overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-22 00:00:00

У квітні 2008 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визначити розміри часток його - [PERSON], його дружини [PERSON], його доньки [PERSON] і його доньки [PERSON] в праві загальної сумісної власності в квартирі [ADDRESS] по 1\4 частині кожного з власників. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 5.12.1997 р. згідно розпорядження № 1834 бюро по приватизації державного житлового фонда ВАТ «Красногорівський вогнетривкий завод» йому, його дружині [PERSON], його донці [PERSON] і донці [PERSON] була передана в приватну, загальну, сумісну власність двокімнатна квартира, розташована за адресою:[ADDRESS]. Даний факт підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № 1834 від 5.12.1997 р. [INFO] донька [PERSON] трагічно загинула. Після її смерті відкрилась спадщина на її частку у двокімнатній квартирі [ADDRESS]. Спадкоємцями є позивач та його дружина. Однак в державній нотаріальній конторі позивач не зміг отримати свідоцтво про право на спадщину з тієї причини, що квартира, де вони проживали з дружиною та доньками, є їхньою загальною сумісною власністю, і частки в праві загальної сумісної власності за життя доньки визначені не були. Визначити частки шляхом згоди сторін не можливо через смерть [PERSON]. Позивач в судове засідання з′явився, на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідачі в судове засідання з′явились, з позовом погодились, проти його задоволення не заперечують. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Згідно до ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ст. 392 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-22 00:00:00

У квітні 2008 р. позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить суд визнати за нею право власності на домобудівництво, яке складається з жилого будинку А1, сараю В1 за адресою: [ADDRESS], вартістю 8 445 грн. за спадщиною і за законом. При цьому вона в позовній заяві вказує, що після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO] відкрилась вищевказана спадщина. На день його смерті зі спадкодавцем проживали позивачка та її сестра, відповідачка у справі, яка не заперечує проти визнання права власності за позивачкою. Від сторін надійшли заяви з проханням розгляду справи у їх відсутності. Від РКП «Мар»їнське БТІ» надійшов відгук на позовну заяву, разом з чим третя особа просить суд розглянути дану цивільну справу без участі їх представника, з позовними вимогами згодні. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Згідно до ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1221 ЦК України - місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. На підставі ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які Були зачаті за життя спадкоємця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. На підставі ст. ст. 392, 1220, 1221, 1222, 1261 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-22 00:00:00

У березні 2008 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати за ним право власності на 1\3 частину адміністративної будівлі А2 загальною площею 446,7 кв.м,в тому числі основною площею 290,1 кв.м з уборною У1 вартістю 29 028 грн., розташованої за адресою: с. Луганське Мар*їнського району, в. Совхозна, 14. Також позивач просить суд визнати за ним право власності на Ѕ частину будівлі складу А1 загальною площею Ѕ частина складу - 276,0 кв.м, в тому числі основна площа Ѕ частина будівлі складу - 276,0 кв. м, вартістю 33 492 грн., розташований за адресою: с. Луганське, Мар*їнського району, пер. Складський, 7. Також позивач просить визнати за ним право власності на комплекс нежилих виробничих будівель в складі:виробнича будівля А1 з підвалом основною площею 595,6 кв.м, в тому числі основною площею 522,3 кв.м; будівлю гаража Б1 загальною площею 207,3 кв.м, основною площею 207,3 кв.м;споруду складу Г1 загальною площею 55,5 кв.м, основною площею 55,5 кв. м; вигріб «в»; бесідку Д1; замощення, вартістю 82 713 грн., розташованих за адресою: с. Луганське Мар*їнського району, в. Совхозна, 2-в. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ним 3.10.2001 р. було заключено договір купівлі-продажу майна, яке знаходиться в загальній частковій власності в с. Луганське Мар*їнського району і зареєстрований у виконкомі Луганської сільської ради 9.10.2001 р., р-р № 317. В судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні своїх позовних вимог. Від Луганської сільської ради надійшов відгук на позовну заяву, з позовними вимогами позивача згодні, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Від РКП «Мар*їнське БТІ» надійшов відгук на позовну заяву, з позовними вимогами позивача згодні, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Згідно до ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ст. ст. 392 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-22 00:00:00

У поданій до суду заяві позивач просить шлюб між сторонами розірвати, стягнути з відповідача аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісячно. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що під час спільного проживання відповідач зловживав спиртними напоями та вчиняв сварки, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим, відновлювати яке сторони не мають наміру. Сторони в попереднє судове засідання не з”явилися з невідомої суду причини, хоча про місце та час його проведення повідомлялися заздалегідь та належним чином, клопотань від них про відкладення справи не надходило. Згідно поданих до суду заяв просять справу слухати у їх відсутність, позивач позов підтримує повністю, відповідач позов визнає. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у їх відсутність, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору, при цьому з”ясування обставин справи проводиться на підставі доказів, про подання яких було заявлено до і під час попереднього судового засідання. Відповідно до ч.1 ст.130 ЦПК України попереднє судове засідання проводиться з метою з'ясування можливості врегулювання спору до судового розгляду або забезпечення правильного та швидкого вирішення справи. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Суд зважає на позицію сторін, які не заперечують проти ухвалення судового рішення при попередньому розгляді справи та вважає, що в матеріалах справи є достатньо доказів, які дають можливість винести судове рішення при попередньому розгляді справи. Відповідачу судом роз'яснені наслідки визнання позову. На думку суду, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, є достатні підстави для прийняття визнання відповідачем позову. Позов до суду був пред”явлений 14 квітня 2008 року, таким чином з вказаної дати відповідно до ч.1 ст.191 СК України повинні стягуватися аліменти. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При постановленні рішення у зв”язку із задоволенням позову згідно положень ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача понесені ним судові витрати: судовий збір та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ в розмірі відповідно 8 грн. 50 коп. та 7 грн. 50 коп. На підставі наведеного, ст.ст.104, 110, 112, 180, 182, 184, ч.1 ст.191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-22 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 02 грудня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Гощанського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 60. Від шлюбу мають двох неповнолітніх доньок - [PERSON], [INFO]народження та [PERSON], [INFO]народження. Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовує сварки, скандали, ніде не працює, не приймає участі у вихованні та забезпеченні дітей і на прохання припинити не реагує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Заслухавши пояснення позивачки, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, суд рахує, що позов підлягає до задоволення. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не приділяє уваги сім'ї, не бере участі у вихованні дітей та не допомагає по вихованню та запезпеченню дітей, зловживає спиртними напоями, тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими та буде суперечити їх інтересам та інтересам дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-22 00:00:00

03 квітня 2008р. року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно. У судовому засіданні позивачка повністю підтримала свої позовні вимоги, та просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини пояснивши, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина - [PERSON]- [INFO]народження. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, їй самій важко утримувати дитину, тому просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1\4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач, в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, згоден сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1\4 частини щомісячно, не заперечував проти розгляду справи на попередньому засіданні. Суд, вислухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоров&cent;я та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1\4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно про що відповідач не заперечував у судовому засіданні. У зв'язку із тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивач був звільнений від сплати судового збору і витрат на інформаційно-технічне забезпечення та його вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON]., з вимогою стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідач 17.11.2006 року згідно договору № НАЕ4RX04440079 отримав кредит у розмірі 2357,30 грн. зі сплатою 12 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, та кінцевим терміном повернення 16.11.2007 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з «16» по «20» число кожного місяця Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти в сумі 247,35 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно «Умов надання споживчого кредиту фізичним особам». Відповідно до п.5 «Умов надання споживчого кредиту фізичним особам» при порушенні Позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених «Заявою позичальника» та п.п.3.2.2, 3.2.3 вже вказаних «Умов … », Банк має право нарахувати пеню, а Позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми непогашеної заборгованості, але не менше одної гривні за кожний день прострочки платежу, сплата здійснюється в гривні. У зв'язку з систематичним невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань позивач просить стягнути з нього заборгованість в розмірі 4620,74 грн., яка складається з наступного : - заборгованість за кредитом - 2357,30 грн.; - заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 1517,51 грн.; - заборгованість по комісії за користування кредитом - 452,64 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 293,29 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, причин неявки суду не представив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 224 ЦПК України В судовому засіданні представник позивача за довіреністю Бакун О.В. підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню як такий, що знайшов своє повне підтвердження в ході судового розгляду справи. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті держмита у сумі 224,65 грн. грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-22 00:00:00

12.03.2008 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить стягнути з відповідачів на його користь у відшкодування заборгованості за спожиту електроенергію, яка станом на 12.01.2008 р. склала 1253 гривні 32 копійки та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 гривень. У судовому засіданні представник позивача, в обґрунтування позову зазначив, що відповідачами за адресою: [ADDRESS], була поставлена електроенергія, заборгованість за споживання якої станом на 12.01.2008 р. перед ПЕС ВАТ «Донецькобленерго» склала 1253 гривень 32 копійки. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов визнала у повному обсязі та не заперечувала проти його задоволення. Відповідач [PERSON] будучи неодноразово викликаним в судове засідання не з'явився, про причини неявки до суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки [PERSON] та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS], та є споживачами електричної енергії. Вони не сплачують за споживану енергію, у зв'язку з чим за станом на 12.01.2008р. заборгованість перед позивачем склала 1253 гривень 32 копійок. Прийшовши до висновку щодо задоволення позову, суд, враховуючи що позивач звільнений від сплати держмита, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідачів на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого збору за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 гривень, на користь держави судовий збір в сумі 51 гривні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-22 00:00:00

