Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-14 00:00:00

У лютому 2008 року Відділення виконавчої дирекції Фонду звернулось з позовом до ВАТ”Чернігівбуд”і [PERSON] про внесення змін до акту розслідування нещасного випадку за формою Н-5 від 01 грудня 2006 року, що стався з [PERSON] 04 жовтня 2005 року, шляхом викладення другого речення пункту 6 цього акту в такій редакції: „Нещасний випадок вважається не пов”язаним з виробництвом, складається акт за формою НПВ, береться на облік” та про визнання акту про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1 від 01 грудня 2006 року недійсним. Свої вимоги позивач обгрунтовував тим, що оспорювані ним акти по формі Н-5 та по формі Н-1 від 01 грудня 2006 року були складені з порушенням встановлених правил згідно з Порядком розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві (далі - Порядок), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1112. Рішенням місцевого суду від 06 травня 2008 року в задоволенні позову Відділення виконавчої дирекції Фонду до ВАТ”Чернігівбуд” і [PERSON] про внесення змін до акту розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та про визнання акту про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1 недійсним було відмовлено. Місцевий суд виходив з того, що Фонду та його робочим органам законодавством не надано право оскарження змісту відповідних актів про нещасний випадок. У апеляційній скарзі Відділення виконавчої дирекції Фонду просить рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 6 травня 2008 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що рішення суду прийнято при неповному з”ясуванні обставин, що мають значення для справи та з неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки акти по формі Н-1 та Н-5 є одними з основних документів, що дають право на відшкодування шкоди за рахунок коштів Фонду, тому відповідно до ст.55 Закону України “Про загальнообов”язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” спори про оскарження вказаних актів охоплюються даною статтею і їх оскарження є невід'ємним правом Фонду. Крім того, апелянт вважає, що факти та висновки, викладені в акті розслідування нещасного випадку по формі Н-5 та в акті про нещасний випадок на виробництві по формі Н-1 не відповідають фактичним обставинам події, яка мала місце 04.10.2005 року, так як у зазначених актах як причина нещасного випадку, що стався з [PERSON], вказане раптове погіршення стану здоров”я, однак вказана обставина непідтверджена медичним висновком, як це передбачено п.17 Порядку. Постановою Деснянського районного суду м.Чернігова від 20.03.2007 року, якою скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення на [PERSON] - експерта з охорони праці відділення Фонду за порушення вимог законодавства при розслідуванні даного нещасного випадку, встановлено, що дії комісії з розслідування нещасного випадку щодо складання акту форми НПВ(нещасний випадок не пов”язаний з виробництвом) є правомірним. Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відділення виконавчої дирекції Фонду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи слідує, що причиною нещасного випадку, що стався з бетоняром [PERSON] 04 жовтня 2005 року є раптове погіршення його стану здоров”я (а.с.7 зворот та 10). Згідно з п.17 Порядку нещасні випадки, що стались внаслідок раптового погіршення стану здоров”я працівника під час виконання ним трудових обов”язків, визнаються пов”язаними з виробництвом за умови, що погіршення стану здоров”я працівника сталось внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих факторів, що підтверджено медичним висновком, або якщо потерпілий не проходив медичного огляду, передбаченого законодавством, а робота, що виконувалась, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку про стан його здоров”я. Проте, в матеріалах справи відсутні докази щодо небезпечних чи шкідливих виробничих факторів, які б могли потягти раптове погіршення стану здоров”я [PERSON]. Також, останні не були встановлені і комісіями, які неодноразово розслідували обставини даного нещасного випадку Крім того, відсутній і відповідний медичний висновок, який би забороняв [PERSON]здійснювати роботи по розкопці траншеї. Тому, апеляційний суд вважає, що висновок комісії про те, що даний нещасний випадок вважається пов”язаним з виробництвом та що необхідно складати акт по формі Н-1 є необгрунтованим і суперечить фактичним обставинам справи. Згідно з положеннями ст.55 Закону „Про загальнообов”язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та профзахворювання, які спрачинили втрату працездатності”, яка регулює спірні правовідносини, спори щодо суми страхових внесків, а також щодо розміру шкоди та прав на її відшкодування, накладення штрафів та з інших питань вирішуються в судовому порядку. На думку апеляційного суду, Відділення виконавчої дирекції Фонду відноситься до заінтересованих осіб, які згідно з вказаним порядком, можуть звертатись до суду з відповідним позовом. Тому, враховуючи це правило, встановлене законом, позивач і звернувся до суду з даним позовом до роботодавця та потерпілого. Враховуючи наведене, висновок місцевого суду про те, що Відділення виконавчої дирекції Фонду не належить до осіб, яким за законом надано право на оспорювання змісту відповідних актів про нещасний випадок, не грунтується на законі. За таких обставин рішення місцевого суду не може вважатись законним та обгрунтованим, воно підлягає скасуванню з постановленням нового про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги підлягають врахуванню.

Outcome: approved