), а також сплачені нею та документально підтверджені судові витрати: за надання юридичних послуг у розмірі 1500 гривень, судовий збір у розміру 221 гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 33 грн., а з відповідача [PERSON] стягнути 10000 (десять тисяч) гривень за заподіяну моральну шкоду. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що з вини працівника відкритого акціонерного товариства “ВТОРМЕТ” [PERSON], визнаного винним у вчиненні ДТП, сталася дорожньо-транспортна пригода, від зіткнення автомобіль позивачки зазнав механічних ушкоджень, позивачці завдано матеріальної шкоди. Заподіяну моральну шкоду позивачка обґрунтовувала тим, що після скоєння ДТП відповідачі ухиляються від відшкодування заподіяної шкоди, автомобіль позивачки тривалий час знаходився у ремонті, внаслідок чого вона була позбавлена можливості використовувати його за призначенням, що складало певні незручності по роботі, у зв'язку з чим позивачка втратила спокій, що спричинило значні душевні страждання. У зв`язку з викладеним позивачка змушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права. У попередньому судовому засіданні представник позивачки, не обмежений у такому праві, після поданих відповідачем заперечень та часткового визнання вимог про стягнення з нього моральної шкоди, зменшив розмір позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди до 2500 гривень, в іншій частині позовних вимог - наполягав на їх задоволенні у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та представник відповідача - відкритого акціонерного товариства “ВТОРМЕТ”, не обмежений у такому праві, у попередньому судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнали у повному обсязі, погодившись з усіма обставинами, зазначеними позивачкою у позові. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, у разі визнання позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні й матеріалів, що є в справі, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що 24.06.2006 року відповідач по справі [PERSON], керуючи автомобілем “МАН-12.224 LК”, державний номер [NUMBER], на вулиці Миколаївська дорога у місті Одесі вчинив дорожньо-транспортну пригоду, допустивши зіткнення з автомобілем позивачки “Мерседес-Бенц”, державний номер [NUMBER]. Причиною даного ДТП явилось порушення вимог Правил дорожнього руху відповідачем, у відношенні нього була порушена кримінальна справа за ст.286 КК України, постановою Суворовського районного суду м.Одеси провадження у справі закрито у зв'язку з застосуванням зі згоди [PERSON] Закону України “Про амністію”. На момент вчинення ДТП і по цей час відповідач [PERSON] перебуває у трудових відносинах з відкритим акціонерним товариством “ВТОРМЕТ”, працюючи водієм на даному підприємстві. В результаті ДТП автомобілеві позивачки, що належить їй на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого ДАІ ГУ УМВС України в Одеській області 20.12.2003 року, було завдано механічні ушкодження, позивачка зазнала матеріальної шкоди, яка станом на 17.07.2006 року, згідно висновку №012-1/06 експертного автотоварознавчого дослідження, виконаного підприємством “ЕКО-ГРУПП”, складає 21 758.86 (двадцять одну тисячу сімсот п'ятдесят вісім гривень 86 копійок). Таким чином судом достовірно встановлено, що винні дії відповідача [PERSON] знаходяться в прямому причинному зв'язку із заподіяною позивачці матеріальною шкодою. Відповідно до ч.1 ст.1166, п.1, ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана в результаті взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їх працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Отже, зазначена позивачкою сума підлягає стягненню з відповідачів на її користь. Крім того, відповідно до вимог ст.ст.81, 88 ЦПК України, з відповідача - відкритого акціонерного товариства “ВТОРМЕТ” підлягають стягненню сплачені позивачкою та документально підтверджені судові витрати: за надання юридичних послуг у розмірі 1500 гривень, судовий збір у розміру 221 гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 33 грн. Також суд вважає, що вимоги позивачки в частині стягнення з відповідача [PERSON] моральної шкоди у розмірі 2 500 гривень відповідно до ст.ст.23, 1167 ЦК України, з урахуванням визнання вимог, підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі встановленого, згідно вимог ст.ст.23, 1166, 1167, 1172, 1188 ЦК України,

Outcome: approved