Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-07 00:00:00

Позовна заява до Розівського районного суду Запорізької області надійшла 16 квітня 2008 року. Позивач [PERSON] у заяві вказав, що з відповідачем [PERSON] перебуває у шлюбі з 10 серпня 2002 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]народження. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, тому що вона не піклувалася про створення нормальних сімейних стосунків, що привело до розладу та фактичного припинення шлюбних відносини. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], зареєстрований відділом РАГС Розівського РУЮ Запорізької області, актовий запис № 24. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав заявлені вимоги по тих підставах, які ним були викладені в позовній заяві, додатково зазначив, що він проживає окремо від дружини, неповнолітня дитина проживає з відповідачкою. Позивач [PERSON] заперечував проти надання їм судом строку для примирення. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні визнала позов, обставини, викладені позивачем, підтвердила та їх не оспорювала. Відповідач вказала, що не має бажання на подальше спільне проживання з позивачем [PERSON] і збереження між ними шлюбу, заперечувала проти надання їм судом строку для примирення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про одруження встановлено, що сторони одружились 10 серпня 2002 року у відділі РАГС Розівського РУЮ Запорізької області, про що зроблено актовий запис № 24. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]народження, що підтверджується копією свідоцтва про його народження. З пояснень сторін встановлено, що шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися, оскільки відповідач не піклувалася про створення нормальних сімейних стосунків, подружжя проживає окремо, неповнолітня дитина проживає із відповідачкою. У попередньому судовому засіданні сторонами визнані обставини у справі, тому такі обставини не підлягають доказуванню, що відповідає положенням ст.61 ЦПК України. В попередньому судовому засіданні сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини, заперечували проти надання їм строку для примирення. За таких обставин у сукупності суд дійшов висновку, що причини, які спонукали сторони на розірвання шлюбу, є обгрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам кожного з подружжя. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved