Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

до суду із позовною заявою про визнання договору дарування недійсним звернулись [PERSON]та [PERSON]до [PERSON] , посилаючись на те, що договір дарування житлового будинку, укладений між їх бабою [PERSON]. і відповідачкою є недійсним. У судовому засіданні позивач [PERSON]. підтримала позовні вимоги та пояснила, що вона із сестрою спадкоємицею після смерті баби [PERSON], однак після смерті дізналась що її баба за декілька днів до смерті подарувала свій будинок відповідачці. Вважає, що на момент укладання договору [PERSON]. перебувала у такому стані, коли вона не могла розуміти значення своїх дій або керувати ними. Позивач [PERSON]. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та пояснила, що бабуся перед смертю не впізнавала рідних, забувала про все. Відповідач [PERSON]. позовні вимоги не визнала та пояснила, що її мати до самої смерті нормально сприймала оточуючих, розуміла свої дії і оскільки вона її доглядала, то вирішила подарувати відповідачці будинок. Коли укладала договір дарування, то її мати розуміла значення своїх дій. Представник відповідача [PERSON]. позовні вимоги не визнав, вважає, що позовні вимоги не підтверджуються і позивачами не надано доказів, того, що [PERSON]. при укладанні договору дарування не розуміла значення своїх дій. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що бачила, як відповідачка разом з чоловіком та матір”ю приїжджали до нотаріуса і нотаріус виходила до машини підписувати документи. Крім того свідок пояснила, що нічого особливого в психічному стані [PERSON]. не помітила. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідачка доглядала матір, яка хворіла, але почувала себе нормально. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON]. „швидка допомога” забирала до лікарні, оскільки у неї болів живіт. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що незадовго до смерті [PERSON]. вона спілкувалась з нею і остання скаржилась тільки на болі в животі, однак все розуміла і нормально спілкувалась. Свідки [PERSON], [PERSON]та [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що перед смертю бачили [PERSON]., розмовляли з нею, вона знаходилась і нормальному стані, впізнавала рідних, розмовляла з ними. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що працювала в управлінні соціального захисту настелення і обслуговувала [PERSON]. За час відвідувань не помічала будь-яких психічних розладів, нормально спілкувалася з усіма, розмовляла. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON]. неодноразово при житті говорила, що нікому будинок відписувати не буде. Перед смертю вона дуже хворіла, забувала про все, не впізнавала рідних. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що перед смертю [PERSON]. хворіла та забувала що говорила, не впізнавала людей. В судовому засідання встановлені такі факти і цивільно-правові відносини. 23 жовтня 2006 року [PERSON]та [PERSON] уклали договір дарування, посвідчений державним нотаріусом Остерської районної державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за №5286. Згідно умов вказаного договору [PERSON]. подарувала [PERSON]. житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] Згідно свідоцтва про смерть [PERSON]померла [INFO] , про що в Книзі реєстрації смертей зроблено запис за №135. Відповідно до довідки Остерської районної лікарні [PERSON]на обліку в психоневрологічному кабінеті не знаходилась. Згідно акту посмертної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи у [PERSON]. наприкінці життя мали місце клінічні ознаки розладу особистості судинного (атеросклероз) генезу, але ці розлади не сягали такого ступеня та глибини, щоб позбавляти її можливості на момент укладання договору дарування від 23.10.2006 року розуміти значення своїх дій та керувати ними. Вислухавши пояснення позивачів, відповідача та представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає що позов [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про визнання договору дарування недійсним не підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст.717, 718, 719 Цивільного кодексу України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі. Договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно ст. 722 Цивільного кодексу України право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття. В судовому засіданні достовірно встановлено, що договір дарування, укладений 23 жовтня 2006 року [PERSON]та [PERSON] відповідає вказаними вимогам законодавства щодо його форми та змісту. Згідно ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Статтею 225 ЦК України передбачено, що правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. В ході судового розгляду справи показами свідків та висновком комплексної посмертної судової психолого-психіатричної експертизи встановлено, що на момент укладання спірного договору дарування [PERSON]. розуміла значення своїх дій та керувала ними. За таких умов позов [PERSON]та [PERSON]про визнання договору дарування недійсним не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed