Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-26 00:00:00

Звенигородське підприємство теплових мереж звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за надані послуги з теплопостачання. Позов обгрунтовується тим, що позивач з 1 лютого 2007 року по 31 березня 2008 року надавав відповідачу послуги з теплопостачання належної йому квартири [ADDRESS], проте відповідач не оплачував їх , що призвело до утворення боргу за вказаний період в сумі 1705,88 гривень. В судовому засіданні представник позивача просить позов задовольнити частково, в сумі 705 гривень 88 коп., враховуючи те, що відповідач сплатив частину боргу в сумі 1000 гривень.. Судові виплати по оплаті витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи судом в сумі 30 гривень також просить не стягувати оскільки відповідач відшкодував їх добровільно. Відповідач про час і місце судового розгляду справи, про зменшення розміру позивних вимог, повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, про причину неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Згідно ст. 20 Закону України від 24.05.2004 року “ Про житлово -комунальні послуги” споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово - комунальних послуг, оплачувати житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Порядок обліку та оплати послуг з теплопостачання в період за який не оплатила послуги відповідачка встановлюється постановою Кабінету Міністрів України “ Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення” від 21.07.2005 року № 630. Послуги з теплопостачання квартири [ADDRESS] і належить відповідачу та членам його сім'ї на підставі договору дарування від 07.09.2002 року, в період з 1 лютого 2007 року і 31 березня 2008 надавало Звенигородське підприємство теплових мереж. Позивач виконує свої обов'язки по забезпеченню будинку, в якому знаходиться належна відповідачу квартира, тепловою енергією. Однак плату за надану комунальну послугу своєчасно не одержує. Борг відповідача за період з 1 лютого 2007 року по 31 березня 2008 року складає 705 гривень 88 коп., зазначену суму слід стягнути з відповідача на користь позивача. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Оскільки відповідач оплатив понесені позивачем витрати по оплаті витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи судом підстав для їх стягнення немає. Від сплати судового збору позивача звільнено на підставі рішення Звенигородської міської ради від 23.01.2008 року № 24 -10 У “ Про звільнення Звенигородського ПТМ від сплати державного мита”, відповідача - на підставі п.18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 року “ Про державне мито”. На підставі ст. 526, 527, 530, ЦК України, п. 6 ст.20 Закону України від 24.05.2004 року № 1875 - 1У “ Про житлово - комунальні послуги”, п. 12,20,21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затв. Пост. КМ. України від 21.07.2005 року № 630,

Outcome: approved