Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на самочинно збудовану будівлю магазину, що розташована за адресою: [ADDRESS]. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що він є приватним підприємцем. 3 травня 2006 року [PERSON] купив у Відкритого акціонерного товариства «Титан» об'єкт незавершенного будівництва убудовано-прибудований магазин, площею 590 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Антрацит, Луганської області, вул. Петровського. 01 березня 2007 року рішенням виконкому Антрацитівської міської ради № 72 йому був наданий дозвіл на проектувати та проведення проектно-вишукувальних робіт на будівництво магазину площею 739,52 кв.м по [ADDRESS]. 10 квітня 2007 року Антрацитівською міською радою [PERSON] надана в оренду земельна ділянка загальною площею 0,1000 га для будівництва магазину, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], строком на 5 років. Договір оренди вказаної земельної ділянки зареєстрований в Антрацитівському міському відділі земельних ресурсів, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис 10 квітня 2007 року № 796 та в Антрацитівському міському відділі Луганської регіональної філії ДП «Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України», про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 12 квітня 2007 року № 103000/040739800306. 12 березня 2007 року [PERSON] було оформлене архітектурно-планувальне завдання на проектування об'єкту архітектури для нового будівництва - магазину площею 739,52 кв.м по [ADDRESS], та проект магазину, які відповідають діючим нормам і правилам та погоджені з відповідними службами. На сьогодні усі роботи виконані у пивному обсязі: збудована нежитлова будівля загальна площа якій 965,4 кв.м., в тому разі - магазин - літ. А, загальною площею 713.7 кв.м., яка складається з коридору літ 1 площею 6.9 кв.м; кабінету літ 2 площею 18.5 кв.м, санвузлу літ. 3, площею відповідно 1.9 кв.м. та санвузлу літ.4 , площею 2.4 кв.м; торгівельної зали літ.5 площею 677,1 кв.м; котельної літ. 6 площею 6,9 кв.м та підвал - літ. Пд, загальною площею 251,7 кв.м, який складається з трьох складів, площею відповідно літ. 1 - 131,0 кв.м, літ. 2 - 48,2 кв.м, літ. 3 - 64,8 кв.м та щитової літ. 4 площею 7.7 кв.м. 19 березня 2008 року рішенням виконкому Антрацитівської міської ради № 248/2 вказаній нежитловій будівлі магазину присвоєна адреса [ADDRESS] та назва магазину - «Новый Век». Після проведеного будівництва [PERSON], хоча і є повноправним власником, але повноцінно розпоряджатися своїм нерухомим майном не можє, бо до початку будівельних робіт він повинен був отримати ще і дозвіл на проведення цих робіт в інспекції ДАСК виконкому Антрацитівської міської ради, але він цього не зробив, бо не знав про це, вважаючи, що достатньо оформити лише архітектурно-планувальне завдання на проектування об'єкту архітектури для нового будівництва. Згідно до ч.І ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Таким чином, проведене [PERSON] будівництво магазину по [ADDRESS] являє собою самочинне будівництво. Оскільки відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України суд може визнати за особою право власності на нерухоме майно, яке самочинне збудоване, якщо це не порушує права інших осіб, [PERSON] вимушений звернутися до суду із позовом про визнання за ним права власності з метою захисту свого права на нерухоме майно та оформлення правовстановлюючих документів на нього. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позони вимоги, просить їх задовольнити, суду надав пояснення, які повністю співпадають з доводами, викладеними в заяві, відповідач - Антрацитівська міська рада не заперечує проти їхнього задоволення, просить розглянути справу без їхнього представника. Суд, дослідивши докази у їх сукупності та оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, що базується на засадах відносності та припустимості доказів, доходить висновку вважати позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що дійсно 3 травня 2006 року [PERSON] купив у Відкритого акціонерного товариства «Титан» об'єкт незавершенного будівництва убудовано-прибудований магазин, площею 590 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Антрацит, Луганської області, вул. Петровського (а.с.7 - 9). 22 лютого 2007 року рішенням виконкому Антрацитівської міської ради № 13/34 - 1 йому надана в оренду земельна ділянка (а.с.15), потім 1 березня 2007 року рішенням виконкому Антрацитівської міської ради № 72 йому був наданий дозвіл на проектувати та проведення проектно-вишукувальних робіт на будівництво магазину площею 739,52 кв.м по [ADDRESS] (а.с.16). 10 квітня 2007 року Антрацитівською міською радою [PERSON] надана в оренду земельна ділянка загальною площею 0,1000 га для будівництва магазину, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], строком на 5 років. Договір оренди вказаної земельної ділянки зареєстрований в Антрацитівському міському відділі земельних ресурсів, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис 10 квітня 2007 року № 796 та в Антрацитівському міському відділі Луганської регіональної філії ДП «Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України», про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 12 квітня 2007 року № 103000/040739800306(а.с.20 -22 ). 12 березня 2007 року [PERSON] було оформлене архітектурно-планувальне завдання на проектування об'єкту архітектури для нового будівництва - магазину площею 739,52 кв.м по [ADDRESS], та проект магазину, які відповідають діючим нормам і правилам та погоджені з відповідними службами.(а.с.17 - 19, 24-25). На сьогодні усі роботи виконані у повному обсязі: збудована нежитлова будівля, загальна площа якій 965,4 кв.м., в тому разі: магазин - літ. А, загальною площею 713.7 кв.м., яка складається з коридору літ 1 площею 6.9 кв.м; кабінету літ 2 площею 18.5 кв.м, санвузлу літ. 3, площею відповідно 1.9 кв.м. та санвузлу літ.4 , площею 2.4 кв.м; торгівельної зали літ.5 площею 677,1 кв.м; котельної літ. 6 площею 6,9 кв.м та підвал - літ. Пд, загальною площею 251,7 кв.м, який складається з трьох складів, площею відповідно літ. 1 - 131,0 кв.м, літ. 2 - 48,2 кв.м, літ. 3 - 64,8 кв.м та щитової літ. 4 площею 7.7 кв.м. (а.с.26 - 43). 19 березня 2008 року рішенням виконкому Антрацитівської міської ради № 248/2 вказаній нежитловій будівлі магазину присвоєна адреса м. Антрацит [ADDRESS] (а.с.44). Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Тому будівництво магазину за адресою: Луганська область м. Антрацит, [ADDRESS] є самочинним будівництвом оскільки проведено без належного дозволу інспекції ДАСК. Згідно до ч.5 ст.376 ЦК України суд може визнати за [PERSON] право власності на нерухоме майно, яке самочинне збудоване, якщо це не порушує права інших особ. Суд уважає, що сукупність добутих доказів у справі вірогідно підтверджує, що визнання за [PERSON] права власності на нежитлову будівлю магазину промислових товарів, що розташована за адресою: [ADDRESS]., є законним та обгрунтованим. На підставі викладеного та

Outcome: approved