Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування Комунарської районної адміністрації про усунення перешкод у здійсненні права користування майном в якому зазначив, що на підставі договору купівлі-продажу від 25.06.2000 року ним та відповідачкою по справі було придбано квартиру [ADDRESS]. Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 20.09.2006 року за позивачем визнано право власності на &frac12; частину зазначеної квартири. Рішення набуло чинності 20.09.2006 року. Протягом вересня - жовтня 2006 року, після прийняття рішення апеляційним судом позивач неодноразово намагався вселитися в належну йому частину квартири, але відповідачка перешкоджає його вселенню, двері не відмикає, надати екземпляр ключів відмовилася. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та суду пояснив, що в період шлюб ним та відповідачкою [PERSON] ними як подружжя за спільні кошти була придбана трикімнатна квартира [ADDRESS]. Рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 07.06.2006 року в задоволенні позову [PERSON]до [PERSON] про визнання частки майна особистою приватною власністю подружжя відмовлено, зустрічний позов [PERSON] до [PERSON]про розподіл майна, що є спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на квартиру задоволений частково. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 20.09.2006 року Рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 07.06.2006 року по цій справі скасовано та постановлено нове рішення наступного змісту: «Позов [PERSON]до [PERSON] про визнання частки майна особистою приватною власністю подружжя задовольнити. Визнати за [PERSON]право власності на &frac12; частку квартири [ADDRESS]. Визнати за [PERSON] право власності на &frac12; частку квартири [ADDRESS]. Позов [PERSON] про розподіл майна та визнання права власності на квартиру залишити без задоволення. На цей час позивач створив нову сім`ю, у нього немає іншого житла, та він вимушений знімати житло для своєї родини. Відповідачка перешкоджає його вселенню, змінила замки, ключі йому не надає. Просить суд забов`язати [PERSON] не чинити йому перешкоди в користуванні належною йому часткою квартири [ADDRESS], та вселити його у вищевказану квартиру. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні з позовом не згодна в повному обсязі та суду пояснила, що відповідно до рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 07.06.2006 року суд визнав за нею право власності на 7/8 часток квартири [ADDRESS], за позивачем суд визнав право власності на 1/8 частку вищевказаної квартири. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 20.09.2006 року вищевказане рішення скасовано та постановлено нове рішення, з яким вона не згодна та оскаржувала його до Верховного Суду України. В січні 2007 року Верховний суд України залишив без змін рішення Апеляційного суду Запорізької області від 20.09.2006 року. Однак з прийнятим рішення вона не згодна та вимушена в подальшому його оскаржувати. Відповідачка вважає що не має можливості позивачу вселятися в квартиру, так як це суперечить інтересам неповнолітньої доньки, при винесенні рішення не враховувалися інтереси доньки, та просить суд відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи Орган опіки та піклування Комунарської районної адміністрації Петренко Г.Ф. з позовом не згодна та суду пояснила, що суд при винесенні рішення повинен враховувати інтереси неповнолітньої дитини [PERSON], яка також мешкає у спірній квартирі, та вважає вселення позивача буде суперечить інтересам дитини. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, відповідача, представника третьої особи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном за власним бажанням. Власник має право виконувати відносно свого майна будь-які дії, які не суперечать діючому законодавсту. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як встановлено у судовому засіданні сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.08.1997 року, та в період шлюбу, 25.06.2000 року ними була придбана квартира [ADDRESS]. Рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 07.06.2006 року в задоволенні позову [PERSON]до [PERSON] про визнання частки майна особистою приватною власністю подружжя відмовлено, зустрічний позов [PERSON] до [PERSON]про розподіл майна, що є спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на квартиру задоволений частково. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 20.09.2006 року Рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 07.06.2006 року по цій справі скасовано та постановлено нове рішення наступного змісту: «Позов [PERSON] о [PERSON] про визнання частки майна особистою приватною власністю подружжя задовольнити. Визнати за [PERSON]право власності на &frac12; частку квартири [ADDRESS]. Визнати за [PERSON] право власності на &frac12; частку квартири [ADDRESS]. Позов [PERSON] про розподіл майна та визнання права власності на квартиру залишити без задоволення. Рішенням Верховного суду України рішення апеляційного суду Запорізької області від 20.09.2006 року залишено без змін. На цей час позивач не має можливості користуватися своєю &frac12; частиною квартири, так як відповідачка [PERSON] чинить йому перешкоди в користуванні частиною квартири, при цьому змінила замки та екземпляр ключів йому не надала. У позивача є сім`я та маленька дитина, у нього немає іншого житла, та позивач вимушений постійно знімати житло для своєї родини. Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, та суд вважає необхідним забов`язати [PERSON] не чинити [PERSON]перешкоди в користуванні &frac12; частиною квартири [ADDRESS], та вселити позивача в вищевказану квартиру.

Outcome: approved