Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що 31.01.2005 року відповідачем до Нижньогірського РВ ГУ МВС України в Криму була подана заява, в якій вказано, що позивач не маючи дозвільних документів, виїжджає перед рейсовими автобусами, які належать приватному підприємству відповідача, та збирає пасажирів, чим наносить збитки відповідачу, перешкоджає нормальній роботі рейсових автобусів та створює аварійну обстановку. 18 лютого 2005 року о 8 годині на автодорозі Сімферополь-Харків, позивач був зупинений державтоінспектором, який пояснив, що причиною зупинки є наявність заяви відповідача, у зв'язку з цим позивачу було запропоновано прибути до ДАІ. 21.02.2005 року він був ознайомлений з заявою відповідача, яка принижувала його честь, гідність та ділову репутацію як приватного підприємця. Зміст заяви, та те, що він повинен був їздити до ДАІ, що вказану заяву розібрали, погіршило стан його здоров'я, тому він був госпіталізований до ендокринологічного відділення РКЛ ім. Семашко. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав у повному обсязі, пояснив, що він зареєстрований як приватний підприємець, заявою відповідача його здоров'ю та діловій репутації було спричинено моральну шкоду, яку він оцінює в 3000 грн. Хворіє з 1988 року на ендокринне захворювання, перебуває на диспансерному обліку. Шкода, спричинена його здоров'ю полягає в тому, що він дуже нервував через наявність заяви відповідача, шкода, спричинена його діловій репутації, як приватного підприємця, полягає в тому, що стосовно нього були поширені відомості, які не відповідають дійсності, також йому довелося приїхати до ДАІ для розгляду заяви. Тому просив задовольнити позов. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що він дійсно звертався до ДАІ з заявою, де вказав, що позивач не маючи дозвільних документів виїжджає перед його автобусами, чим створює аварійну обстановку, крім того, в нього немає дозвільних документів, а саме затвердженого маршруту, відповідно до якого він мав би їздити, тому він їздить де захоче та збирає пасажирів перед його автобусами. Судовим розглядом встановлено, що позивач зареєстрований як приватний підприємець (а.с.4-6), страждає на ендокринне захворювання (а.с.7-9), є інвалідом другої групи (а.с.6). У заяві відповідача від 28.01.2005 року, яка адресована начальнику Нижньогірського РВ МВС України в АР Крим, вказано, що позивач не маючи дозвільних документів виїжджає перед автобусами відповідача, чим створює аварійні ситуації, перешкоджає нормальній роботі рейсових автобусів та наносить збитки підприємцям, тому просить розібратися та прийняти відповідні заходи (а.с.10). У відповідності до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Позивач свої вимоги мотивує тим, що внаслідок звернення відповідача до Нижньогірського РВ МВС України в Криму йому була спричинена моральна шкода, яка полягає в його душевних стражданнях, тому в нього погіршилося здоров'я, також у приниженні його честі та гідності, а також ділової репутації, оскільки відповідач поширював відомості, які не відповідають дійсності. У відповідності до ч.1 ст.1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. У Рішенні Конституційного Суду України №8-рп від 10.04.2003 року зазначено, що звернення громадян до правоохоронного органу, що містять певні відомості про недодержання законів передаються та повідомляються не з метою доведення таких відомостей до громадськості чи окремих громадян, а з метою їх перевірки уповноваженими на це законом посадовими особами. Тому такі звернення не можуть вважатися поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію або завдають шкоду особі. Також суд відхиляє доводи позивача про те, що він захворів після того, як узнав про подану відповідачем до правоохоронного органу заяву, оскільки він у судовому засіданні пояснив, що страждає на хронічні захворювання з 1988 року, крім того, згідно виписного епікризу з 21.02.2005 року по 02.03.2005 року позивач знаходився на лікуванні в ендокринологічному відділенні РКЛ ім. Семашко з діагнозом рецидив змішаного токсичного зобу, тяжка форма, мерцательна арітмія, хронічний бронхіт, хронічний гастріт, тірестоксична енцефалоофтальмопатія. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. На підставі ст.ст. 23 ЦК України, ст.1 ч.1 ЗУ «Про звернення громадян»,

Outcome: approved