overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-15 00:00:00

7 квітня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача, який мешкає за адресою:[ADDRESS], заборгованості за поставлену в квартиру теплову енергію в сумі 5497,07 гривень, нарахованих за період з 1 лютого 1997 року по 31 березня 2008 року включно і не сплачених добровільно. У судовому засіданні представник позивача, діючий за довіреністю без обмеження повноважень, позов підтримав повністю, просив задовольнити. Дав згоду на розгляд справи у відсутність відповідача та постановлення заочного рішення на підставі наданих доказів. Відповідач до суду не з»явився, про розгляд справи повідомлений відповідно до вимог ст.. 76 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач є наймачем квартири за адресою [ADDRESS] з 4 жовтня 1989 року. Борг по особовому рахунку станом на 1 квітня 2008 року складає 5497,07 гривень, що відповідає відомостям особового рахунку на час пред'явлення позову, який долучено до справи. Відповідно до ст. 68 ЖК України, ст. 815ч.3 ЦК України наймач зобов»язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. За таких обставин суд приходить до висновку, що права позивача порушені відповідачем і підлягають захисту шляхом стягнення суми боргу на користь позивача з відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 55 гривень, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору рішенням Кіровської міської Ради від 12 грудня 2007 року № 5/28-37. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-15 00:00:00

7 квітня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача, яка мешкає за адресою: [ADDRESS], заборгованості за поставлену в квартиру теплову енергію в сумі 1101,59 гривень, нарахованих за період з 1 лютого 1997 року по 31 березня 2008 року включно і не сплачених добровільно. У судовому засіданні представник позивача, діючий за довіреністю без обмеження повноважень, позов підтримав повністю, просив задовольнити. Дав згоду на розгляд справи у відсутність відповідача та постановлення заочного рішення на підставі наданих доказів. Відповідачка до суду не з»явилась, про розгляд справи повідомлена відповідно до вимог ст.. 76 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідачка є наймачем квартири за адресою[ADDRESS] з 17 вересня 1997 року. Борг по особовому рахунку почав утворюватись з липня 2003 року і станом на 1 квітня 2008 року складає 1101,59 гривень, що відповідає відомостям особового рахунку на час пред'явлення позову, який долучено до справи. Відповідно до ст. 68 ЖК України, ст. ст. 815ч.3, 816ч.1 ЦК України наймач зобов»язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. За таких обставин суд приходить до висновку, що права позивача порушені відповідачем і підлягають захисту шляхом стягнення суми боргу на користь позивача з відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 51 гривня, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору рішенням Кіровської міської Ради від 12 грудня 2007 року № 5/28-37. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-15 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до Первомайської міської ради Харківської області, та просив суд постановити рішення про визнання за ним права власності на самочинно побудоване нерухоме майно, посилається на наявність законних підстав. В судовому засіданні [PERSON] пояснила, що у 2006 році нею було збудовано кіоск розміром 2,47 х 180м, загальною площею 3,6 м2, по вул. Харківській у м.Первомайський, який вона має намір використовувати у своїй підприємницькій діяльності, а саме: їй Первомайською міською радою Харківської області була виділена земельна ділянка для обслуговування торгівельного павільйону по продажу безалкогольних напоїв та пива, що розташована у м. Первомайський Харківської області по вул. Харківській, біля території ТОВ „Старий базар” та надано дозвіл на розміщення об'єкта торгівлі. Коли вона звернулася до Первомайського КП „Первомайське БТІ” з наміром зареєструвати кіоск, то їй було виготовлено технічний паспорт на нежитлову будівлю та роз'яснено, що самовільно збудовані споруди не можуть бути зареєстровані, доки не буде вирішено питання щодо документів, що підтверджують виникнення прав власності на нерухоме майно. Відповідач та третя особа до суду не прибули, надали заяви, де не заперечують проти вказаних позовних вимог. Просять справу розглянути у їх відсутність. В справі є достатньо фактичних даних про права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, встановив, що визнання права власності на самочинно збудоване майно за позивачем не порушує прав інших осіб. Дійсно, у 2006 році [PERSON] було збудовано кіоск розміром 2,47 х 1,80м, загальною площею 3,6 м2, по вул. Харківській у м.Первомайський, на який Первомайським КП „Первомайське БТІ” було виготовлено технічний паспорт (а.с. 7-12), і який вона має намір використовувати у своїй підприємницькій діяльності, т.я. Первомайською міською радою Харківської області, згідно тимчасової угоди від 06.10.2006 року (а.с.18) їй була виділена земельна ділянка для обслуговування торгівельного павільйону по продажу безалкогольних напоїв та пива, що розташована у м. Первомайський Харківської області по вул. Харківській, біля території ТОВ „Старий базар” та надано дозвіл на розміщення об'єкта торгівлі (а.с.24). Коли ж вона звернулася до БТІ з заявою про внесення запису до Реєстру прав власності на кіоск, то їй у письмовій формі було відмовлено (а.с.17), а причиною відмови було вказано, що не надано ніяких документів, які б підтверджували виникнення прав власності на нерухоме майно. За цих обставин суд вважає, що позивач придбав кіоск і має на нього право власності, яке підлягає захисту шляхом визнання права.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-15 00:00:00

Позивачка звернулася з позовною заявою до суду, просила розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що вони уклали шлюб 28 лютого 2006року,який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Білозерського району Херсонської області, актовий запис № 12, мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO] .З самого початку сумісного життя взаємовідносини у них були нормальні,але потім вони почали сваритися, втратили один до одного почуття поваги та любові. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю,пояснила ,що сімейне життя у них не склалося, вони сварилися із-за непорозуміння один одного,на протязі декількох років не підтримують подружні відносини, строк для примирення не потрібний, просить розірвати шлюб. Відповідач позовні вимоги визнав повністю,суду пояснив,що сімейне життя не склалося, вони припинили сумісне проживання,просив шлюб розірвати.. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи,вважає,що позов підлягає задоволенню. Сторони 28 лютого 2006року уклали шлюб, мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO]. Між сторонами склалися глибокі неприязні відносини, вони припинили сумісне проживання,намірів поновити подружні стосунки сторони не мають. Суд вважає,що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін,сім"ю зберегти неможливо,вона остаточно розпалась, шлюб підлягає розірванню на підставах ст.ст.104,105,110,112 СК України. Спір про розподіл спільного майна відсутній. Неповнолітня дитина після розірвання шлюбу залишається проживати з матір»ю. Витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦС, суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-15 00:00:00

Заявник просить встановити факт, що [PERSON], яка померла [INFO]була його матір'ю, мотивуючи, що у свідоцтві про його народження її ім'я зазначене як [INFO], у свідоцтві про її народження її ім'я вказане як [INFO], у свідоцтві про шлюб її ім'я зазначене як [INFO], а у свідоцтві про смерть її ім'я зазначене [PERSON]. Встановлення даного факту необхідне заявнику для вирішення питання звернення за отриманням спадщини, оскільки різнописання імені у документах перешкоджають йому у цьому. Заявник у судовому засіданні підтримав заяву. Заслухавши пояснення заявника, показання свідків, які підтвердили факт родинних відносин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON]померла [INFO] У свідоцтві про народження заявника ім'я матері зазначене як [INFO], у свідоцтві про її народження її ім'я вказане як [INFO], у свідоцтві про шлюб її ім'я зазначене як [INFO], а у свідоцтві про смерть її ім'я зазначене [PERSON]. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON]. та [PERSON]., які є односельцями заявника, підтвердили факт родинних відносин. Таким чином, у судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO]була матір'ю заявниа.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, суду пояснила, 10 березня 1998 року уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований Бірківською сільською радою Олександрівського району Кіровоградської області, актовий запис № 2. Від шлюбу подружжя мають доньку[PERSON] [INFO]. Подружжя на протязі року проживає окремо один від одного, позивач утворила нову сім”ю тому вимушена звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідач в судове засідання не з”явився про час та місце розгляду справи повідомлений через оголошення в пресі. Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, тому шлюб необхідно розірвати. У відповідності зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином в суді було встановлено, що фактичні взаємини подружжя припинені, причиною розірвання шлюбу є те, що подружжя втратило повагу одне до одного, відповідач проживає окремо від позивача, майнового спору не має, подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, тому вимоги позивача законні і їх необхідно задовольнити. Затрати нарозірвання шлюбу, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, потрібно стягнути з відповідача. Враховуючи вище викладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню і шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-15 00:00:00

Прокурор Верховинського району в інтересах держави в особі Державного комітету лісового господарства, представницький орган - ДП “Верховинське лісове господарство” звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної злочином. Свої позовні вимоги мотивує тим, що постановою Верховинського районного суду від 18 липня2006 року закрито кримінальну справу проти [PERSON] за ст. 246 КК України на підставі ст. 6 п. 8 КПК України. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON]в період з жовтня 2005 року по 03 травня 2006 року в кварталі 11, л.д. 1,2,10 урочища “Псарівка” Красницького лісництва, Верховинського державного лісгоспу вчинив самовільну рубку 47 сироростучих дерев, породи смерека, кубомасою 37.16 м куб., чим завдав державі шкоду на загальну суму 32414 грн.. Вважає, що обов'язок відшкодування шкоди переходить до спадкоємця на підставі ст. 1231 Цивівльного кодексу України. Просить стягнути з відповідача суму завданих збитків від лісопорушення та незаконно добуту деревину вилучити в доход держави. В судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання повістки, причину неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Постановою Верховинського районного суду від 18 липня2006 року закрито кримінальну справу проти [PERSON] за ст. 246 КК України на підставі ст. 6 п. 8 КПК України, у зв'язку із смертю. Цією постановою визнано його винним у вчиненні лісопорушення - самовільної рубки 47 сироростучих дерев, породи смерека, кубомасою 37.16 м куб., в період з жовтня 2005 року по 03 травня 2006 року в кварталі 11, л. д. 1, 2, 10 урочища “Псарівка” Красницького лісництва, Верховинського державного лісгоспу чим завдав державі шкоду на загальну суму 32414 грн.. У відповідності зі ст. 197 Лісового Кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. У нашому випадку розмір шкоди визначений постановою про закриття кримінальної справи. Згідно ч. 1 ст. 1231 Цивільного кодексу України до спадкоємця переходить обов'язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. Винна особа є сином відповідача, а отже на йому лежить обов'язок відшкодування шкоди. Від самовільної рубки вилучено 50 штук протесів, кубомасою 2.23 м куб, які на зберіганні [PERSON] та 19.32 м куб. деревини порода смерека, яка на зберіганні у лісника Красницького лісництва, Верховинського ДЛГ [PERSON]. Незаконно добута деревина та інші лісові ресурси підлягають вилученню в установленому порядку, що передбачено ст. 108 Лісового кодексу України. При таких обставинах позовні вимоги підлягають задоволенню. З відповідача слід також стягнути судові витрати та витрати на інформаційно - технічне забезпечення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-15 00:00:00

Заявниця звернулася в суд із заявою про надання права на шлюб. Свою заяву мотивувала тим, що народилася 18 вересня 1991 року у селищі Верховина Верховинського району Івано-Франківської області зараз їй минуло 16 років однак вона не досягла шлюбного віку визначеного законом. На даний час вона вагітна , період вагітності складає 28 тижнів, знаходиться на обліку з 25.04.2008 року у Верховинській центральній районній лікарні , батьком ненародженої дитини являється [PERSON], який бажає з нею одружитися і бути батьком дитини, не заперечує про надання їй дозволу на шлюб до досягнення нею 17-річного віку. Мати неповнолітньої [PERSON] заяву своєї дочки підтримала, суду пояснила що ними заплановане весілля дочки на 24 травня 2008 року. Заінтересована особа на стороні заявниці - [PERSON] в судовому засіданні проти заяви не заперечує, суду пояснив, що заявниця дійсно на даний час вагітна від нього і він бажає укласти з нею шлюб. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши заявницю, заінтересовану особу, вважає, що заява підлягає до задоволення. Термін вагітності [PERSON] складає 28 тижнів, про що свідчить довідка Верховинської ЦРЛ № 27 від 25.04.2008 року, заінтересована особа - майбутній батько дитини проти задоволення заяви не заперечує, отже право на шлюб відповідає її інтересам. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для надання заявниці права на шлюб. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-15 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача незаконно отримані відповідачем кошти на загальну суму 2915 грн 53 коп. Відповідач не з»явився , причини не повідомив , суд визнав його неявку неповажною і постановив рішення в порядку ст. 224 ЦПК України , постановивши заочне рішення суду . Судом з»ясовані наступні факти та відповідні ним правовідносини : · Управлінням ПФУ в м. Кіровограді з 02.03.2006 року по 31.10.2006 року згідно пенсійної справи № 197110 відповідачеві перераховано на особовий рахунок кошти в сумі 2915 грн 53 коп. · Вході проведеної перевірки КРУ в Кіровоградській області встановлено, що Управлінням ПФУ в м. Кіровограді з 02.03.2006 року по 31.10.2006 року на особовий рахунок [PERSON] [NUMBER], відкритий в Кіровоградському регіональному управлінні АКБ «ПриватБанк» кошти в сумі 2915 грн 53 коп, а саме - пенсію по інвалідності по недостовірній довідці МСЕК від 02.03.2006 року - безстрокового терміну. · Вищевказаний факт призвів до матеріальної шкоди Управлінню ПФУ в м. Кіровограді на суму 2915 грн 53 коп, яка станом на 24.01.2000 року не відшкодована. · Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. · Суд стягує з відповідача на користь позивача незаконно отримані відповідачем кошти в сумі 2915 грн 53 коп., а судовий збір в розмірі 81 грн 00 коп та витрати за інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30 грн 00 коп в дохід держави . На підставі ст. 1166 України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-15 00:00:00

[PERSON]. звернулась до суду із позовом про стягнення з [PERSON]. аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]та неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу щомісячно до досягнення дітьми повнолітнього віку. Підставою для винесення рішення про стягнення аліментів позивачка вважала те, що діти перебувають на її повному утриманні, а відповідач не надає матеріальної допомоги . З відповідача не проводяться утримання по іншим виконавчим документам. Відповідач [PERSON]. в попередньому судовому засіданні позов визнав повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини, а саме, сторони по справі згідно копії свідоцтва про народження є батьками неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO](а.с.3), доньки [PERSON], [INFO](а.с.6). Діти перебувають на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою Вільхуватської сільської Ради (а.с.4). Із пояснень сторін вбачається, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. [PERSON]. здоровий, іншої сім'ї немає. З нього не проводяться утримання по іншим виконавчим документам. Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, передбачений ст.180 СК України. При винесенні рішення суд враховує обставини вказані в ст.182 СК України і визначає їх розмір відповідно до вимог ст.183 СК України. Виходячи із викладеного суд вважає необхідним стягнути із [PERSON]. аліменти на користь [PERSON] . на утримання неповнолітніх дітей : доньки [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO]в розмірі 1/3 заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення дітьми віку повноліття починаючи із 18.04.2008 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Крім того відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України із [PERSON]. слід стягнути 51 грн. судового збору в дохід держави. Крім того із [PERSON]. слід стягнути в дохід держави 7 грн. 50 коп. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи у Великобурлуцькому районному суді.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-15 00:00:00

Прокурор звернувся з позовом до суду вказуючи, що Центр електрозв*язку №7 Одеської філії ВАТ «Укртелеком» надавав послуги електрозв*язку абоненту [PERSON], за що він повинен був вносити щомісячну оплату. Однак відповідач систематично порушував свої зобов*язання і станом на 01 березня 2008 року заборгував ЦЕЗ №7 Одеської філії ВАТ «Укртелеком» 502 гривні 73 копійки за несвоєчасну оплату послуг електрозв*язку, а саме: абонплата - 108.40 грн., міжміські переговори «8» - 394.33 грн. У зв*язку з тим, що відповідач добровільно заборгованість не сплатив, прокурор звернувся з позовом до суду в інтересах позивача та просив суд стягнути з Хрістюк В.В. на користь ЦЕЗ №7 502 грн.73 коп. В судовому засіданні, прокурор позов підтримав, просив задовольнити його у повному обсязі, про що свідчить заява. Відповідач належним чином повідомлений про дату та час слухання справи, до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, в зв'язку з чим, згідно ст.ст. 224-225 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу заочно, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із зобов'язального права по відшкодуванню матеріального збитку у зв*язку з порушенням правил надання та отримання телекомунікаційних послуг. Згідно зі ст. 33 П.5 Закону України «Про телекомунікації», Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 08 серпня 2005 року, споживач зобов*язаний виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг, в т.ч. своєчасно сплачувати отримані телекомунікаційні послуги. Абонентна плата за користування телефоном, плата за міжміські та міжнародні телефонні розмови... вноситься абонентом не пізніше 20 числа місяця, що настає після розрахункового періоду... Як видно з типового договору № 7-2-10-45 від 02.06.2003 року, між ВАТ «Укртелеком» в особі начальника ЦЕЗ №7,Адировим В.В. та [PERSON] було укладено договір про надання послуг електрозв*язку строком на 5 років. Відповідно до копії попередження від 22.04.2007 року, [PERSON] був попереджений про заборгованість за послуги електрозв*язку. Згідно заяви від 24 липня 2007 року, споживач зобов*язався погасити заборгованість за послуги електрозв*язку до 06.08.2007 року. 30 листопада 2007 року, [PERSON] була надіслана претензія з вимогою погасити заборгованість за послуги електрозв*язку. Згідно наряду від 24 грудня 2007 року, споживачу [PERSON] припинено надання послуг електрозв*язку. В судовому засіданні встановлено, що ВАТ «Укртелеком» , в особі ЦЕЗ №7 надавав послуги електрозв*язку відповідачу, за що він повинен був щомісяця сплачувати абонплату та міжміські переговори. Однак споживач систематично порушував взяте на себе зобов*язання, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Крім того, з відповідача слід стягнути на користь держави держмито в сумі п*ятдесят одна гривня та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сум сім гривень п*ятдесят копійок.

Outcome: approved