Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду с позовом до Петрівської сільської ради Красногвардійського району АР Крим про визнання права власності на домоволодіння, посилаючись на те, що 31.07.2001 року її мати [PERSON]. склала заповіт, згідно якого у власність позивачки переходить домоволодіння за адресою: [ADDRESS]АР Крим, яке на праві власності з 1946 року належало батькам позивачки. [INFO] року мати померла. Отримати свідоцтво про право на спадщину немає можливості, тому як не збереглися правовстановлюючі документи на будинок. Просила визнати за нею право власності на домоволодіння. У попередньому судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги, пояснила, що вона є дочкою [PERSON]., яка померла [INFO] році. З 1946 року батьки володіли та розпоряджалися домоволодінням [ADDRESS]АР Крим. У 2001 році мати позивачки уклала заповіт, за яким все своє майно заповіла [PERSON]. Отримати свідоцтво про право на спадщину немає можливості, тому як не збереглися правовстановлюючі документи. Просила визнати право власності на домоволодіння за нею - [PERSON] Представник відповідача Кривошеєва О.В. у попередньому судовому засіданні позов визнала в повному обсязі. Пояснила, що до 1951 року господарські книги в архиві не збереглися. Проти задоволення позову не заперечувала, підтвердила, що дійсно із записів господарських книг видно, що [PERSON] проживали в будинку з 1946 року. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводяться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, заслухавши позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справ, суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON]. та [PERSON]. у 1946 році придбали та стали проживати у домоволодінні № [ADDRESS], АР Крим до своєї смерті, а їхні діти проживали в будинку кожний з моменту свого народження (а.с. 9). Згідно довідки № 451/03-12 від 24.04.2008 року, наданої Петрівською сільською радою видно, що господарські книги сільської ради до 1951 року в архиві не збереглися (а.с. 5). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON]померла [INFO] року (а.с. 11). З довідки про народження від 21.09.2004 року видно, що [PERSON], яка є дочкою [PERSON]народилася у 1950 році в с. Пушкіне, Красногвардійського району АР Крим (а.с. 8). Згідно довідки про реєстрацію одруження від 13.09.2002 року [PERSON]та [PERSON]уклали шлюб, у зв`язку з чим [INFO]змінила прізвище на [INFO](а.с. 6). Як видно з копії заповіту від 31.07.2001 року [PERSON]., проживаюча по [ADDRESS], все своє майно, яке належало їй на момент смерті, заповіла [PERSON](а.с. 10). Згідно ст. 392 ЦК України власник майна, може пред&acute;явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що вищевказане домоволодіння придбано у 1946 році батьками позивачки [PERSON]. та [PERSON]., які володіли цим будинком та проживали в ньому до своєї смерті. З вищевказаних документів видно, що [PERSON]. на момент своєї смерті та на момент написання заповіту проживала за адресою: [ADDRESS]. У суду не викликає сумнівів, що [PERSON]. була володільцем вказаного будинку, але без оформлення необхідних документів. З її заповіту видно, що все своє майно вона заповіла [PERSON]. Тому суд вважає можливим позов задовольнити. Таким чином, визнання представником відповідача пред&acute;явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved