Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-05 00:00:00

06.02.2007р. [PERSON] звернувся в Іллічівський міський суд Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про встановлення порядку користування жилим приміщенням та зобов*язання не чинити перешкод у користуванні ним. (а.с.4-5). 26.03.2008р. [PERSON] надав суду додаткову позовну заяву про зміну позовних вимог і назвав їх про поділ майна, яке він набув з відповідачкою (а.с.113-114). 09.07.2007 року [PERSON] подала в суд зустрічну заяву про визнання обсягів спільно нажитого майна і збільшення частки в спільно нажитому майні (а.с.50-51). 05.03.2008р. [PERSON] уточнила свій зустрічний позов (а.с.106-108) Позивач [PERSON] в своєму першому позові просив суд встановити порядок користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], виділивши йому в натурі кімнату площею 14,6 кв.м, а підсобні приміщення - коридор, ванну кімнату з туалетом і кухню залишити у спільному користуванні. Зобов*язати [PERSON] не перешкоджати користуванню виділеною йому кімнати та підсобними приміщеннями квартири. 2. В зміненій позовній заяві [PERSON] просить суд - «постановити рішення, яким майно, набуте ним з відповідачкою поділити. Виділити [PERSON] [ADDRESS], [PERSON], грошову компенсацію у сумі 198702 грн. і окремо 31290 грн., а всього 229992 грн. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує з посиланням на ст. 60 і 70 Сімейного Кодексу України, вважаючи, що майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Позивач ([PERSON]) вважає, що йому мають бути відшкодовані витрати, які понесли його батьки на ремонт квартири в сумі 31290 гривен. [PERSON] у своєму зустрічному позові стверджує, що вона з [PERSON] знаходилась в зареєстрованому шлюбі з 2001 по 2006 рік, 30.11.2004 року вони купили спірну квартиру за 22500 доларів США, із яких батьки відповідача внесли 3250 доларів США, а її батьки внесли 19250 доларів США, тобто 85,5% від вартості квартири, а доля позивача ([PERSON]) рівна 14,5% вартості квартири, а тому просить суд постановити рішення, яким визнати об*єм сумісно нажитого майна у вигляді однокімнатної квартири [ADDRESS], ринковою вартістю 339106 гривен (триста тридцять дев*ять тисяч сто шість) гривень і збільшити розмір її частки в спільно нажитому майні до суми 289935 (двісті вісімдесят дев*ять тисяч дев*ятсот тридцять п*ять) гривень, що складає 85,5% вартості спірної квартири. Зменшити частку [PERSON] в вартості спільного майна у вигляді двохкімнатної [ADDRESS] до суми 49170 грн. (сорок дев*ять тисяч сто сімдесят) гривен, що складає 14,5% вартості спірної квартири і припинити право власності [PERSON] на його частку у спільному майні в зв*язку з тим, що річ є неподільною. Визнати за нею ([PERSON]) право власності на [ADDRESS] і зобов*язати її ([PERSON]) сплатити на користь [PERSON] вартість його частки у спільному майні, яка дорівнює 49170 (сорок дев*ять тисяч сто сімдесят( гривень). Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує з посиланням на норми ст.ст.68 і 71 СК України, ст.ст. 357, 364, 365, 372 ЦК України. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої вимоги і пояснив суду, що коли він був у шлюбі з [PERSON], то в 2004 році вони купили квартиру, яка є предметом спору, за день до купівлі квартири він привіз з міста Києва, де працював на той час, одинадцять тисяч доларів США і передав ці гроші батькові, щоб той ввійшов в долю з батьками [PERSON] для купівлі квартири. [PERSON] не зміг пояснити суду звідки взяв одинадцять тисяч доларів США. [PERSON] пояснив, що в спірній квартирі він з відповідачкою не проживав, але його батьки зробили ремонт в 3. спірній квартирі. [PERSON] вважає, що відповідачка повинна йому сплатити половину вартості квартири і витрати на ремонт квартири. І усно, і письмово позивач [PERSON] погодився на грошову компенсацію його долі в спірній квартирі. Довірена особа позивача, його батько - [PERSON] в судовому засіданні пояснив суду, що він особисто їз своїх власних збережень передав сватам на покупку спірної квартири 6000 доларів США, а ще 5000 доларів США його дружина взяла в кредит у банку. Коли ж судом було спростовано його твердження, то він ([PERSON]) пристав на версію про те, що його син [PERSON] передав йому особисто 11000 доларів США, а він ці гроші передав сватам в день покупки квартири. [PERSON] стверджує, що ремонт в спірній квартирі проводив він особисто і за свої кошти, вважає, що його синові (позивачеві) має бути сплачена половина від вартості квартири на ремонт цієї квартири. Відповідачка і позивачка по зустрічному позову [PERSON] частково заперечує проти позовних вимог [PERSON], при цьому пояснила суду, що з позивачем [PERSON] вона зареєструвала шлюб восени 2001 року. Через три роки після вступу в шлюб її батьки і батьки [PERSON] вирішили купити їм двохкімнатну квартиру, а так як своїх грошей у них з позивачем не було, то вони вирішили (батьки) купити квартиру за свої (батьків) гроші. Її мати [PERSON] 30.11.2004р. продала свою однокімнатну квартиру і в цей же час оформили купівлю-продаж спірної квартири. Гроші в сумі 19250 доларів США, виручені від продажу однокімнатної квартири матері зразу же були передані власнику двохкімнатної квартири [ADDRESS]. В день оформлення купівлі-продажу батько позивача [PERSON] передав їй 4050 доларів США на купівлю спірної квартири за спірну квартиру було сплачено 22500 доларів США. [PERSON] категорично заперечує проти твердження позивача, що нібито він позивач передав своєму батькові [PERSON] 11000 доларів США. Таких грошей у [PERSON] не могло бути, так як вона і [PERSON] на той час працювали у фірмі в м.Києві і всі гроші, які вони заробляли, тратили на свої потреби, ще у батьків просили грошової допомоги. [PERSON] вважає, що спірна квартира була куплена за гроші батьків, при цьому її мати внесла в оплату 19250 доларів США, а батько [PERSON] - 3250 доларів США. Згодна сплатити [PERSON], 14,5% від вартості квартири за оцінкою експертизи, не заперечує проти виплати затрат, які поніс батько позивача на ремонт спірної квартири. Опитана в суді у якості третьої особи [PERSON] пояснила суду, що після того як її дочка [PERSON] вийшла заміж за [PERSON], вона ([PERSON]) надала їм для проживання квартиру однокімнатну. Коли діти працювали в м.Києві, то свати ([PERSON]) запропонували купити для дітей двохкімнатну квартиру. Вона не заперечувала. На момент, коли оформлялась 4. купівля спірної квартири у сватів [PERSON] було всього 4050 доларів США, які вони передали через дочку [PERSON], а вона ([PERSON]) в день купівлі квартири продала-подарувала свою однокімнатну квартиру, а виручені від продажі гроші 19250 доларів США, передала продавцю квартири, спір про яку розглядає суд, а із сватових грошей за квартиру було сплачено 3250 доларів США. Коли у дітей зіпсувались подружні відносини і справа йшла до розірвання шлюбу, то вона ([PERSON]) запропонувала [PERSON] (батьки позивача) продати спірну квартиру, а гроші поділити пропорціонально внесків, які були ними (батьками) зроблені при її покупці. [PERSON] був згодний з цією пропозицією, але сказав, що буде дорожче продати, якщо зробити ремонт. Вона була проти того, щоб робити ремонт, але [PERSON] все таки зробив ремонт. Після ремонту [PERSON] заявив, що гроші, які будуть виручені від продажу квартири вже треба буде ділити пополам. Вона ([PERSON]) не згодна, щоб ділити все навпіл, вважає, що долі в вартості квартири мають визначитись пропорціонально внесеним батьками грошам на купівлю квартири. [PERSON] заперечує проти пояснень [PERSON], щодо передачі ним 11000 доларів США на купівлю квартири. Таких грошей у [PERSON] ніяк не могло бути, так як все що вони заробляли тратили на свої потреби. Вважає, що зустрічний позов [PERSON] має бути задоволеним, а позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Свідок [PERSON] пояснила суду, що 30.11.2004 року [PERSON] одночасно оформляла в агентстві нерухомості дві угоди: по одній вона продала-подарувала свою однокімнатну квартиру і купила для дочки двохкімнатну квартиру. Гроші в сумі 19250 доларів США, виручені від продажу однокімнатної квартири, зразу ж в агентстві були передані їй ([PERSON]) за двохкімнатну квартиру і ще доплачено 3250 доларів США. Під час оформлення двохкімнатної квартири вона ([PERSON]) пропонувала [PERSON] оформити цю квартиру на дочку - [PERSON], але [PERSON] сказала, що це може зашкодити сімейним відносинам дітей. Опитана в суді свідок - [PERSON] пояснила суду, що вона купила у [PERSON] однокімнатну квартиру за 20000 доларів США, гроші передала реєлтерові із агентства нерухомості [PERSON] З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів повідомлених свідками. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти, та відповідні їм правовідносини. 24.11.2001 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], про що зроблено актовий запис № 1440 у відділі РАЦС Іллічівського міського управління юстиції Одеської області (а.с.7 на звороті). 30.11.2004 року [PERSON] за договором дарування передала громадянці [PERSON] свою однокімнатну [ADDRESS], зареєстрований в реєстрі 11680 (а.с.55). 30.11.20094 року було оформлено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], зареєстрований в реєстрі під № 11689. За цим договором [PERSON] і [PERSON] купили зазначену квартиру (а.с.9-10). Обидва договори оформлені приватним нотаріусом [PERSON] 26.11.2004 року КП «БТІ» м. Іллічівська було виготовлено технічний паспорт (інвентарний № 8495 і реєстраційний № 54-ПР37-261) на [ADDRESS], в якому власниками квартири зазначені: [PERSON] і [PERSON] (а.с.11-15). За довідкою № 210 від 27.01.2007 року в квартирі[ADDRESS] з 26.01.2005 року зареєстрований [PERSON] (а.с.16). 05.10.2006 року між [PERSON] і [PERSON] було розірвано шлюб (а.с.18). 22.12.2006 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON](а.с.17).\ За висновком № 27 судової будівельно-технічної експертизи від 21.12.2007 року ринкова вартість [ADDRESS] складає 397405 гривень. На ремонт квартири було витрачено 31290 гривень. Розділ спірної квартири не можливий (а.с.75-84). Нормою ст. 60 Сімейного Кодексу України передбачено підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя, «майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, а кожна річ, набута за час шлюбу є об*єктом спільної сумісної власності подружжя». Статею 68 СК України зазначається,що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. У відповідності зі ст. 69 СК України, - «дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу». Згідно зі ст.70 СК України, - « у разі поділу майна, що є об*єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішені спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена…» У ст.71 СК України визначено способи та порядок поділу майна, що є об*єктом права спільної сумісної власності подружжя, якою передбачається, 6. що майно , що є об*єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленостями між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на квартиру, допускається лише за його згодою. Нормою ст.183 ЦК України передбачається розподіл речей на подільні та неподільні. Спірна квартира визнана, як неподільна. У відповідності зі ст.364 ЦК України, - співвласник має право на виділ в натурі частки майна, що є у спільній частковій власності, а якщо виділ в натурі є неможливим, співвласник має право на одержання від другого співвласника компенсації вартості його частки. Згідно з нормою ст. 365 ЦК України - «право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо річ є неподільна». Нормою ст. 372 ЦК України визначено порядок поділу майна, що є спільною сумісною власністю, в якій зазначається, що за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його не дійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачається, що вирішувати спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з*ясовувати джерело і час його придбання (п.23). Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто (п.24). Пункт 25 Постанови звертає увагу судів на те, що вирішуючи питання про поділ майна, що є об*єктом спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільні речі, суди мають застосовувати положення частин 4 і 5 ст. 71 СК, щодо обов*язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. [PERSON] в судовому засіданні дав згоду на отримання грошової компенсації, що в подальшому підтвердив в своєму уточнені-зміні позовних вимог. [PERSON] погодилась внести грошову компенсацію на депозитний рахунок суду, але Іллічівський міський суд не має депозитного рахунку. З наведеного, суд робить висновок, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, вимоги викладені у зустрічному позові [PERSON] підлягають частковому задоволенню. 7.

Outcome: approved