Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-24 00:00:00

Військовий прокурор Полтавського гарнізону звернувся до суду в інтересах КЕВ м. Полтави з позовною заявою до [PERSON]., [PERSON]. та [PERSON]. про стягнення боргу в сумі 5725 грн. 93 коп. Свої позовні вимоги мотивували тим, що відповідачі зобов'язані щомісячно сплачувати за проживання в квартирі будинку за [ADDRESS] , квартирну плату, а також плату за житлово-комунальні послуги. Відповідачі станом на 01.12.2007 року мають заборгованість в сумі 5725 грн. 93 коп.. Просять стягнути вказану суму. В судовому засіданні прокурор та представник позивача позов підтримав, поклався на обставини викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити та стягнути з відповідача суму боргу. Відповідачі позовні вимоги визнали частково. По суті позовних вимог суду пояснили, що перед позивачем мають заборгованість, але у меншому розмірі, оскільки частково вносили плату за надані послуги. Просили зменшити розмір вказаної заборгованості виходячи з поданих позивачем доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що квартирою [ADDRESS] , користуються відповідачі [PERSON]., [PERSON]. та [PERSON] . Згідно зі ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні представником позивача надано розрахунок заборгованості за користування послугами починаючи з 2004 року. Крім того представник позивача зазначив, що заборгованість була і до 2004 року, але документи про заборгованість до 2004 року не збереглися В ході судового засідання було встановлено, що розрахунок заборгованості, наданий позивачем не містить будь яких доказів про час та період виникнення заборгованості до 2004 року. В судовому засіданні позивач не уточнив за який саме період виникла заборгованість до 2004 року. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволення в межах доведеного позивачем, тобто з 2004 року та стягнути заборгованість на користь позивача за 2004, 2005, 2006, 2007 роки з урахуванням часткових плат відповідачами за цей період. З вказаної довідки розрахунку з 2004 року по грудень 2007 року нараховано суму в розмірі 2230 грн. 36 коп.. За цей же період відповідачами сплачено суму в розмірі 660 грн. 22 коп.. Отже на користь позивача підлягає до стягнення з відповідачів сума заборгованості в розмірі 1570 грн. 14 коп. (2230,36-660,22=1570,14) Крім того з відповідачів на користь держави підлягають до стягнення сума державного мита в розмірі 51 грн. та суму витрат на інформаційно технічний розгляд справи в суді в розмірі 30 грн.

Outcome: partial