overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та просила його задовольнити посилаючись на те, що знаходилася з відповідачем у трудових відносинах з 16 лютого 1976 року по 12 березня 2008 року. В день звільнення з нею не було проведено повного розрахунку всіх сум, що належать їй, тому просила стягнути з Первомайського Державного підприємства „Хімпром” заборгованість по заробітній платі у сумі 14552 грн. 50 коп. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги і просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, проте надав до суду відгук, у якому позов визнав і просив розглянути справу за відсутності його представника. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, встановивши обставини і відповідні до них правовідносини, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони з 16 лютого 1976 року по 12 березня 2008 року знаходилися у трудових відносинах, що вбачається з трудової книжки. В день звільнення відповідач - підприємство не провів виплату всіх сум, що належать позивачу. Сума заборгованості склала 14552 грн. 50 коп., що підтверджується довідкою ПДП „Хімпром” за № 991 від 08 квітня 2008 року. Виходячи з викладеного, суд вважає, що рішення по справі можна постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України у попередньому судовому засіданні у разі визнання позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. З відповідача також слід стягнути судовий збір в прибуток держави та витрати з інформаційно-технічного забезпечення, в порядку ст. 88 ч. 2 ЦПК України, так як позивач під час подання позову до суду була звільнена від їх сплати. На підставі ст. 116 КЗпП України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-22 00:00:00

Позивач просив задовольнити позовні вимоги, посилаючись на докази: [INFO] помер [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою :[ADDRESS] та грошові вклади, які знаходяться в філії - Первомайське відділення ВАТ “Ощадний банк” Харківської області. Позивач не має можливості оформити спадщину оскільки були відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Позивач просить визнати право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і грошові вклади в порядку спадкування Відповідачі проти позову не заперечують, надали заяви про розгляд справи за їхньою відсутністю. Суд, встановивши факти по справі та відповідні їм правовідносини, находить, що позовні вимоги підлягають задоволенню по слідуючим підставам. Дійсно, [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою :[ADDRESS] та грошові вклади, які знаходяться в операційно-касовому відділі філії - Первомайське відділення ВАТ “Ощадбанк” на основному рахунку [NUMBER] з залишком на суму 00. 11 грн., [NUMBER] з залишком на суму 03.09грн. та компенсаційному рахунку [NUMBER] з залишком вкладу на суму 484.25грн., що підтверджується довідкою філії-Первомайське відділення ВАТ ”Ощадний банк України”. Позивачка є єдиною спадкоємице. Позивач не має можливості оформити спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Факт належності спадкового майна померлому підтверджується довідками Суданської сільської ради Первомайського району Харківської області та копіями ощадних книжок. Таким чином, позивач має право власності на спадкове майно, яке підлягає захисту шляхом визнання права. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-22 00:00:00

Прокурор Тиврівського району в інтересах ВАТ «АК Вінницяобленерго» в особі СО «Тиврівські ЕМ» звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що [PERSON], будучи побутовим споживачем електричної енергії, шляхом зміни схеми включення лічильника , шляхом заведення фазного вводу до лічильника через запобіжну колодку , безобліково використав 5797кВт електричної енергії на 1294 грн. 42 коп , що стверджується Актом порушення Правил користування електричною енергією побутовим споживачем № 008646, складеним 14.12.2007р.. Просить стягнути з [PERSON] на користь ВАТ "АК Вінницяобленерго" 1294,42 грн.. . В судовому засіданні прокурор Вальчишен В.П. та представник позивача Мельничук Р.В. позовні вимоги підтримали, просять їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоч про час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно, в порядку встановленому законом, що стверджується розписками про отримання повісток. . Причин неявки суду не повідомив. Заява про відкладення розгляду справи не надійшла. Відповідно до ч.2.ст.77 ЦПК України сторони зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, представника позивача, вважає, що позов підлягає до задоволення з слідуючих підстав. [PERSON], будучи побутовим споживачем електричної енергії, шляхом зміни схеми включення лічильника, шляхом заведення фазного вводу до лічильника через запобіжну колодку , безобліково використав 5797кВт електричної енергії на 1294 грн. 42 коп. , що стверджується Актом про порушення Правил користування електричною енергією побутовим споживачем № 008646 від 14.12.2007р.. Доказів на спростування позову відповідач не надав. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода , завдана неправомірними діями майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-22 00:00:00

заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, вказавши, що в трудовій книжці колгоспника на її ім”я невірно зазначено прізвище, а саме замість „[PERSON]” написано „[PERSON]”, в довідці з нарахування заробітної плати зазначено також замість „[PERSON]” написано „[PERSON]” і в архівній довідці про прийняття в члени колгоспу зазначенно „[PERSON]” замість „[PERSON]”. Всі документи їй необхідно для оформлення пенсії, але встановити факт їх належності останній можливо тільки в судовому порядку, тому вона змушена звернутися до суду про встановлення належності правовстановлюючих документів. В судовому засіданні заявниця підтримала свої вимоги та просила свою заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи управління пенсійного фонду України в Полтавській області, в судове засідання не з'явилися, попередньо надавши заяву про розгляд справи без їх участі, проти заявлених вимог не заперечили. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Так, згідно паспорту заявниці вона [PERSON]., але в трудовій книжці колгоспника за № 776 від 24.03.1987 року її прізвище помилково зазначено як [PERSON]. Також в архівній довідці зазначено, що у книзі протоколів зборів уповноважених членів колгоспу „Україна” с. Дмитрівна Машівського району, Полтавської області, протокол № 2 від 28.04.1987 року ухвалено прийом [PERSON]. у члени колгоспу. З архівної довідки про нарахування заробітної плати працівників колгоспу „Україна” с. Дмитрівна Машівського району, Полтавської області записано про те, що [PERSON]. в період з 01.01.1987 року по 31.12.1993 рік отримувала заробітну плату, але замість „[PERSON]” записано „[PERSON]”. Враховуючи викладене, суд вважає, що факт належності правовстановлюючого документа та виданих довідок доведений в судовому засіданні та вимоги заявника підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] і [PERSON] про визнання дійсним договору міни квартири і будинку, укладеного 19.09.1997р. і зареєстрованого на товарній біржі “Ізумруд”. В заяві позивачка вказала, що 19.09.1997р. вона обміняла [ADDRESS], що належала їй на праві власності, на житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами, розташований по [ADDRESS], що належав відповідачам на праві власності. Договір міни був зареєстрований 19.09.1997р. на товарній біржі “Ізумруд”, а 23.09.1997р.- в бюро технічної інвентарізації. В лютому 2008 року вона мала намір продати вказаний житловий будинок і звернулася до нотаріальної контори, але нотаріус відмовив посвідчувати договір купівлі-продажу, оскільки договір міни не був нотаріально посвідченим. В зв”язку з тим, що відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення договору міни, позивачка просить у судовому порядку визнати цей договір дійсним. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримала позовні вимоги. Відповідачі не з»явилися у судове засідання, але від них надійшли заяви про визнання позову і з проханням розглянути справу буз їх участі. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову у судовому засіданні судом за наявності для того законних підстав приймається рішення про задоволення позову. Згідно ст.242 ЦК України 1963 року, який діяв на момент укладення договору, до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу. Згідно ст.227 ЦК України 1963 року договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) повинен бути нотаріально засвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин; недотримання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 ЦК України 1963 року). Згідно ч.2 ст.47 ГК України 1963 року якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Оскільки є законні підстави для задоволення позову, а визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-22 00:00:00

[PERSON]звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 200грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В заяві позивачка вказала, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого вони мають неповнолітнього сина. Протягом року вони проживають окремо. Син проживає з нею і знаходиться на її утриманні, а відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. У попередньому судовому засіданні позивачка від позову не відмовилась, а від відповідача надійшла заява про визнання позову в повному обсязі та з проханням розглянути справу без його участі. Згідно ч.4 ст.130 та ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову у попередньому судовому засіданні судом за наявності для того законних підстав приймається рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки є законні підстави для стягнення аліментів, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов необхідно задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-22 00:00:00

Відповідач при попередньому розгляді справи позов по суті та за обставинами визнав повністю. Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач є батьком її двох неповнолітніх дітей - дочки [PERSON], [INFO]народження, та дочки [PERSON], [INFO]народження, які проживають разом з нею, знаходяться на її утриманні та вихованні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому вона просить стягнути з відповідача 1\3 частку його доходів на утримання дітей на її користь до досягнення дітьми повноліття. При попередньому розгляді справи відповідач позов визнав, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей розмірі 1\3 частини своїх доходів. Не заперечує проти ухвалення рішення при попередньому розгляді справи. При попередньому розгляді позивачка підтримала свої позовні вимоги та просить її позов задовольнити у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення рішення при попередньому розгляді справи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. ст. 130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зі згоди сторін суд ухвалює рішення при попередньому розгляді справи. Судом були досліджені такі докази, які позивачка надала суду при зверненні з позовом: Свідоцтво про одруження, свідоцтва про народження дітей, довідка про склад сім»ї позивачки. Дослідивши матеріали цивільної справи та вивчивши дкази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом були встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до свідоцтва про розірвання, актовий запис № 440 (а.с.4), сторони дійсно знаходилися у зареєстрованому шлюбі до 19 грудня 2007 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] народження, та [PERSON], [INFO]народження, батьком яких є відповідач у справі, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с. 3, 5). Відповідно до довідки, наданої довідково-інформаційною службою «Інфо-Ком» м. Дніпродзержинська 17 квітня 2008 року (а.с. 2) неповнолітні діти дійсно проживають разом з позивачкою у справі за адресою: [ADDRESS], знаходяться на її утриманні та вихованні. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дочки р не надає. Згідно до ст. 181 ч.3 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в долі від доходу його матері, батька чи у твердій грошовій сумі. Зважаючи на те, що відповідач працездатний, є приватним підприємцем, щомісяця отримує доходи, кошти на утримання інших осіб не виплачує, аліменти на утримання дітей повинні бути стягнуті з нього в розмірі 1/3 частини його доходів, зважаючи на його матеріальне становище, на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 08.09.2007 року, актовий запис № [NUMBER]. Мотивував вимоги тим, що сімейне життя не склалось через різні характери і погляди на життя, в даний час вони не підтримують шлюбних стосунків і не ведуть спільного господарства, і вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, відповідно до викладених обставин, просив суд шлюб розірвати. На примирення не погодився. Відповідачка [PERSON] позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечила. Оскільки відповідачка визнала позов і визнання позову не суперечить закону, не порушує нічиїх прав і законних інтересів, суд вважає можливим розглянути справу по суті в попередньому судовому засіданні, відповідно до ст.ст. 130, 174 ЦПК України. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] [PERSON] і [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.09.2007 року. Тривалий час сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, через різні характери і погляди на життя позивач прийшов до переконання про те, що в подальшому в шлюбі не бажає перебувати. Суд вважає, що дана сім`я розпалась і збереження її неможливе. Формальне перебування в шлюбі суперечитиме інтересам сторін, тому його необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Могилів-Подільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задовольнити, розглянувши справу в даному судовому засіданні. Відповідач [PERSON], оповіщений у встановленому порядку про час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, надіслав письмову заяву, в якій не заперечує проти розірвання шлюбу, просив справу розглянути у його відсутність. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 03 листопада 1991 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER], виданого Слобода-Яришівською сільською радою народних депутатів 03.11.1991 року (а.с.4). У кожного з сторін даний шлюб перший. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] року народження, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Фактично сім'я розпалася. Причинами розпаду сім'ї позивачка назвала те, що у них з відповідачем різні характери, погляди на життя та на вирішення багатьох проблем. Крім того з серпня 2006 року сторони проживають окремо. Позивачка наполягає на розлученні, на примирення не погоджується. Просить судові витрати покласти на відповідача,неповнолітню доньку залишити проживати з нею. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 СК України дає суду підстави для розірвання шлюбу. На підставі ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, мотивуючи заяву тим, що розпорядженням Новгород-Сіверської райдержадміністрації №207 від 23.06.2006 року заявнику було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] у розмірі 4,5794 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельна ділянка знаходиться на території Попівської сільської ради Новгород-Сіверського району. При цьому, при заповненні бланку Державного акту на право на земельну частку працівниками Новгород-Сіверського районного відділу земельних ресурсів була допущена помилка, а саме призвище заявника було вказано як «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]», що унемолжливлює [PERSON] використання земельної ділянки. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заявлені вимоги. Представник заінетересованої особи, голова Попівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області в судове засідання не з»явився хоча був повідомлений про час та місце розгляду справу у встановленому законодавством порядку, ніяких клопотань не заявив. Представник заінтересованої особи Новгород-Сіверського відділу земельних ресурсів Кузьменко М.М., не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суд заслухавши доводи заявника, представника заінтересованої особи, а також дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне заяву задовольнити, оскільки заявлені вимоги і посилання заявника знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а саме: В судовому засіданні встановлено, що що розпорядженням Новгород-Сіверської райдержадміністрації №207 від 23.06.2006 року заявнику було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] у розмірі 4,5794 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельна ділянка знаходиться на території Попівської сільської ради Новгород-Сіверського району. При цьому, при заповненні бланку Державного акту на право на земельну частку працівниками Новгород-Сіверського районного відділу земельних ресурсів була допущена помилка, а саме призвище заявника було вказано як «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]», що унемолжливлює [PERSON] використання земельної ділянки. Той факт, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]належить [PERSON] не спростовується жодними доказами, а навпаки підтверджуються поясненнями заявниці та дослідженими в судовому засіданні доказами- даними копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] виданий Новгород-Сіверським відділом земельних ресурсів Чернігівської області, даними копії паспорта [PERSON] серії [NUMBER] виданого 21.08.1999 року Новгород-Сіверським РВ УМВС України в Чернігівській області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-22 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду із заявою про встановлення факту неправильного запису в свідоцтві про шлюб, мотивуючи заяву тим, що після смерті батьків залишилася спадщина яку заявнику необхідно прийняти та при цьому останній позбавлений такої можливості у звязку з втратою свідоцтва про шлюб батьків який укладався у 1936 році. Дана обставина унеможливлює заявника прийняти спадкове майно, інши несудовим шляход факт реєстрації шлюбу встановити неможливо. В судовому засіданні заявник [PERSON], підтримав заявлені вимоги. Представник заінтересованої сторони відділу РАЦС Н-Сіверського РУЮ Зайчик Н.Ю., в судове засідання не з»явилась, але попередньо надала суду письмову заяву про проведення судового засідання без її участі, заявлення вимог просила здійснити відповідно законодавства. Суд заслухавши доводи заявника та дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне заяву задовольнити, оскільки заявлені вимоги і посилання заявника знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а саме: В судовому засіданні встановлено, що після смерті батьків заявника залишилася спадщина яку заявнику необхідно прийняти. При цьому останній позбавлений такої можливості у звязку з втратою свідоцтва про шлюб батьків який укладався у 1936 році. Дана обставина унеможливлює заявника прийняти спадкове майно, інши несудовим шляход факт реєстрації шлюбу встановити неможливо. Факт рестрації шлюбу у 1936 між [PERSON] померлого [INFO] року та [PERSON] померлоі [INFO] року, не спростовується жодними доказами, а навпаки підтверджуються поясненнями заявниці та дослідженими в судовому засіданні доказами. На підставі наведеного,

Outcome: approved