Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-04 00:00:00

В травні 2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, сплату відсотків за прострочення грошового зобов'язання та моральної шкоди. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 9 грудня 2007 року вона позичила [PERSON] дві тисячі доларів США, що по курсу становило 10000 грн., в свою чергу остання зобов'язувалася повернути гроші з 5% відсотками до 10 січня 2008 року, але своє зобов»язання не виконала. Взяті відповідачем зобов'язання підтверджуються власноручною розпискою. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити в повному обсязі. Пояснила, що 9 грудня 2007 року позичила відповідачу 2000 доларів США, що по курсу становило 10000 грн., які відповідач зобов'язувалася повернути до 10 січня 2008 року, про що свідчить її розписка, але своє зобов'язання не виконала. На неодноразові нагадування про повернення боргу відповідач обходилась тільки обіцянками. Вважає, що такими діями відповідача їй завдано моральну шкоду, яку вона просить стягнути з неї в сумі 1700 грн. Відповідач [PERSON] позов визнала повністю, погоджується виплатити позивачу [PERSON] борг в сумі 12500 грн. Судом встановлено, що 9 грудня 2008 року позивач [PERSON] позичила відповідачу [PERSON] 2000 доларів США, що по курсу становило 10000 грн., які відповідач зобов'язувалася повернути з 5% до 10 січня 2008 року, про що свідчить її розписка від 9 грудня 2007 року, але своє зобов'язання не виконала. Дані обставини підтверджуються розпискою позичальника 9 грудня 2007 року і в судовому засіданні відповідач їх визнала. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Стягненню підлягає сума основного боргу з п'ятьма відсотками від позичкової суми та три відсотка річних від простроченої суми. У відповідності до ст. 1047 ч.1 ЦК України - договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом неоподаткований мінімум доходів громадян. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов”язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності з вимогами ст. 545 ЦК України - прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання зобов'язання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор прийнявши виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. Згідно ст. 1051 ЦК України - позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Відповідно до ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов»язання. Суд вважає, що в даній конкретній ситуації є вина відповідача в порушенні договірних зобов'язань. Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди за невиконання зобов'язання - то виходячи з встановленого, приймаючи до уваги, що договір між сторонами був укладений, враховуючи роз'яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди” п.2, згідно з яким, спори про відшкодування моральної шкоди розглядаються, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції, у випадках, передбачених ст.ст. 7, 440-1 ЦК УРСР та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Ст. 23 ЦК України передбачено - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, коли моральна шкода відшкодовується незалежно від вини. Суд вважає, що позов в частині стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягає, так як законом не передбачено стягнення моральної шкоди в правовідносинах, що виникають між сторонами в даному випадку. Судові витрати понесені позивачем на оплату держмита, інформаційно-технічне забезпечення та оплату правової допомоги - стягнути з відповідача [PERSON]. на користь [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: partial