Позивач Щепанов В.М. просить задовольнити позовні вимоги, посилаючись на таке: згідно наказу № 22-к від 03.02.1978 року він був прийнятий на роботу до Первомайського ДП „Хімпром”. Наказом № 346-к від 17.09.2007 року був звільнений з підприємства на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України. За цей час відповідач не виплатив позивачу заробітну плату в сумі 6421 грн. 56 коп. Позивач в судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача на його користь заробітну плату в сумі 6432 грн. 76 коп., наполягає на уточнених позовних вимогах. Представник відповідача до судового засідання не прибув, проте від ДП «Хімпром» надано заяву про розгляд справи у відсутності представника підприємства, уточнені позовні вимоги визнаються в повному обсязі. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, встановив такі факти і відповідні до них правовідносини: дійсно, позивач працював згідно наказу № 22-к від 03.02.1978 року на Первомайському ДП „Хімпром”. Наказом № 346-к від 17.09.2007 року був звільнений з підприємства на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України, що вбачається з копії трудової книжки (а.с.4-5). За цей час відповідач не виплатив позивачу заробітну плату в сумі 6432 грн. 76 коп., що підтверджується довідкою (а.с.12). Оскільки відповідач проти задоволення позову не заперечує, а згідно ст. 116 КЗпП України підприємство зобов'язано при звільненні працівника виплатити всі суми, що належать йому від нього, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у сумі 6432 грн. 76 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON]. просить задовольнити позовні вимоги, посилаючись на таке: згідно наказу № 107 від 07.05.2007 року він був прийнятий на роботу до Первомайського ДП „Хімпром”. Наказом № 406 від 11.09.2007 року був звільнений з підприємства на підставі п.3 ст. 38 КЗпП України. За цей час відповідач не виплатив позивачу заробітну плату в сумі 2137 грн. 92 коп. Позивач в судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача на його користь заробітну плату в сумі 4550 грн. 10 коп., наполягає на уточнених позовних вимогах. Представник відповідача до судового засідання не прибув, проте від ДП «Хімпром» надано заяву про розгляд справи у відсутності представника підприємства, уточнені позовні вимоги визнаються в повному обсязі. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, встановив такі факти і відповідні до них правовідносини: дійсно, позивач працював згідно наказу № 107 від 07.05.2007 року на Первомайському ДП „Хімпром”. Наказом № 406 від 11.09.2007 року був звільнений з підприємства на підставі п.3 ст. 38 КЗпП України, що вбачається з копії трудової книжки (а.с.5-6). За цей час відповідач не виплатив позивачу заробітну плату в сумі 4550 грн. 10 коп., що підтверджується довідкою (а.с.13). Оскільки відповідач проти задоволення позову не заперечує, а згідно ст. 116 КЗпП України підприємство зобов'язано при звільненні працівника виплатити всі суми, що належать йому від нього, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у сумі 4550 грн. 10 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за комунальні послуги, посилаючись на те, що відповідачі проживають за адресою: смт.Дніпряни Новокаховської міської ради [ADDRESS]. КП «Ольвія» в повному обсязі надає послуги з водопостачання та водовідведення, проте відповідачі не сплачують вартість комунальних послуг. Заборгованість станом на 01.01.2008 року становить 449 грн. 72 коп. Просив суд стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості за комунальні послуги. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляли. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів на підставі наявних матеріалів та ухвалити заочне рішення в порядку ст. 224-233 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст. 67, 68 ЖК України, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення Затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630, п. 6 ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Судом встановлено, що відповідачі перебувають в фактичних договірних відносинах з позивачем. КП “Ольвія” надаються відповідачам послуги по водопостачанню та водовідведенню, проте вартість цих послуг відповідачі не оплачують. Станом на 01.01.2008 року заборгованість за надані позивачем послуги становить 449 грн. 72 коп. Відповідно до п. 10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення Затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630, плата за надані послуг вноситься щомісячно за нормами та тарифами, міськими державними адміністраціями з розрахунку на 1 кв. м. житла на одного мешканця та за нормами на ведення особистого підсобного господарства або за показаннями засобів обліку і теплової енергії, встановленими на вводі у будинок, чи у квартиру та за тарифами за 1 куб. метр води або 1 Гкал теплової енергії. На підставі п.23 цих Правил, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати послуг є календарний місяць, плата за який заноситься не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяця, якщо договором не встановлено інших термінів. Згідно з п.33 Правил, споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати надані послуги( в разі наявності засобів поквартирного обліку холодної та гарячої води та теплової енергії - щомісячно знімати їх показання та сплачувати вартість надання послуг за цими показаннями і встановленими тарифами). Оскільки відповідачі не сплачують надані послуги, тому у суду є підстави для задоволення позову.

Outcome: approved