Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-02 00:00:00

Позивачі звернулись з позовом до Відкритого акціонерного товариства Акціонерна компанія «Комбінат «Придніпровський», третя особа [PERSON] про стягнення матеріальної і моральної шкоди, завданих смертю годувальника. В обґрунтування своїх позовних вимог у позовній заяві та в ході судового засідання позивачі, посилалися на те, що 03 грудня 2006 року приблизно о 01 год. 40 хв. по вул. Калиновій в м. Дніпропетровську під керуванням водія [PERSON] рухався автомобіль ГАЗ-32213 д/н [NUMBER], який належав ВАТ АК «Придніпровський. Біля будинку № 70 даний автомобіль скоїв наїзд на сина позивачів [PERSON], [INFO]. У результаті вказаного ДТП, [PERSON] були заподіяні тілесні пошкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової трамви, перелому кісток черепу та крововиливу під оболонки і в речовину головного мозку, що спричини його смерть. Позивачі просили суд стягнути з відповідача у відшкодування матеріальної шкоди 3395,49 грн., у відшкодування моральної шкоди - 400 000 грн та 1/3 мінімальної заробітної плати, судові витрати по справі просив покласти на відповідачів. В судовому засіданні позивачі та представник позивачів [PERSON], діюча за дорученням від 18 березня 2008 року (а.с. 17-18), підтримали свої вимоги, просили суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду надав письмові заперечення проти позову (а.с.19-20) просив суд відмовити у задоволені позову в повному обсязі. В судове засідання 03.06.2008 року представник відповідача не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Третя особа [PERSON] 03.06.2008 року у судове засідання відповідача не з' явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. У попередньому судовому засіданні позовні вимоги не підтримав, суду пояснив, що його вини у скоєні ДТП не має. Суд, вислухавши пояснення позивачів, представника позивачів, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Як встановлено в ході судового засідання, 03 грудня 2006 року приблизно о 01 год. 40 хв. по вул. Калиновій в м. Дніпропетровську під керуванням водія [PERSON] рухався автомобіль ГАЗ-32213 д/н [NUMBER], який належав ВАТ АК «Придніпровський. Біля будинку № 70 даний автомобіль скоїв наїзд на сина позивачів [PERSON], [INFO]. У результаті вказаного ДТП, [PERSON] були заподіяні тілесні пошкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової трамви, перелому кісток черепу та крововиливу під оболонки і в речовину головного мозку, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 2894 від 05.12.2006 року (а.с.6), що спричини його смерть, про що Індустріальним ВРАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції від 12.12.2006 року, зроблено актовий запис № 1677 (а.с.7). За фактом даної дорожньо-транспортної пригоди слідчим управлінням ДМУ УМВС України в дніпропетровській області було порушено кримінальну справу № 69071020, яка постановою слідчого від 20.08.2007 року припинена за відсутності складу злочину у діях водія [PERSON] (а.с. 8). На підставі ч.2 ст.16 ЦК України, захист порушених прав громадян здійснюється окрім цього шляхом відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному об'ємі особою, яка її заподіяла. На підставі ч. 2 ст.1187 ЦК України, шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі право власності, інше речове право, договір підряду, оренда і т.п.), володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використовування, зберігання або зміст якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 зі змінами: шкода заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок, а у випадку, коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Із матеріалів справи вбачається, що автомобілем “ГАЗ-32213», д.н. [NUMBER] керував [PERSON] знаходячись в трудових відносинах з ВАТ АК «Комбінат Придніпровський» (а.с.69) Оскільки встановлено, що [PERSON] знаходився в трудових відносинах з ВАТ АК «Комбінат Придніпровський», то відповідно до ст. 1172 ЦК України, юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їх працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків. Тому суд вважає, що існують правові підстави для цивільно-правової відповідальності з боку ВАТ АК «Комбінат Придніпровський» за скоєння ДТП (протиправні діяння, наслідки у вигляді шкоди, причинний зв'язок між протиправними діями та наслідками, вина). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача ВАТ АК «Комбінат Придніпровський» належить стягнути на користь позивачів матеріальну шкоду в сумі 3395, 49 грн. (три тисячі триста дев'яносто п'ять гривен сорок дев'ять копійок). Так, в судовому засіданні встановлено, що на 03.12.2006 року позивачі були непрацездатними, що підтверджується пенсійними посвідченнями (9-10). З виходом не пенсію позивачі знаходились на утриманні у померлого. Відповідно до ч. 1, ч.2 п.2 ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання. Шкода відшкодовується чоловікові, дружині, батькам, які досягли пенсійного віку, встановленого законом - довічно. У результаті ДТП позивачам також була причинна моральна шкода, яка виразилася в душевних стражданнях, які вони зазнали у зв'язку з протиправною поведінкою з боку відповідача ВАТ АК «Комбінат Придніпровський», що спричинило смерть сина позивачів. Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті порушення його прав. На підставі ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступені вини особи, що заподіяла моральну шкоду, якщо вина є підставою для відшкодування, а так само з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ч.4 ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром і не пов'язаний з розміром цього відшкодування. Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, якщо шкода причинна смертю фізичної особи унаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Слід зазначити, що всі негативні моральні, психічні переживання і негативні емоції негативно впливають на стан здоров'я будь-якої людини, зокрема на стан здоров'я позивачів. Більш того, відповідно до Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» від 19.11.1992 року: «Здоров'я - це стан повного фізичного, душевного і соціального благополуччя, а не тільки відсутність хвороб і фізичних дефектів». Таким чином, не вимагає доказів той факт, що вищезгадані неправомірні дії відповідача ВАТ АК «Комбінат Придніпровський» погіршили душевний стан позивачів, нормальні життєві зв'язки і спричинили додаткові зусилля для організації свого життя, а також додаткові матеріальні витрати. Беручи до уваги тяжкість заподіяної позивачу душевної травми, а так само глибину емоційних переживань у зв'язку з ДТП, смертю сина, суд оцінює заподіяну позивачам моральну шкоду у розмірі 400 000 грн. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про доведеність і обґрунтованість позивачами своїх вимог і вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь держави державне мито в розмірі 153 грн., з урахуванням немайнового характеру - 8,50 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved