overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-02 00:00:00

[PERSON] .звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на житловий будинок. Вона своєчасно прийняла спадщину після смерті [PERSON] , однак не змогла її оформити із-за відсутності правовстановлюючих документів. [PERSON] .позов визнає. Малинецька сільська рада позов визнає і просить справу слухати без його представника. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Копією свідоцтва про смерть стверджено, що [PERSON] померла [INFO] року. Із копії заповіту видно, що [PERSON] .все своє майно заповіла внучці [PERSON] . Довідкою Хотинської державної нотаріальної контори стверджено, що [PERSON] .своєчасно прийняла спадщину після смерті [PERSON] .шляхом подання заяви про прийняття спадщини 22 квітня 2008 року. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 1233-1235 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-02 00:00:00

Сторони перебували у трудових відносинах до 12.05.2004 р. За цей час виникла заборгованість по зарплаті у розмірі 9169,80 грн. У відповідності до рішення суду від 13 травня 2005 р. дана сума повинна бути стягнена на користь [PERSON] На даний час сума заборгованості не стягнута у зв`вязку з тим, що на підприємстві відсутні грошові кошти. У зв`язку з цим, позивач просить стягнути на її користь моральну шкоду в сумі 5000 грн. посилаючись на те, що відповідач невиплатою зарплати заподіяв їй моральні та фізичні страждання, позивач була змушена змінити свої звички, обмежити раціон харчування, придбання одягу, пересування містом. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, знаходить позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Так, відповідач порушуючи вимоги ст.116 КЗпП України не призвів повного розрахунку з позивачем, у разі чого виникла заборгованість. Згідно Конституції України громадянин має право на відшкодування моральної /не майнової/ шкоди, заподіяної йому внаслідок порушення його прав і законних інтересів. Відповідно до ст.237-1 КЗОТ України у разі порушення прав працівника, він має право звернутися за відшкодуванням моральної шкоди. У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95г. із змінами від 25.05.2001г. № 5 зазначено, що у разі порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема невиплата тих, що належать йому грошових коштів, які привели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків або вимагають від нього додаткових зусиль для організації його життя, обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на власника або уповноваженого ним органу, не залежно від форм власності. Як встановлено в судовому засіданні, позивачеві були заподіяні відповідачем моральні та фізичні страждання, оскільки внаслідок невиплати заборгованості позивач змушена була змінити звичний порядок життєдіяльності, що порушило її права. Суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-02 00:00:00

до суду з позовною заявою про визнання правочину дійсним та визнання права власності на домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] , звернулась [PERSON]до Козелецької районної державної нотаріальної контори, третя особа Мельничук Станіслав Віталійович. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та пояснила, що між нею та [PERSON]було укладено договір купівлі-продажу, який був нотаріально посвідчений, але державна реєстрація не була проведена, просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] Представник Козелецької районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, хоча належним чином були повідомлений про час і місце судового розгляду цивільної справи. При цьому, відповідачем до суду подана заява про розгляд цивільної справи у відсутності представника та визнання позовних вимог. Третя особа в судове засідання не з'явилась. Як встановлено в судовому засіданні, 20 грудня 2004 року між [PERSON]та [PERSON]укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований в [ADDRESS] Вказаний договір 10 грудня 2004 року посвідчений державним нотаріусом Козелецької районної державної нотаріальної контори Гладким С.М. Проте, згідно довідки Козелецької районної державної нотаріальної контори зазначений договір купівлі-продажу в реєстрі про вчинення нотаріальних дій не значиться. Таким чином, сторонами договору купівлі-продажу виконані всі умови договору, права та обов”язки, передбачені цим договором, а тому вказаний договір є дійсним. Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, оскільки достовірно встановлено, що [PERSON]як покупець за договором купівлі-продажу від 10 грудня 2004 року має право на набуття у власність житлового будинку з надвірним будівлями, який знаходиться в [ADDRESS]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-02 00:00:00

із позовною заявою про визнання [PERSON] особою, що втратила право на користування жилим приміщенням, яке знаходиться в [ADDRESS] , до суду звернулась [PERSON] , третя особа Остерська КЕЧ району. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та пояснила, що її колишній чоловік в квартирі [ADDRESS] не проживає майже два роки і не користується вказаною квартирою, а тому він втратив право на користування цим житловим приміщенням. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, та пояснив, що він дійсно майже два роки не проживає у вказаній квартирі, однак добровільно не бажає зніматися з реєстрації. Представник третьої особи в судове засідання не з”явився, надавши заяву про слухання справи за їх відсутності. У судовому засіданні встановлені такі факти і відповідні цивільно-правові відносини. 17 грудня 1998 року Остерською КЕЧ району [PERSON] виданий талон до ордеру від 17 грудня 1998 року на право заняття жилої площі в [ADDRESS] Відповідно до довідок Остерської КЕЧ району та виконавчого комітету Деснянської селищної ради за вказаною адресою проживають та зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу шлюб між [PERSON] . та [PERSON]. розірвано 26 жовтня 2007 року, про що внесено запис в Книгу реєстрації розірвань шлюбу за №137. Відповідно до акту обстеження вказаної квартири від 5 березня 2008 року встановлено, [PERSON] . в цій квартирі не проживає з листопада 2006 року по теперішній час. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає необхідним позов [PERSON]до [PERSON], третя особа Остерська КЕЧ району про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити. При судовому розгляді цивільної справи достовірно встановлено, що [PERSON] , який без поважних причин був відсутній майже 2 роки у жилому приміщенні, втратив право на користування жилим приміщенням, що знаходиться в [ADDRESS] , і підстав для збереження жилого приміщення за відповідачем не встановлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою, оскільки подальше сімейне життя не можливе, по причині різних поглядів на сімейне життя, різних характерів. Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO] В обґрунтування своїх вимог позивач в судовому засіданні повідомив, що сімейне життя у них не склалося, втратили взаємну повагу один до одного. Шлюбні відносини припинили. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Примирення вважає неможливим. Відповідачка в судовому засіданні повністю визнала позовні вимоги, просить розірвати шлюб. В судовому засіданні встановлені наступні факти і цивільно-правові відносини. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований виконкомом Пархимівської сільської ради 7 серпня 2005 року, актовий запис № 03. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] [INFO] Заслухавши позивача, відповідачку і вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Сторони не підтримують шлюбних відносин, в сім'ї відсутнє взаєморозуміння і за таких обставин подальше подружнє життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідач визнав позов. Визнання ним позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В ситуації, що склалася, суд вбачає стійкій розлад подружніх стосунків. Необхідності надання строку для примирення сторін не вбачається. Позивачка вважає за необхідне розірвати шлюб, а відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дослідивши усі докази, суд відповідно до ст.130 ЦК України з'ясував можливість врегулювання спору до судового розгляду, так як відповідач визнав позов, і вважає за необхідне задовольнити позов відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-02 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому Митковецькою сільської радою Летичівського району Хмельницької області від 17.01.1997 року, актовий запис №2. Від спільного проживання у них народилась дитина: дочка [PERSON] [INFO]. З відповідачем по справі вона не проживає близько 5 років і весь час вони не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. На даний час відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки - в розмірі 1/4 з усіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Відповідач вимоги визнав, погодився сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 заробітку та усіх видів доходів. Відповідно до ст. ст. 130, 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову в попередньому судовому засіданні. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно ст.ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 10 квітня 1998 року [PERSON] являється батьком [PERSON]. Оскільки [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дочки, яка проживає разом з позивачкою, між сторонами не досягнуто згоди, щодо обов'язку утримувати дочку, з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі наведеного ст.ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-02 00:00:00

