Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-14 00:00:00

Позивач в заяві посилаються на те, що за договором довічного утримання, посвідченого 09.02.2002 року приватним нотаріусом Рокитнянського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] [PERSON]передала їй у власність житловий будинок з господарськими спорудами, розташований в [ADDRESS]. Право власності позивачки на даний будинок зареєстроване в Білоцерківському МБТІ [INFO]. Даний будинок розміщений на земельній ділянці розміром 0,14 га, переданий у власність [PERSON]для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що посвідчено державним актом на право приватної власності на землю. [INFO] [PERSON]померла. Право власності позивача на земельну ділянку не визнається, вона не може отримати державний акт на право на цю земельну ділянку. Просить визнати за нею право власності на земельну ділянку розміром 0,14 га, розташовану в [ADDRESS] Позивач в судове засідання з”явилася, позов підтримала, просить його задовольнити. Представник відповідача в особі- Селищного голови смт.Рокитне в судове засідання не з”явився, у заяві на ім”я суду позов визнає, просить справу слухати у його відсутності. Відповідно до ст.130 ЦПК України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд без подальшого слухання справи в нарадчій кімнаті постановляє рішення про задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що за договором довічного утримання, посвідченого 09.02.2002 року приватним нотаріусом Рокитнянського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] [PERSON] передала їй у власність житловий будинок з господарськими спорудами, розташований в [ADDRESS]. Право власності позивачки на даний будинок зареєстроване в Білоцерківському МБТІ [INFO]. Даний будинок розміщений на земельній ділянці розміром 0,14 га, переданий у власність [PERSON]для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що посвідчено державним актом на право приватної власності на землю. [INFO] [PERSON] померла. Право власності позивача на земельну ділянку не визнається, вона не може отримати державний акт на право на цю земельну ділянку. Відповідно до ч.1 ст.30 Земельного кодексу України від 18.12.1990 року, чинного на час укладення договору довічного утримання, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення. Виходіяи з імперативності викладеної норми позивачі, придбавши 09.02.2002 року житловий будинок з господарськими спорудами за договором довічного утримання і зареєструвавши своє право власності в МБТІ 03.07.3007 року, де-факто стала власником земельної ділянки. Цільове призначення ділянки не змінилося. Вона використовується позивачкою для обслуговування житлового будинку. В зв'язку з вищевикладеним суд вважає, що можливо визнати право власності на земельну ділянку, оскільки позивач є власником житлового будинку, її право власності на земельну ділянку становить 0,14 га, а тому Державний акт на право приватної власності на землю серії ЯГ № 400316 виданий 01.09.2006 року [PERSON]на підставі рішення Рокитнянської селищної ради № 53 від 11.05.2006 року зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010634701716 має бути визнаний недійсним. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved