Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-28 00:00:00

12 червня 2008 року [PERSON]. звернувся в суд з позовом до ДП «Волиньвугілля» про стягнення моральної шкоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 22 травня 2001 року під час виконання трудових обов'язків на шахті № 5 “Нововолинська”, де він працював механіком, з ним стався нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, і йому висновком МСЕК від 17 серпня 2004 року встановлено 50% втрати працездатності. Просив стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 40000 грн. Під час розгляду справи представник позивача [PERSON]. заявлені позовні вимоги підтримав повністю. Пояснив, що [PERSON]. був травмований на виробництві під час роботи на шахті № 5 “Нововолинська” майстром дільниці, 22 травня 2001 року. 25 травня 2001 року складено акт №23 про нещасний випадок форми Н-1. Висновком Волинської міжрайонної тубофтальмологічної МСЕК від 17 серпня 2004 року позивачу встановлено 75% втрати працездатності безстроково в т.ч. 50% - по виробничій травмі та 25% в зв'язку з професійним захворюванням. Вважає, що окрім отриманих [PERSON]. страхових виплат в зв'язку з травмою лівого ока під час виконання трудових обов'язків позивач має право на відшкодування моральної шкоди, яка полягає у важких фізичних, душевних, психічних стражданнях, завданих йому каліцтвом. При цьому посилається на акт № 9 амбулаторної судово-психолого-психіатричної експертизи від 17 січня 2006 року в якому зазначено, що гр-ну [PERSON]. було завдано моральну шкоду, яка за своєю глибиною є важкого ступеню. Вважає, що через ушкодження здоров'я на виробництві йому спричинено моральну шкоду, яку зобов'язаний відшкодувати заподіювач шкоди, яким являється ДП «Волиньвугілля». Просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на користь позивача 40000 грн. моральної шкоди. Представник відповідача Марчук Н.Є. позовні вимоги визнала, не заперечила щодо стягнення з ДП «Волиньвугілля» моральної шкоди в розмірі 40000 грн. як компенсацію [PERSON], що більше тридцяти років пропрацював на шахті, а внаслідок виробничої травми став інвалідом. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення в зв'язку з наступним. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON]. з 15 січня 1968 року працював на шахті №5 «Нововолинська», з 20 березня 1987 року по 15 жовтня 2001 року працював механіком участка на шахті №5, яка є виробничим підрозділом відповідача - ДП «Волиньвугілля» (а.с. 12-13). 22 травня 2001 року під час роботи на шахті № 5 “Нововолинська”, де він працював механіком, з ним стався нещасний випадок - під час виконання наряду електрослюсарем Лисюком В.В. - підготовки кріплення для підвіски водяного заслона з проволки, при відрубленні проволки зубилом, осколок від неї попав позивачу в ліве око, травмувавши його. Підтвердженням цьому є акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1 складений відповідачем 25 травня 2001 року (а.с.3-4). Основною причиною даного нещасного випадку як зазначено у пункті 7 акту Н-1 є невикористання засобів індивідуального захисту через непередбачення випадку травми. Осіб, які допустили порушення законодавства про охорону праці комісія не вбачає. (а.с.4). Висновком Волинської міжрайонної тубофтальмологічної МСЕК від 17 серпня 2004 року, позивачу [PERSON]. встановлено 75% втрати працездатності безстроково в т.ч. 50% - по виробничій травмі та 25% в зв'язку з професійним захворюванням. Вказані обставини підтверджуються копіями довідки МСЕК, медичним заключенням Інституту очних хвороб і тканинної терапії ім В.П. Філатова (а.с.7,8). У акті № 9 від 17 січня 2006р. амбулаторної судово-психолого-психіатричної експертизи (а.с.9-11) зазначено, що [PERSON]. було завдано моральну шкоду, до якої призвела моральна втрата за двома її видами з рядом ознак фізичних та моральних страждань (у вигляді втрати зору із порушенням зору на другому оці, тривалого болю, власних емоційних переживань), які спричинили соціально-психологічні наслідки певних форм та ознак (втрата звичного ритму життя, можливості реалізовувати власні наміри і плани). За шкалою оцінки видів моральної втрати, завдана [PERSON]. моральна шкода за своєю глибиною, є важкого ступеню. Нормами Конституції України, а саме ст.ст. 21, 43, 46 передбачені права працівників на охорону їх життя і здоров'я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має права на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, який фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Разом з тим ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. З пояснень представника позивача слідує, що заподіяна [PERSON]. моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, які він зазнав безпосередньо під час травмування, так і тих котрі він переносить по теперішній час. Отримані [PERSON]. виробничі травми періодично турбують його, у зв'язку з чим він вимушений і на даний час звертатися за медичною допомогою та проходити лікування. Відповідно до вимог ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпеки технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган не вправі вимагати від працівника виконання роботи, поєднаної з явною небезпекою для життя, а також в умовах, що не відповідають законодавству про охорону праці. Як встановлено в суді відповідач ДП «Волиньвугілля» не забезпечив безпечних умов праці [PERSON] на робочому місці, про що зазначено у пунктах 7, 10 акту за формою Н-1 від 25 травня 2001 року(а.с.3-4). Досліджені докази дають суду підстави вважати, що неправомірними діями відповідача ДП «Волиньвугілля» позивачу [PERSON]. спричинено моральну шкоду, яка виразилась у наступному. [PERSON]. отримав виробничі травми, під час травмування зазнав фізичний біль та страждання, які переносить і по теперішній час, втратив 50% професійної працездатності, вимушений був звільнитися з роботи та шукати іншу. Втрачена роботи являлась єдиним джерелом для існування позивача та його сім'ї. Все це вимагає від [PERSON]. додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно ч.1ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Отже, спричинена [PERSON]. моральна шкода у зв'язку з ушкодженням здоров'я від нещасного випадку на виробництві підлягає відшкодуванню відповідачем ДП «Волиньвугілля» з вини якого вона заподіяна. Відповідно до роз'яснень пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 року № 4 розмір моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Враховуючи характер моральних та фізичних страждань, їх тривалість, спосіб заподіяння і виходячи з засад справедливості та розумності, суд приходить до висновку, що в користь позивача [PERSON]. стягнути 40000 гривень на відшкодування моральної шкоди. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує обставини справи те, що позивач отримав важку травму лівого ока, проникаюче поранення рогівки травматичну катаракту (а.с.8), в зв'язку з чим проведена операція. Тривалий час позивач перебував на лікуванні, що підтверджується медичним заключенням Інституту очних хвороб ім.Філатова. Позивач є інвалідом другої групи від трудового каліцтва, йому протипоказана важка фізична праця. Втрата здоров'я призвела до втрати нормальних життєвих зв'язків, незручностей в побуті і вимагає від позивача додаткових зусиль для організації свого життя, а тому виходячи із характеру душевних страждань [PERSON]. та із засад розумності і справедливості, суд вважає, що до стягнення підлягає 40000 грн. моральної шкоди.

Outcome: approved