Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-14 00:00:00

19 березня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей вказаного віку, яку в судовому засіданні підтримала повністю і просила задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнав повністю, заперечував проти його задоволення, вказуючи на те, що дитина проживає з позивачкою не постійно - тиждень живе з батьком і тиждень з матір»ю. Тому просив відмовити у задоволенні позову. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах і від сумісного життя мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]народження, який проживає з позивачкою і періодично проживає з відповідачем( а.с.3-5,8,27). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. В судовому засідання з пояснень сторін встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини більше восьми місяців. Позивач не хворіє, не працює, постійного заробітку не має, отримує матеріальну допомогу у зв»язку з доглядом за дитиною в розмірі 130 грн. (а.с.10). Дитина на обліку у зв»язку з хронічними захворюваннями не перебуває, але іноді хворіє (а.с.7,25). Відповідач має постійне місце роботи та середньомісячний дохід в сумі 1272,14 грн., аліменти нікому не виплачує, інших утриманців не має(а.с.12). При визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини. При цьому розмір аліментів на одну дитину відповідно до Закону України № 2901-ІV від 22 вересня 2005 року, який набрав чинності 15 жовтня 2005 року, не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який згідно ст.. 58 Закону України “Про Державний бюджет України на 2008 рік” від 28.12.2007 року встановлено з 1.04.2008 року в сумі 538 грн. Тому, враховуючи матеріальне становище відповідача та його неповнолітнього сина, а також те, що позивач тимчасово не працездатний, інших доходів крім матеріальної допомоги по догляду за дитиною не одержує, дитина знаходиться у нього не на постійному утриманні, а також періодично проживає з відповідачем, який працює і має достатній дохід, щоб надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в той період, коли вона проживає з позивачкою, матеріальне становище якої значно гірше ніж відповідача, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню частково - відповідач має можливість виплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно. Незважаючи на те, що відповідач позовні вимоги не визнає повністю, посилаючись на те, що він утримує дитину в період її проживання в його сім»ї, між тим відповідач не надав жодного доказу того, що дитина перебуває на повному його утриманні, а надана відповідачем довідка (а.с.29) про це не свідчить. Тому суд вважає ті обставини, на які він посилається, не доведеними. Крім того в порядку ст.ст.81, 83,87 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн., а також на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за 1 місяць.

Outcome: approved