Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-21 00:00:00

В березні 2008 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Ізюмської районної державної адміністрації, Чистоводівської сільської ради, приватного підприємства „ Чистоводівське” про поновлення порушеного права, видачу земельного сертифікату та поновлення строку позовної давнини, мотивуючи свої вимоги тим, що у листопаді 1995 року КСП „ Чистоводівське” ( правонаступником якого зазначений, як відповідач ПП „ Чистоводівське”) було видано Державний акт на право колективної власності на землю. Ії чоловік [PERSON], як працівник господарства був уключений у доданий до Державного Акту на землю список громадян - членів КСП і з невідомих причин в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) КСП „ Чистоводівське” [PERSON] відсутній. [INFO] року [PERSON] помер. Вважає, що померлий чоловік [PERSON] мав право на земельну частку ( пай) оскільки на момент розпаювання землі був членом КСП „ Чистоводівський”. Відповідачі про час і місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать розписки про одержання судових повісток, причину неявки своїх представників суду не повідомили. Зі згоди позиваки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер [PERSON] ( а.с. 6). Із копії свідоцтва про одруження вбачається, що [PERSON] і [PERSON]перебували у шлюбі з 6 березня 1965 року ( а.с.7). Померлий [PERSON] значилась в державному акті на право колективної власності на землю КСП „ Чистоводівський” ( [NUMBER], зареєстрований в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 2 від 8 лютого 1996 року) в списках громадян - членів під № 263. В книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) КСП „ Чистоводівський” [PERSON] відсутній, що вбачається з відповіді начальника Управління земельних ресурсів у Ізюмському районі ( а.с.26). Із копії трудової книжки вбачається, що [PERSON] в період з 1963 по 1993 рік працював в КСП „ Чистоводівське” ( а.с.23). Згідно довідки Ізюмського районного архівного відділу вбачається, що в протоколах засідання правління колгоспу „ Чистоводівськей” за 1993 -1996 роки відомостей про виключення з членів колгоспу гр. [PERSON] не має ( а.с.26) Державний Акт на право колективної власності на землю був виданий КСП „ Чистоводівський” 17 листопада 1995 року за № 26 відповідно до рішення Чистоводівської сільської ради і [PERSON] був включений до списку осіб доданих до державного акту на землю під № 263 ( а.с.8-19). Згідно свідоцтва на право на спадщину за законом від 25 вересня 2001 року , спадкоємцем майна [PERSON], який померла [INFO] року є дружина [PERSON]( а.с.20). За Указом Президента України „ Про порядок надання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям від 8 серпня 1995 року № 720 право на земельний пай одержали всі особи, які на момент паювання землі і яких було внесено до списку, що додається до державного Акту на право колективної власності на землю, зокрема, постійні працівники - члени КСП та пенсіонери, які раніше працювали і залишились його членами. Згідно з Указом Президента України „ Про невідкладні заходи, щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва” від 10 листопада 1994 року № 666 право на земельний пай , яке засвідчує сертифікат, може бути об'єктом успадкування. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились в наслідок його смерті. У першу чергу права на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що позивачка є спадкоємницею першої черги за законом і має право на одержання земельного сертифікату, який не отримав померла [PERSON] Суд вважає, що перебіг строку позовної давності слід рахувати з моменту коли позивач дізнався про порушення свого права, тобто з 02.06.2004 року. В зв'язку з цим суд відповідно до ч. 5 ст. 267 ЦК України визнає поважними причини пропуску строку позовної давнини і поновлює позивачці строки позовної давності.

Outcome: approved