14.05.2008 р. до суду заявлено позов, який ухвалою Гайсинського районного суду від 26.05.2008 р. залишено без руху для виправлення недоліків. В уточненій позовній заяві від 30.05.2008 р. позивачка просила змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], за рішенням Гайсинського районного суду від 16.08.2007 р. в розмірі 70 грн. щомісячно, - і визначити його в сумі 350 грн. щомісяця, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач вимоги позову визнав частково, пояснив, що перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітний, має незначні доходи, погодився сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 220 грн. щомісячно. З урахуванням пояснень сторін та матеріалів справи, суд визнає за необхідне позов задовільнити частково з таких міркувань. Беззаперечно доведено, що [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 5), згідно з рішенням Гайсинського районного суду від 16.08.2007 р. сплачує на її утримання аліменти в розмірі 70 грн. щомісячно (а.с. 15), але розмір стягуваних на користь [PERSON] з відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON] є меншим, ніж передбачений законом мінімум; крім того [PERSON] з 25.05.2007 року перебуває на обліку в районному центрі зайнятості як безробітний (а.с.а.с. 13,14). Зазначені правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 п.3, 182 ч.2, 184 ч.ч. 1,2, 192 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; при ухилянні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі, який підлягає індексації; за рішенням суду визначений судом розмір аліментів може бути згодом збільшено у разі зміни матеріального стану, зокрема, одержувача аліментів. Оскільки, стягуваний з відповідача за рішення суду від 16.08.2007 р. розмір аліментів є меншим за передбачений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину, крім того, добровільно відповідач не збільшив розмір коштів на утримання неповнолітньої дитини, чим порушує її права, то необхідно збільшити розмір аліментів і щомісячно стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 220 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до повноліття дочки, - в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заподіяних збитків внаслідок порушення останнім Правил користування електричною енергією для населення, що виявилося у розкраданні електричної енергії шляхом самовільного підключення внутрішньої електропроводки без приладу обліку. Такі збитки становлять 1638,36 гривень відповідно до акту 12.06.2007 р. та 358,36 гривень відповідно до акту від 08.09.2006 р. Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач позов визнав, але просив зменшити суму збитків, посилаючись на те, що знаходиться у скрутному матеріальному стані. Суд заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Встановлено, що відповідач є споживачем Краснолуцької філії ТОВ „Луганське енергетичне об'єднання” та користується електричною енергією. Відповідач порушив Правила користування електричною енергією для населення, що виявилося у розкраданні електричної енергії шляхом підключення внутрішньої електропроводки без приладу обліку. За виявлене порушення складено акт від 12.06.2007 р., 08.09.2006 р. Заподіяні збитки становлять 1996,72 гривень. Майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд вважає можливим зменшити суму майнової шкоди та стягнути за актами про порушення ПКЕЕН 1000 гривень, враховуючи матеріальний стан відповідачки, вона є опікуном свого брата [PERSON]., який є інвалідом 1 групи, також на утриманні її є неповнолітня дитина. За таких обставин суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-02 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 04.04.2006 року. Шлюб зареєстровано у Вухрушевському виконкомі Красно луцької міськради Луганської області, актовий запис № 7. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] народження. . Позивачка звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що шлюб виявився невдалим, оскільки сторони втратили взаємоповагу один до одного, внаслідок чого шлюбні відносини фактично припинилися. Ухвалою Краснолуцького міського суду від 07.04.2008 р. сторонам був наданий термін для примирення до 02.06.2008 року. Судовий розгляд був відкладений і призначений на 02.06.2006р. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та надала пояснення аналогічні викладеним у позовновної заяві. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, уважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до Свердловського міського суду з дійсною позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, в обґрунтування вимог вказавши, що відповідач [PERSON], який мешкає [ADDRESS], та на якого відкритий особовий рахунок №610217025, є споживачем електричної енергії. Відповідач [PERSON] зобов'язаний відповідно до ст.68 Житлового кодексу України і пункту 20, 21 Правил користування електричної енергії для населення, своєчасно і за показаннями приладу обліку оплачувати за використану електричну енергію, але в свою чергу порушує встановлені вимоги. Вказані дії відповідача привели до виникнення заборгованості за використану електричну енергію у розмірі 1003,16 грн., яка утворилася за період з 01.04.2002р. до 18.08.2007р. До теперішнього часу відповідач вказану заборгованість не погасив. У зв'язку з викладеним позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 1003,16 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30,00 грн. У судовому засіданні представник позивача підтвердив обставини, викладені в позовній заяві, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, згодний на стягненні з нього заборгованості за спожиту електричну енергію. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, та враховуючи думку відповідача про визнання позову, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню, оскільки згідно зі ст.ст.67,68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги). Плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вноситься щомісяця в строки, встановлені КМ України. В судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] є споживачем електричної енергії, але своєчасно не сплачує за спожиту електричну енергію, тобто з 01.04.2002р. до18.08.2007р. має заборгованість за використану електричну енергію у розмірі 1003,16 грн., що підтверджується витягом з особового рахунку відповідачки та розрахунком заборгованості, чим порушує права позивача, у зв'язку з чим вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Також суд вважає, на підставі ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідачки на користь позивача сплачені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 30 гр., що підтверджується платіжним дорученням № 1502 від 10.04.2008 року, оскільки в результаті неправомірних дій останньої позивач змушений звертатись до суду за захистом порушеного права та нести матеріальні витрати. Судовий збір слід стягнути з відповідачки в розмірі 51 гр. на користь держави, оскільки згідно з рішенням Свердловської міської ради Луганської області від 25.12.2007 року позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до Свердловського міського Луганської області суду з позовом про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію. На підставі ст.ст.67,68 ЖК України, Правил користування електричною енергією для населення,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-02 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] р.н., в розмірі 1\4 частини з усіх видів заробітної плати, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, мотивуючи тим, що під час перебування у шлюбі у них народилась дочка [PERSON]. В січні 2008 року вони припинили спільне проживання і вона переїхала до батьків. Відповідач матеріальної допомоги на дитину не надає. Позивач свої вимоги в судовому засіданні підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився. Відповідно до ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає. Відповідач проживав в с.Бондари Овруцького району і був належним чином повідомленим про час і місце попереднього розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення повітки. Повістка на дане судове засідання повернулась без вручення у зв'язку із відсутністю відповідача по місцю проживання, заяв від нього про зміну місця проживання не надходило, а тому повістка вважається доставленою. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач та відповідач проживають у шлюбі з 19.10.01 і під час їх спільного проживання народилась дочка [PERSON], [INFO] р.н., що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], копією свідоцтва народження дитини серії [NUMBER]. Відповідно до ст.180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.ст.191 та 183 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову і якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідач ухиляється від вказаного обов'язку, матеріальної допомоги позивачу на утримання неповнолітньої дитини, що проживає з нею, не надає, а тому з останнього слід стягнути аліменти в розмірі 1\4 його заробітку (доходу), але не менше визначеного законодавством мінімуму на дитину. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Від сплати судового збору позивач звільнена згідно п.5 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”. З відповідача підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. та судовий збір в сумі 51 грн..

Outcome: approved