Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки, в якому зазначив, що він разом з [PERSON] та [PERSON] дав в борг [PERSON] та [PERSON] суму грошей на строк до 2 жовтня 2004 року під заставу жилого будинку, розташованого [ADDRESS], який належить [PERSON] на праві приватної власності. Позика грошей, як зазначено в позові, була оформлена відповідним договором, на забезпечення виконання якого був також укладений договір застави нерухомого майна. За твердженням позивача, до укладення договору позики грошей [PERSON] отримала від [PERSON] на підставі розписок від 14 вересня та 29 вересня 2003 року частину суми грошей в рахунок боргу по майбутньому договору позики, залишкову частину суми грошей вона отримала без розписки в день оформлення договору позики від 2 жовтня 2003 року. Як зазначив в позові позивач, договори позики грошей та застави нерухомого майна відповідачка не підписувала, так як її підпис в текстах договорів не було передбачено державним нотаріусом. На думку позивача [PERSON] та [PERSON] є солідарними позичальниками і заставодавцями, але в текстах договорів нотаріус це не зазначив. Далі в позові позивач зазначив, що строк сплати боргу за договором позики закінчився 2 жовтня 2004 року. В період з 2005 року по лютий 2007 року позивач неодноразово звертався до боржників [PERSON] та[PERSON] з вимогою повернути борг, але вони відмовилися повернути борг в зв'язку з відсутністю у них грошей. Як зазначено в позові, [INFO] [PERSON] помер. Спадщину після його смерті прийняла [PERSON], яка 18 червня 2007 року у присутності позивача подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, до якої входить жилий будинок з господарсько-побутовими будівлями, легковий автомобіль "Жигулі" та земельна ділянка площею 5,6 га. За твердженням позивача, на підставі ч. 2 ст. 1281 ЦК України він повідомив нотаріуса та [PERSON] про свою вимогу о необхідності погашення боргу по договору позики в сумі 37 тисяч гривень, на що [PERSON] в усній формі 18 червня 2007 року повідомила позивачу про відсутність у неї грошей та неможливість погашення боргу, при цьому ні усних, ні письмових заперечень проти розміру суми боргу не мала. В позові позивач просить суд визнати [PERSON] солідарним позичальником і заставодавцем з [PERSON] при укладенні 2 жовтня 2003 року договорів позики грошей та застави майна, стягнути на його користь з відповідачки 37000 гривень в рахунок погашення боргу за договором позики грошей, а також звернути стягнення на предмет застави - жилий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку. В судовому засіданні позивач в частині стягнення на його користь з відповідачки суми боргу за договором позики грошей уточнив свої позовні вимоги. В цій частині позову він просить суд стягнути на його користь з відповідачки 36967 гривень в рахунок погашення боргу за договором позики грошей. Відповідачка позов не визнала і пояснила суду, що ніякого боргу за договором позики грошей від 2 жовтня 2003 року у неї немає, оскільки цей договір укладався ні нею, а її чоловіком з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідачка також суду пояснила, що на виконання вищезазначеного договору позики грошей [PERSON] було повернуто 2625 американських доларів та 6326 гривень. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідка, а також ретельно дослідивши інші матеріали справи, суд приходить до наступного. 14 вересня 2003 року [PERSON] за договором позики грошей передав [PERSON] у власність 500 американських доларів. [PERSON] за вищезазначеним договором позики грошей зобов'язалась повернути [PERSON] 500 американських доларів до 14 жовтня 2003 року. 29 вересня 2003 року [PERSON] за договором позики грошей передав у власність [PERSON] 1000 доларів США. [PERSON] за вищезазначеним договором позики грошей зобов'язалась повернути [PERSON] 1000 доларів США до 29 жовтня 2003 року. Вищезазначені обставини в судовому засіданні були підтверджені поясненнями сторін, розписками, виданими 14, 29 вересня 2003 року [PERSON] [PERSON] 2 жовтня 2003 року між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON], [PERSON], [PERSON] з другої сторони був укладений договір позики грошей про те, що [PERSON] позичає до 2 жовтня 2004 року у [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 50 880 гривень, що на момент укладення угоди є еквівалентом 9600 доларів США. В цей же день [PERSON] вдома у подружжя [PERSON] в с. Нововолодимирівка Новомиколаївського району Запорізької області на підтвердження укладення вищезазначеного договору позики грошей передав у власність [PERSON] через [PERSON] 2000 доларів США, що в судовому засіданні було підтверджене поясненнями сторін, показаннями свідка [PERSON] Згідно ч.2 ст. 374 ЦК України (1963 р.) договір позики вважається укладеним у момент передачі грошей або речей. З урахуванням вищезазначених обставин суд приходить до висновку, що 2 жовтня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] фактично був укладений договір позики грошей на суму 2000 доларів США, а загальна сума грошей, позичених у [PERSON] [PERSON] та [PERSON] складає 3500 доларів США (500 + 1000 + 2000). На виконання своїх зобов'язань за вищезазначеними договорами позики грошей [PERSON] та [PERSON] повернули [PERSON] в 2003 - 2004 роках 2625 доларів США, в 2005 - 2007 роках 6326 гривень, що в судовому засіданні було підтверджено поясненнями сторін, розрахунком боргу [PERSON], зробленим позивачем і наданим ним суду. Вищезазначені обставини, на думку суду, свідчать про відсутність у [PERSON] та[PERSON] боргу за вищезазначеними договорами позики грошей. Суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що відповідачка повинна сплатити йому суму основного боргу в розмірі 18550 грн. (3500 доларів США &times; 5,3 грн.) та проценти за користування позикою у розмірі 18417 грн., а також про те, що [PERSON] та [PERSON] у 2003 - 2007 роках сплатили йому 2650 доларів США та 6326 гривень в якості процентів за користування позиченими грошима, оскільки згідно ст. 170 ЦК України (1963 р.) проценти по грошових та інших зобов'язаннях не допускалися, за винятком операцій кредитних установ, зобов'язань по зовнішній торгівлі та інших випадків, зазначених у законі. В зв'язку з повним виконанням [PERSON] своїх зобов'язань по поверненню [PERSON] позичених грошей у сумі 2000 американських доларів суд не находить підстав для звернення стягнення на предмет застави - жилий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку, на якій він розташований. З огляду на вищезазначене суд вважає за необхідне [PERSON] у задоволенні позову до[PERSON] про стягнення боргу за договором позики грошей та звернення стягнення на предмет застави відмовити.

Outcome: dismissed