Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-14 00:00:00

07 лютого 2008 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів, який у подальшому уточнила, про відшкодування моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров`я її малолітньому сину. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 12 грудня 2007 р. біля 10.30 год. у приміщенні Троїцької школи малолітній син відповідачів [PERSON] штовхнув її малолітнього сина [PERSON], внаслідок чого він впав та зламав кінцівку лівої руки. Вважає, що цими неправомірними діями її сину заподіяна моральна шкода у розмірі 5 000 грн, яку просить стягнути з подружжя [INFO] та судові витрати по справі, а з Троїцької ЗОШ 100 грн моральної шкоди. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачі [INFO] заявлені вимоги не визнали мотивуючи тим, що відсутня їх вина у отриманні ушкоджень малолітнім [INFO]. Представник відповідача (ЗОШ) позов не визнала посилаючись на відсутність їх вини у заподіянні ушкодження учню їх школи [PERSON], що сталося внаслідок неправомірної поведінки учнів, але згодні сплатити 100 грн, які вимагає позивач. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, показання свідків, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦК України малолітня особа не несе відповідальності за завдану нею шкоду. За правилами ст. 1178 ЦК України шкода завдана малолітньою особою, відшкодовується її батьками, якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Якщо малолітня особа завдала шкоди під час перебування під наглядом навчального закладу, що зобов'язаний здійснювати нагляд за нею, цей заклад зобов'язаний відшкодувати шкоду, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їх вини. Як вбачається з матеріалів справи, 12.12.2007 р. біля 10.30 год., в коридорі другого поверху Троїцької ЗОШ, під час перерви, учні 6-го класу [PERSON], 1996 р. народження, та [PERSON], 1997 р. народження, здійснили боротьбу між собою, під час якої [INFO] падаючи схватив за шию [INFO] і той впав на нього. В результаті чого, [INFO] отримав тілесне ушкодження у виді перелому кінцівки лівої руки. Постановою Новоодеського РВ УМВС області 30.12.2007 р. у порушенні кримінальної справи відносно малолітнього [PERSON] відмовлено у зв'язку з відсутністю в його діях складу злочину. У судовому засіданні не здобуто доказів стосовно несумлінного здійснення чи ухиляння подружжям [INFO] від виконання обов'язків по вихованню сина. Натомість зі змісту характеристики малолітнього [INFO] наданої керівництвом школи випливає, що він добре навчається та сумлінно поводиться з однокласниками, що свідчить про належне його виховання батьками (а. с. - 11-12). Таким чином, виходячи з принципу змагальності сторін, передбаченого ст. 10 ЦПК України, суд не вбачає правових підстав щодо стягнення з подружжя [INFO] моральної шкоди. Згідно пунктів 2.1., 2.2. Положення Про порядок розслідування нещасних випадків, що сталися під час навчально-виховного процесу в навчальних закладах (затверджено в Міністерстві освіти і науки 31.08.2001 р. № 616, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.12.2001 р. за № 1093/6284) нещасний випадок, який стався з учнем, підлягає розслідуванню. З висновку акту № 1 від 12.12.2007 р. про нещасний випадок видно, що він стався в результаті порушення правил поведінки учнів у школі під час перерви, незважаючи на те, що з ними проводився інструктаж, навчання з охорони праці, безпеки життєдіяльності (а. с. - 19). Ця обставина підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими поясненнями очевидців [PERSON] та [PERSON] (а. с. - 11, 16, 23, 24, матеріал № 1483). Наведене свідчить про відсутність вини в заподіянні моральної шкоди сину позивача з боку навчального закладу, а тому у задоволенні цих вимог також слід відмовити.

Outcome: dismissed