Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-03 00:00:00

У жовтні 2007 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по наданим послугам з теплопостачання. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач [PERSON]. мешкає у квартирі [ADDRESS] в м.Вугледарі Донецької області. Відповідач користується опаленням, однак, своєчасно та повному обсязі не робить оплату за надану йому позивачем теплову енергію. В зв”язку з цим згідно розрахунку позивача у відповідача склалась заборгованість за період з 01.04.2003 року по 01.08.2007 року у розмірі 1073,74 грн. Вказану суму позивач просив стягнути на його користь з відповідача. В судовому засіданні представник позивача змінила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надану теплову енергію за період з 1 травня 2005 року по 1 травня 2008 року у розмірі 720 грн. 60 коп. Крім цього позивач, посилаючись на ст..ст.526 та 625 ЦК України просив стягнути з відповідача індекс інфляції за весь час прострочки зобов'язання у розмірі 392,73 грн. та три процента річних у розмірі 64,97 грн. Мотиви та обґрунтування позову залишила без змін. В судовому засіданні відповідач [PERSON]. змінені позовні вимоги не визнав повністю та пояснив, що він як інвалід війни 1 групи згідно ст..13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на 100-процентна знижка за користування опаленням житла на подвійний розмір нормативної опалювальної площі (42 кв. метри на кожну особу, яка має право на знижку плати, та 21 кв. метр на сім'ю), тобто на всю загальну площу квартири, яак складає 50,3 кв.м. З цих пістав вважає, що заборгованості у вказаний у позові період у нього не було.Посилання на норми ЦК України в частині стягнення розміру індексу інфляції та 3 процентів річних також вважає необґрунтованими, тому що суми заборгованості у нього немає. З цих підстав позовні вимоги не визнає повністю та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Суд, вислухавши доводи та заперечення, надані сторонами на обґрунтування своїх вимог та заперечень, вивчивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи, приходить до висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства „Вугледартепломережа” підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON]. мешкає у квартирі [ADDRESS] в м.Вугледарі Донецької області, яка належить йому на праві приватної власності згідно договору дарування (а.с.3,25). Разом з ним у вказаній квартирі мешкає його дружина [PERSON]. з березня 2004 року, з якою він знаходиться у шлюбі з 22.07.1972 року, що підтверджується актом житлової організації, актом виконкому Вугледарської міської Ради та копією свідоцтва про шлюб (а.с.18,20,21) Згідно п.п14,17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572 та ст.67 ЖК України плата за використання теплової та електричної енергії, газу, за водопостачання і каналізацію та інші послуги власниками квартир (будинків), наймачами, орендарями, вноситься за затвердженими в установленому порядку тарифами. Платежі за комунальні послуги та інші послуги власниками квартир вносяться щомісячно не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інші строки. Згідно з посвідченням [NUMBER], виданим Вугледарським відділом соціального захисту населення 23.02.1998 р., відповідач є інвалідом 2-ї групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для інвалідів війни. Згідно п.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 р. (зі змінами та доповненнями) відповідач [PERSON]. має право на 100-процентну знижку плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім'ю. З матеріалів справи вбачається, що загальна площа квартири відповідача становить 50,3 кв.метрів, тому площа житла, на яку нет розповсюджується вказана знижка і за яку відповідач повинен сплачувати послуги по теплопостачанню становить 18,8 кв. метрів. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості позивачем проводилося нарахування сум за користування тепловою енергією за площу понад встановлені законом норми , на які розповсюджується пільга відповідача, відповідачем не провадилась оплата за період з 1 травня 2005 р. по 1 травня 2007 року і з урахуванням місячного нарахування заборгованість відповідача складає 720 грн.60 коп. (а.с.53-54) Доводи відповідача [PERSON] про те, що площа квартири, на яку надається знижка, повинна складати подвійний розмір нормативної опалювальної площі (42 кв. метри на кожну особу, яка має право на знижку плати, та 21 кв. метр на сім'ю) згідно п.п.3 п.5 ст.13 вищезазначеного Закону, необгрунтовані. Вказана норма Закону стосується оплати користування газом для опалювання житла, а не розрахунків плати за опалення. Також не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача відносно стягнення з відповідача індексу інфляції за весь час прострочки зобов'язання у розмірі 392,73 грн. та три процента річних у розмірі 64,97 грн. з наступних підстав. Згідно ст.1 Закону України «Про тимчасову заборону стягнення з громадян України пені за несвоєчасне внесення плати за житлово-комунальні послуги» від 13.11.1996 р., який діє до теперішнього часу, тимчасово забороняється нараховувати по розрахунках з 1 жовтня 1996 року та стягувати з громадян України пеню за несвоєчасне внесення квартирної плати та за житлово-комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична енергія, теплова енергія, водовідведення, утримання і експлуатація житла та прибудинкових територій, сміттєзбирання, ліфтове господарство). На підставі ч.3 ст.82 ЦПК України та п.18 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» суд вважає необхідним звільнити [PERSON] від сплати судових витрат. На підставі вищевикладеного, п.п14,17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572, ст.67 ЖК України, п.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 р., ст.1 Закону України «Про тимчасову заборону стягнення з громадян України пені за несвоєчасне внесення плати за житлово-комунальні послуги» від 13.11.1996 р.,

Outcome: partial