overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON]. про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що 22.10.1982 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м.Києві вони зареєстрували з Відповідачкою шлюб. Від шлюбу мають двоє повнолітніх дітей, які на даний час вже мають свої сім'ї. Сімейне життя з Відповідачкою не склалося по причині того, що відповідачка зраджувала йому. Шлюбні відносини вони не підтримують тривалий час, проживають окремо. Він втратив до Відповідачки почуття любові та поваги, вважає, що їх шлюб носить лише формальний характер і збереження його є недоцільним. Оскільки відповідачка [PERSON]. відмовляється розірвати шлюб через органи РАЦСу, він вимушений був звернутись до суду. Позивач [PERSON]. прохає суд задовольнити його позов, розірвати між ним та Відповідачкою шлюб. В судовому засіданні позивач [PERSON]. позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити. Відповідачка [PERSON]., будучи повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчать розписки в матеріалах справи, в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила. 17.06.2008 року суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши позивача [PERSON]., дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили сімейні стосунки через подружню зраду відповідачки [PERSON]., шлюбні відносини сторони не підтримують тривалий час. Позивач миритись не бажає, наполягає на розірванні шлюбу. При розірванні шлюбу, суд вважає, що судові витрати необхідно стягнути з позивача [PERSON]., про що не заперечує сам позивач. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-16 00:00:00

30 травня 2008 року позивач звернувся з позовом до відповідачів про відшкодування шкоди, посилаючись на те, що ВАТ “ЕК “Дніпрообленерго” постачало електроенергію за місцем проживання відповідачів: [ADDRESS] При контрольному відвідуванні споживачів контролерами Павлоградського району електричних мереж було встановлено, що відповідачі допустили самовільне підключення до електромереж і безоблікове споживання електроенергії. Про це був складений акт [NUMBER] від 27 лютого 2008 року. Своїми діями відповідачі спричинили позивачу збитки у сумі 1492 грн, нараховані на підставі Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електроенергією для населення. У судове засідання представник позивача не з'явилась, надала суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність, підтримала позовні вимоги Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі п.п. 14, 42 Правил користування електроенергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26.07.99р № 1357, ст.ст.22, 526, 623 ЦК України. Актом [NUMBER] від 27 лютого 2008 року (а.с.4) підтверджується, що за місцем проживання відповідачів [ADDRESS] виявлено порушення п.48 Правил користування електроенергією для населення: самовільне підключення до електромереж та безобілкове користування електроенергією. Сума заподіяних збитків підтверджується розрахунком за актом. (а.с.5) Судові витрати у сумі 81 грн підтверджуються платіжними дорученнями про сплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с.1-2) і теж підлягають стягненню з відповідачів. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-16 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] вказує,що 31 липня 1988 року вона уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований Луцьким міським відділом РАГСу. Від цього шлюбу у них є двоє дітей : син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось, тому що в останні 6 років він не працює,тимчасові заробітки витрачає на власні потреби, не допомагає по господарству. Крім того, він систематично пиячить, влаштовує сварки, погрожує. Вважає, що їх примирення є неможливим і вона твердо вирішила розірвати шлюб між ними. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала по наведених обставинах і дала відповідні пояснення. Заслухавши пояснення позивача,дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач не виконує обов"язків по утриманню сім"ї, вихованню дітей, а своєю поведінкою та вживанням спиртних напоїв негативно впливає на здоров"я та розвиток дітей. Тому розірвання шлюбу відповідає інтересам дружини та дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, а 02.04. 2003 року шлюб було розірванол. , від шлюбу у них є неповнолітня дитина, дочка[PERSON][INFO] народження. Дитина знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, просила стягнути на утримання дітей аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судове засідання не з»явився, але в матеріалах справи є його заява, в якій він просить розглянути справу без нього, з позовними вимогами згоден. Матеріалами справи встановлено, що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, а 02.04. 2003 року шлюб було розірванол. , від шлюбу у них є неповнолітня дитина, дочка[PERSON][INFO] народження. З травня 2008 року відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини, не бере участі у її вихованні. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні їх від цього обов»язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров»я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2.Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути еншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, які необхідно стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання дітей, суд враховує м атеріальне становище дитини, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів. Зокрема, що відповідач працює і має заробітну плату. Інших дітей у відповідача немає, доказів про те, що у нього є непрацездатні батьки, він суду не надав. Таким чином, суд вважає, що необхідно стягувати з відповідача на користь позивача на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-16 00:00:00

В липні 2007 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить шлюб з відповідачем, зареєстрований [INFO] у відділі РАГС Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 101 - розірвати. В обґрунтування позову вона вказала на те, що від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] народження. Фактичні шлюбні відносини припинені з лютого 2006 року. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут, відповідач не турбується про родину та матеріально не забезпечує її. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила позов задовольнити, та пояснила що, після наданого судом строку на примирення сім'я не була відновлена. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлен належним чином, причини неявки не повідомив. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] [INFO] уклали шлюб. Від шлюбу у них народився син [PERSON]. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з лютого 2006 року, після наданого судом строку на примирення сімейні відносини відновлені не були, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-16 00:00:00

[PERSON]. звернулась до суду з позовом відповідно до якого просить провести перерахунок заборгованості по оплаті послуг з центрального опалення та встановити її право на несплату послуг теплопостачання., та стягнення моральної шкоди. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги і суду зазначила, що [PERSON]. є власником квартири [ADDRESS] з вересня 2007 року, однак в квартирі не проживає і по теперішній час мешкає в квартирі [ADDRESS]. В зв'язку з цією обставиною вона подала заяву відповідачу щодо не нарахування плати за надані послуги теплопостачання. Згідно з п. 24 “ Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води” споживач може відмовитись від отримання послуг з центрального опалення. Незважаючи ці обставини відповідач щомісячно проводить нарахування оплати за послуги теплопостачання, чим порушує її права як споживача. Порушуючи права позивачки відповідач спричиняє їй моральні страждання, які полягають в тому, що погіршився стан її здоров'я, принижена її честь та гідність, ігноруються її законні права. Моральну шкоду позивачка оцінює в 5250 гривень Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала і суду зазначила, що позивачка є споживачем послуг, які надаються їй КП “ Тепломережа” і відповідно до вимог закону повинна проводити оплату за надані послуги. Факт не проживання позивачки в зазначеній вище квартирі не може бути підставою для звільнення її від сплати послуг теплопостачання. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення проводиться на підставі Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення. На теперішній час відключення не проведено і підстав для перерахунку заборгованості та звільнення від сплати за послуги теплопостачання не вбачається. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази , вважає що позов задоволенню не підлягає в заступних підстав. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] у м. Макіївці від 10.10.2006 року , укладеного між [PERSON]. та [PERSON]., посвідченого приватним нотаріусом Макіївського міського нотаріального округу [PERSON]., [PERSON]. є власником зазначеної квартири. ( а.с. 15). Відповідно до п. 3 ст. 20 Закону України “ Про житлово-комунальні послуги” власник житлового будинку забов”язаний вносити плату за житлово- комунальні послуги. Як встановлено в судовому засіданні і не заперечувалось представником позивача , квартира позивачки забезпечена приладами системи опалення і їй надаютья послуги з централізованого опалення. Таким чином позивачка незважаючи на те, що не мешкає в квартирі повинна проводити оплати за надані послуги з теплопостачання. Відповідно до ч 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Проводячи нарахування за надані послуги з централізованого опалення. КП “Макіївтепломережа” не було допущено порушення прав позивачки, тому відсутні підстави для звернення до суду з даним позовом.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-16 00:00:00

В червні 2008 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яка померла [INFO], належить по 1/3 частині у спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS]. В обґрунтуванні своїх вимог позивачка вказала на те, що [PERSON] є її матір'ю. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 31.12.1996 року, виданого на підставі розпорядження № 4041 від 31.12.1996 року Дніпропетровського державного підприємства по перевезенням вантажів та пасажирів Придніпровської залізниці, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла і після її смерті відкрилася спадщина на належну їй частку квартири. Позивачка вважає, що вона протягом 6-и місяців прийняла спадщину після смерті матері на її частку квартири, оскільки на момент відкриття спадщини постійно проживала з нею в спадковому майні. На даний час у позивачки виникла необхідність в продажу квартири. Проте, частки у спільному майні не визначенні, а тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання позивачка не з'явилася, але її представник [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, вимоги позивачки підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позову не заперечував. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У судовому засіданні встановлено, що на підставі розпорядження № 4041 від 31.12.1996 року Дніпропетровського державного підприємства по перевезенням вантажів та пасажирів Придніпровської залізниці, квартира [ADDRESS] була приватизована на трьох членів сім'ї, про що було видане свідоцтво про право власності на житло від 31.12.1996 року. Згідно даного свідоцтва квартира належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [INFO] [PERSON] померла і після її смерті відкрилася спадщина на її частку майна. Спадкоємцями за законом є члени її родини. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідач в поданому клопотанні проти задоволення позову не заперечував. Таким чином, суд вважає за можливе визначити, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яка померла [INFO], належить по 1/3 частині у спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-16 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з позовною заявою про визнання за ним права власності на земельну частку (пай) в розмірі земельної частки членів ВАТ «Іллічівка». Позивач посилається на те, що в ВАТ «Іллічівка» Барвінківського району він працював з 3 березня 1996 року по 12 вересня 2000 року і був членом ВАТ. Землю у колективну власність було передано 19 листопада 2000 року. В цьому зв»язку позивач просив визнати за ним право на земельну частку (пай) в розмірі земельної частки (паю) членів ВАТ «Іллічівка». У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Представник відповідача проти задоволення позову не заперечує. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується, що позивач в ВАТ «Іллічівка» Барвінківського району працював з 3 березня 1996 року по 12 вересня 2000 року і був членом ВАТ. Землю у колективну власність було передано 19 листопада 2000 року. Згідно з довідкою, [PERSON]. був членом ВАТ «Іллічівка» (а.с. 5). Згідно з довідкою, [PERSON]. зарахований чабаном відділку № 1 з 3 травня 1996 року (а.с. 7). Згідно з довідкою, [PERSON]. 12 вересня 2000 року за власним бажанням звільнений з ВАТ «Іллічівка» (а.с. 6). Згідно з довідкою управління земельних ресурсів у Барвінківському районі Харківської області, Державний Акт на право колективної власності на землю по ВАТ «Іллічівка» видано 19 листопада 2000 року (а.с. 9). Згідно з п. 2 Указу Президента України « Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» від 8 сернпя 1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонерів, які раніше працювали в ньому та залишаються членами вказаного підприємства, кооперативу, товариства, згідно зі списком, який додається до державного акту на право колективної власності на землю. Аналізуючи зібрані докази, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині визнання права на земельну частку (пай) по ВАТ «Іллічівка» по відношенні до позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за природний газ в сумі 448, 67 грн. Посилався позивач на те, що відповідач проживає в [ADDRESS] є споживачем природного газу, особовий рахунок № 579775 і допустив заборгованість по оплаті за використаний газ станом на 19.11.2007 року на вказану суму. В судове засідання представник позивача, не з'явився однак від нього надійшла заява, в якій він просить справу розглянути у його від сутності, позов підтримує повністю і просить задовольнити його та в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти задоволення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явилися повторно, хоча належним чином були повідомлені про день та час слухання справи причини своєї неявки суду не повідомили, заяви про слухання справи в їх відсутності в суд не надавали. У зв'язку з повторною неявкою відповідачів в судове засідання суд вважає, що у відповідності до вимог ст. 169 ЦПК України, справа підлягає розгляду в їх відсутності. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. По справі є в наявності достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за природний газ в сумі 278, 30 грн. Посилався позивач на те, що відповідачі проживають в [ADDRESS] є споживачами природного газу, особовий рахунок № 67077 і допустили заборгованість по оплаті за використаний газ станом на 01.01.2008 року на вказану суму. В судове засідання представник позивача, не з'явився однак від нього надійшла заява, в якій він просить справу розглянути у його від сутності, позов підтримує повністю і просить задовольнити його та в разі неявки відповідачів в судове засідання не заперечує проти задоволення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явилися повторно, хоча належним чином були повідомлені про день та час слухання справи причини своєї неявки суду не повідомили, заяви про слухання справи в їх відсутності в суд не надавали. У зв'язку з повторною неявкою відповідачів в судове засідання суд вважає, що у відповідності до вимог ст. 169 ЦПК України, справа підлягає розгляду в їх відсутності. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. По справі є в наявності достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за природний газ в сумі 171, 13 грн. Посилався позивач на те, що відповідач проживає в[ADDRESS] є споживачем природного газу, особовий рахунок № 110483 і допустив заборгованість по оплаті за використаний газ станом на 01.02.2008 року на вказану суму. В судове засідання представник позивача, не з'явився однак від нього надійшла заява, в якій він просить справу розглянути у його від сутності, позов підтримує повністю і просить задовольнити його та в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти задоволення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явилися повторно, хоча належним чином були повідомлені про день та час слухання справи причини своєї неявки суду не повідомили, заяви про слухання справи в їх відсутності в суд не надавали. У зв'язку з повторною неявкою відповідачів в судове засідання суд вважає, що у відповідності до вимог ст. 169 ЦПК України, справа підлягає розгляду в їх відсутності. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. По справі є в наявності достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved