Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності. В своїй позовній заяві позивачка зазначила, що у відповідності до договору купівлі-продажу у простій письмовій формі від 28 лютого 2008 року вона придбала належний відповідачці на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами з[ADDRESS] який складається з: житлового будинку під літ. «А», веранди під літ.«а», ґанку, загальною площею 61,9 кв. м, житловою площею 37,5 кв.м.; сараю під літ.«Б», сараю рід літ. «б», літньої кухні, бані, сараю під літ.«В», погребу під літ.«П/В», сараю під літ.«Г», убиральні під літ.«Д», погребу під літ. «П/Г», огорожі № 1, воріт № 2, хвіртки № З, криниці № 4. Даний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належить продавцю [PERSON] згідно свідоцтва про право власності за [NUMBER] від 27.02.2008 року, виданого згідно рішення виконавчого комітету Некрасівської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 20 .12.2007 року за № 60, виконавчим комітетом Некрасівської сільської ради Вінницького району Вінницької області. Вона, як покупець, виконала усі істотні умови договору, та передала [PERSON] обумовлену договором суму коштів (47700 грн.), а [PERSON] передала їй ключі від будинку, пообіцявши найближчим часом посвідчити даний договір купівлі-продажу у нотаріуса. Вона неодноразово спілкувалася з відповідачкою, однак це не дало необхідних результатів. До теперішнього часу нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу не відбулось. Щоб захистити своє право власності на нерухоме майно позивачка звернулась до суду з даним позовом. В попередньому судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю, дала аналогічні пояснення викладені в позовній заяві. Відповідачка по справі в судовому засіданні позов визнала повністю і не заперечувала проти його задоволення . Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного ,суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Вислухавши пояснення сторін по справі, адвоката [PERSON]., вивчивши матеріали справи , суд вважає, що позов підлягає до задоволення . Судом встановлені наступні фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 28.02.2008 року сторони по справі уклали договір купівлі-продажу будинку [NUMBER], з належними до нього господарським будівлями та спорудами ,який розташований в [ADDRESS], який належав відповідачці [PERSON], що підтверджується к/к договору та к/к свідоцтва про право власності (а.с.7-8,9) Відповідно до укладеного договору про купівлю - продаж вказаного будинку позивач, як покупець сплатила відповідачці [PERSON] 47700 грн., що складає ціну вказаного будинковолодіння, яка при цьому передала їй ключі від будинку та свідоцтво на право власності на будинок, що підтверджується к/к даного свідоцтва ( а.с. 9) Укладений договір купівлі - продажу сторони нотаріально не посвідчили. Встановленим судом фактичним обставинам справи відповідають правовідносини , що регулюються нормами Цивільного кодексу України щодо захисту цивільних прав та інтересів судом , набуття та захисту права власності Законом України «Про власність». Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцю) , а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно ( твар) і сплатити за нього певну суму ( ст.691 ЦК України). Якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору , але одна із сторін ухиляється від нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається( ч.2 ст.220 ЦК України). За продане майно позивач повністю сплатила кошти відповідачу , що підтверджується поясненнями самої відповідачки, яка в свою чергу передала у позивачці ключі від будинку та правовстановлюючі документи на нього. Фактично сторони виконали умови договору купівлі - продажу, укладеного між ними. Згідно ст.48 Закону України «Про власність « та ч.1,2 ст.139 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії , які не суперечать закону. На підставі викладеного суд, прийшов до висновку, що визнання відповідачкою пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позов підлягає до задоволення .

Outcome: approved