overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-12 00:00:00

Позивач - відкрите акціонерне товариство “Райффайзен Банк Аваль” в особі Харківської обласної дирекції “Райффайзен Банк Аваль” (далі банк ) звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі [INFO]. В обгрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що [INFO] між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит в сумі [INFO], а відповідач зобов'язувалася погашати кредит щомісячно до 15 числа поточного місяця у розмірі 1/12 від суми отриманого кредиту. В даний час відповідач взятих на себе зобов'язань не виконує, в зв'язку з чим станом на [INFO] склалася вищевказана заборгованість. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач у попереднє судове засідання не з'явилася, в судові засідання по суті розгляду позову на [INFO] також не з'явилася, хоча повідомлялася належним чином, про що свідчать її письмові розписки про отримання судових повісток. Про причину неявки відповідач суд не повідомляла і письмових заперечень проти позову не надала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, визнає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. [INFO] між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір [NUMBER] за умовами якого позивач надав відповідачу кредит в сумі [INFO] строком по [INFO] /а.с.9-10/. Згідно п.1.1; 1.2; 1.3; 5.1 вказаного договору, відповідач зобов'язувалася сплачувати суму заборгованості за кредитом щомісячними платежами у розмірі 1/12 від суми отриманого кредиту, а також щомісяця сплачувати відсотки за користування кредитом у строк до 15 числа кожного місяця. Крім того відповідно до умов п.11.1 договору, за порушення строків повернення кредиту і відсотків за користування кредитом, відповідач зобов'язалася сплачувати позивачу пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу та штраф у розмірі 20 гривень за кожний день прострочення. Станом на [INFO] відповідач договірні зобов'язання не виконала, тому склалася заборгованість у розмірі [INFO] - заборгованості за кредитом - [INFO], - заборгованості за відсотками - [INFO], - пені за порушення строків погашення кредиту - [INFO], - штрафу за порушення строків погашення кредиту - [INFO]. У відповідності до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту, є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Судові витрати, пов'язані з розглядом справи, суд згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-12 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якої просив встановити юридичний факт, знаходження [PERSON], на утриманні [PERSON], що помер [INFO]р. Заявник у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги і суду пояснив що з 8 травня 1970 р. вона знаходилася у шлюбі з [PERSON] [INFO]р. помер її чоловік. З моменту реєстрації шлюбу вони проживали однією родиною, вели господарство. ЇЇ чоловік отримував пенсію Міністерства Оборони України. Джерелом існування заявниці була пенсія чоловіка. З 1 квітня їй було нарахованно пенсію, яка складає 543,98 грн. Комунальні послуги у теперешній час складають 400 грн. В судове засідання представник зацікавленої особи Управління пенсійного фонду України в Артемівському районі м. Луганську не з`явився, згоден на розгляд справи за їх відсутністю, заяву визнав. Судом встановлено, що [PERSON], помер [INFO]р., (а.с. 7), з яким заявниця перебувала у шлюбі з 08.05.1970 р. (а.с. 6). Згідно довідки МКП „Жилсервіс” ДУ №2 від 20.03.2008 р. з 15.08.1990 р. по [INFO]р., заявник та її чоловік проживали однією родиною, заявник знаходилася на повному утриманні її чоловіка - [PERSON](а.с. 9). Свідок [PERSON]у судовому засіданні показав що, заявницю знає, вона її сусідка, вони товаришують з вересня 1990 року. Знала добре її чоловіка, він получав пенсію у розмірі 1200 грн. У заявниці двоє дочок. Заявниця багато сплачує за комунальні послуги. Основним доходом заявниці була пенсія її чоловіка. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав що, знає її з моменту отримання квартир. Чоловіка її знала також. Заявниця з чоловіком проживали однією родиною. За комунальні послуги заявниця сплачує 600 грн., її пенсії не достатньо для сплати послуг. ЇЇ чоловік раніше отримував 1200 грн. У теперешній час їй дуже тяжко. Встановлення данного факту зявнику необхідно для отримання пенсії за втратою годувальника. Згідно ст. 256 ч. 2 ЦПК, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-12 00:00:00

Позивач просив постановити рішення суду, яким встановити йому додатковий строк на право подачі заяви про прийняття спадщини після смерті сестри, [PERSON], яка померла [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина на грошові заощадження в Ощадбанку. Однак отримати відповідне свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку, із-за пропуску ним строку на право подачі заяви про прийняття спадщини, він не в змозі. Хоча хоронив сестру, розпорядився її речами і від спадщини не відмовлявся. Пропуск ним 6-ти місячного строку з дня відкриття спадщини на право подачі до держнотконтори заяви про прийняття спадщини пояснив, своєю юридичної необізнаністю в цьому питанні, а також зневірою в можливість держави будь-коли повернути спадкові кошти. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак надав заяву про розгляд справи у його відсутність, при цьому проти позову не заперечував. Вислухавши пояснення позивача та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сестра позивача, [PERSON], померла [INFO] за місцем проживання позивача в с.Липецьке Котовського району Одеської області, у віці 69 років. Після її смерті відкрилась спадщина в вигляді грошових вкладів на рахунках в ощадкасі с.Липецьке Ощадбанку України. Тепер ці вклади знаходяться на рахунках в Котовському відділені Ощадбанку України. Термін на право подачі заяви до держнотконтори про прийняття спадщини у позивача скінчився 03.09.1995 року. Згідно довідки Котовської держнотконтори Одеської області від 03.06.2008 року №225 після смерті [PERSON]., спадкова справа не заводилась і свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Пропуск позивачем встановленого законом 6-ти місячного строку на подачу до держнотконтори заяви про прийняття спадщини суд вважає поважним, а тому йому слід визначити для цього додатковий строк. Виходячи з наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-12 00:00:00

[PERSON]. звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про зміну розміру аліментіфв посилаючись на те, що 80 гривен, які були визначені рішенням Великоолександрівського районного суду від 23.02.05 р. на утримання двох неповнолітніх дітей відповідача на даний час не відповідають проблемам дітей. Цей розмір значно менший ніж мінімальний розмір згідно ст. 182 ч 2 СК України, прожитковий мінімум постійно збільшується, зростає інфляція і на 80 грн забезпечувати двох дітей неможливо. Вона не працює, перебуває на обліку в РЦЗ, відповідач є фермером, аліменти більше нікому не платить, тому може сплачувати їх у частці від доходу - 1/3 частці від доходу - 1/3 частині. В судовому [PERSON]. підтримала позовні вимоги. Суду пояснила, що на даний час діти підросли, менша донька пішла до школи, тобто, збільшились витрати на їх утримання. Крім того, вона народила ще одну дитину, і тепер, на її утримання знаходиться 4 неповнолітніх дітей, з яких двоє доньки відповідача. Враховуючи інфляційні процеси 80 гривен на двох дітей на даний час це дуже мало, т.я. витрати на дітей з їх віком зростають, а вона, в силу свого матеріального становища не може також належно утримувати дітей. Відповідач має землю, є товаровиробником, має більший достаток, інших утриманців не має, і тому, зможе надавати матеріальну допомогу в більшому розмірі. Просить стягнути 1/3 частину з усіх видів його доходу, заробітку. Відповідач визнав позов, пояснив, що дійсно, сплачував 80 грн. на двох дітей, розуміє, що цих коштів не вистачає для належного їх утримання. Він має певний дохід від землі, аліменти нікому не сплачує, згоден на стягнення в розмірі 1/3 частини. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Ст.1 92 СК України передбачає зміну розміру аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану погіршення або поліпшення здоров'я когось із сторін. Рішенням В.Олександрівського районного суду Херсонської області від 23.02.05 р. з Семко на користь [PERSON] на утримання дворх доньок було стягнуто аліменти в сумі 80 грн. щомісячно. Позивачка [PERSON]. надала докази того, що у неї змінилось сімейне і матеріальне становище - вона 28.05.08 р. народила сина, тобто, у неї збільшилась кількість утриманців, вона не може працювати отримувати додатковий дохід. Крім того, відповідач отримує дохід від землі, збільшився його достаток. Сам відповідач не заперечує сплачувати аліменти в розмірі, який просить позивачка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-12 00:00:00

Позивачка, звернувшись з вищевказаною заявою до суду, просить визнати договір купівлі-продажу 72\100 частин квартири [ADDRESS]- дійсним, тому що вона були придбані нею на Одеській Універсальній товарній біржі GIP і нотаріус не приймає вказану угоду до виконання, у зв'язку з тим, що порушена форма її укладення, а саме нотаріальне посвідчення. В судовому засіданні позивачка заявлений позов підтримала та просила суд його задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, сповіщалася, про причини неявки суд не повідомила. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню на наступних підставах. Матеріалами справи встановлено, що згідно, договору № 5336 купівлі-продажу нерухомого майна від 21 грудня 1994 р. позивачка придбала у відповідачки 72\100 частини квартири [ADDRESS]. Зазначений договір купівлі-продажу був оформлений на Одеській Універсальній товарній біржі GIP, а 09 листопада 1999 р. зареєстрований в КП „ОМБТІ та РОН”. 20 червня 1995 р. позивачка розірвала шлюб з [PERSON], після чого прийняла своє дошлюбне прізвище [PERSON]. В даний час позивачка має намір розпорядитися спірною квартирою, однак при звернені до нотаріальної контори їй було відмовлено в оформленні договору, у зв'язку з тим, що попередня угода була оформлена з порушенням вимог закону, а саме нотаріально не посвідчена. Відповідно до положень п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 р., до вказаних правовідносин належить застосувати норми ЦК України в редакції 1963 року, оскільки його норми регулювали спірні правовідносини на час їх виникнення. Стаття 227 ч.1 ЦК України (в редакції 1963 р.) зазначає, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне недійсність договору (ст.47 цього Кодексу). Згідно зі ст.47 ЦК України (в редакції 1963 року) нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди. Частина 2 вказаної статі вказує на те, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Проаналізувавши вищевикладене, суд вважає, що позивачкою представлені докази виконання умов договору купівлі-продажу спірної квартири, тому, у зв'язку з ухиленням відповідачки від його нотаріального посвідчення, біржовий договір належить визнати недійсним, а саму угоду купівлі-продажу спірної квартири належить визнати дійсною. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання правочину дійсним та визнання права власності на 208/1000 часток квартири [ADDRESS], посилаючись на те, що 30 квітня 2008 року між нею та [PERSON] було досягнуто домовленості про укладення договору купівлі - продажу 208/1000 частин вказаної квартири. Вартість вказаних частин була оцінена сторонами у борг, в загальній сумі 72 000 доларів США, який [PERSON] повинна була повернути [PERSON] у строк до 01 березня 2007 року. Таким чином, між [PERSON] та [PERSON] 30 квітня 2008 року було встановлено усі потрібні умови договору купівлі-продажу. Після виконання зобов'язань покупця [PERSON], продавець [PERSON] взяла на себе обов'язок підготувати документи для продажу квартири та оформлення правочину у нотаріальній конторі в строк до 25 травня 2008 року, але свої зобов'язання не виконала. Позивачка та її представник у судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити. У судовому засіданні [PERSON] позов визнала повністю, при цьому пояснив, що дійсно даний договір купівлі -продажу з позивачем укладався та у зв'язку з тим, що вона по наступний час не виконала умов даного договору, вона просить суд визнати за [PERSON] право власності на 208/1000 часток квартири [ADDRESS]. Виходячи з наведеного, суд вважає що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього ж кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 30 квітня 2008 року був укладений договір купівлі -продажу 208/1000 часток квартири [ADDRESS], згідно якого [PERSON] зобов'язалась у строк до 25 травня 2008 року оформити даний правочин у нотаріальній конторі, однак свої зобов'язання не виконала. Причини невиконання таких зобов'язань правового значення для справи не мають. У відповідності до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його подальшого нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-12 00:00:00

Заявниця звернулася в суд із заявою про встановлення факту належності їй Державного акту на право приватної власності на землю від 17 квітня 1996 року серії І-ОД № 091094, посилаючись, що у цьому правовстановлюючому документі Ново-Дофінівською сільською Радою народних депутатів Комінтернівського району Одеської області були допущені дві помилки при написанні її по батькові, а саме : її по батькові зазначено „[PERSON]” замість „[PERSON]”, що, в свою чергу, унеможливлює для неї розпорядитися належною їй земельною ділянкою, площею 0,060 гектарів, розташованою на території садового товариства „Цукровик”, ділянка № 85, на підставі вказаного вище Державного акту на право приватної власності на землю. В судовому засіданні [PERSON] підтримала свою заяву та підтвердила викладені вище обставини. Сільський голова Новодофінівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області просив суд розглянути дану справу за відсутності представника цієї сільської ради, про що надав суду свою письмову заяву № СР-196 від 25.03.2008р., яка приєднана до матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення заявниці, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом установлено, що заявниці належить на праві власності земельна ділянка, площею 0,060 гектарів, що розташована на території садового товариства „Цукровик”, ділянка № 85, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 091094, виданого Ново-Дофінівською сільською Радою народних депутатів Комінтернівського району Одеської області 17 квітня 1996 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 443. Вказаний Державний акт на право приватної власності на землю виданий заявниці на підставі рішення сесії Ново-Дофінівської сільської Ради народних депутатів Комінтернівського району Одеської області від 11 жовтня 1995 року № 130. Проте в цьому Державному акті на право приватної власності на землю серії І-ОД № 091094 від 17 квітня 1996 року були допущені дві помилки при написанні по батькові заявниці, а саме : її по батькові зазначено як „[PERSON]” замість „[PERSON]”. Той факт, що по батькові заявниці українською мовою правильно „[PERSON]” (російською мовою „[PERSON]”) повністю підтверджується виданим Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 12 квітня 1996 року заявниці паспортом громадянина України [NUMBER]. Виходячи з викладеного, суд вважає, що наявність в Державному акті на право приватної власності на землю серії І-ОД № 091094 від 17 квітня 1996 року помилки у по батькові заявниці зумовлена невірним перекладом по батькові заявниці українською мовою з російської. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-12 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 1 жовтня 2005 року, який було зареєстровано у міському відділі реєстрації актів громадського стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис № 1508. Від шлюбу є дитина - [PERSON],[INFO]. Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що шлюбні відносини між ними припинені з жовтня 2007 року, спільного побуту не має, подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечить її інтересам. У судовому засіданні позивачка позов визнала, просила його задовольнити, розірвати шлюб, зареєстрований 1 жовтня 2005 року у міському відділі реєстрації актів громадського стану Одеського обласного управління юстиції між [PERSON] та [PERSON], дитину [PERSON] залишити проживати за матір'ю - [PERSON] Відповідач у судовому засіданні позов підтримав, проти його задоволення не заперечував. Розглянувши матеріалами справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, [PERSON]та [PERSON] знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 1 жовтня 2005 року, який було зареєстровано у міському відділі реєстрації актів громадського стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис № 1508. Від шлюбу є дитина - [PERSON],[INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені з жовтня 2007 року, спільного побуту не має, подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливе. Крім того, суд вважає, що після розірвання шлюбу дитина [PERSON],[INFO] залишиться проживати з матір'ю - [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-12 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 5 грудня 1995 року вона придбала квартиру [ADDRESS]. 27 лютого 2007 року вона здала вказану квартиру у найм та зареєстрували у неї відповідачів. Однак, у червні 1998 року відповідачі виїхали з її квартири та більше жодного разу не з'являлися, теперішнє їх місце перебування не відомо. Всі комунальні послуги, пов'язані з утриманням квартири, сплачуються нею та її сином [PERSON]. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити, визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. У судове засідання відповідачі не з'являлися, про дату та час розгляду справи сповіщалися належним чином, причини неявки суду невідомі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, 5 грудня 1995 року [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS]. 27 лютого 2007 року вона здала вказану квартиру у найм та зареєстрували у неї відповідачів. Однак, у червні 1998 року відповідачі виїхали з її квартири та більше жодного разу не з'являлися, теперішнє їх місце перебування не відомо. Всі комунальні послуги, пов'язані з утриманням квартири, сплачуються нею та її сином [PERSON]. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім”ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-12 00:00:00

КВП „Краматорський водоканал” до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що позивач надає послуги з водопостачання та водовідведення для квартири[ADDRESS]у, власниками якої були відповідачі до 09.09.2003 року, тобто до укладення договору купівлі-продажу. Відповідно до житлового законодавства відповідачі зобов'язані провадити оплату за квартиру й комунальні послуги в строки, установлені чинним законодавством. Однак протягом тривалого часу відповідачі оплату не здійснювали, в результаті чого, за період з 01.03.1997 року по 01.09.2003 року утворилася заборгованість в сумі 1254,51 грн. Просить стягнути зазначену заборгованість, а також судові витрати у рівних частках з відповідачів на користь комунального виробничого підприємства „Краматорський водоканал”. Відповідач [PERSON]. у судовому засіданні заперечував проти позову, зазначив, що строк позовної давності для стягнення з нього та інших відповідачів суми заборгованості за період з 01.03.1997 року по 01.09.2003 року вже минув, тому просив у позові відмовити у повному обсязі. Інші відповідачі у судове засідання не з'явилися по невідомій суду причині, про день слухання справи були повідомлені належним чином, повісткою. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у позовних вимогах позивачу слід відмовити у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до договору купівлі-продажу від 09.09.2003 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що діє в своїх інтересах та інтересах своїх неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON]продали в рівних частках кожен [PERSON]квартиру [ADDRESS]. Згідно зі ст. 257 ЦК України загальний строк позовної давності становить три роки. Відповідачі по справі вже більше ніж три роки не є власниками квартири [ADDRESS]. В договорі купівлі-продажу відсутні будь-які посилання на те, що покупець приймає на себе зобов'язання по сплаті заборгованості по комунальним послугам. Таким чином, трирічний строк позовної даності для стягнення з відповідачів суми заборгованості за період з 01.03.1997 року по 01.09.2003 року позивачем пропущений.

Outcome: dismissed