Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-07 00:00:00

Позивачка звернулася з цим позовом до суду і вказала, що прохід та проїзд до її земельної ділянки можливий лише через суміжну земельну ділянку відповідача в справі - [PERSON], якому при видачі державного акту на право приватної власності на землю було встановлено земельний сервітут у вигляді проходу площею 0,0292 га. до земельної ділянки позивачки. посилаючись на те, що відповідач площу вказаного проходу використовує для вирощування сільськогосподарських культур, просила зобов'язати його усунути перешкоди в користуванні нею обтяженою вказаним сервітутом частиною земельної ділянки відповідача. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги. Пояснила, що відповідачем та членами його сім'ї створено перешкоди для використання у якості проходу до її земельної ділянки визначеної земельним сервітутом і вона не в змозі користуватися нею за необхідним призначенням. Добровільно відповідач не погодився звільнити їй визначений сервітутом прохід, у зв'язку з чим вона звернулась до суду. Просила задоволити позов. Відповідач позов визнав. Пояснив, що у 2006 році за усною домовленістю між ним та позивачкою їй було виділено інший варіант проходу через його земельну ділянку . Вказав, що умови визначеного земельного сервітуту з часу його встановлення офіційно не змінювались і ніким не оскаржувались. До отримання свідоцтва про право власності на свою земельну ділянку він не заперечував проти її обтяження земельним сервітутом на користь позивачки. Письмового договору про зміну умов земельного сервітуту з позивачкою не укладалося. Не заперечував проти задоволення позову. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що у 2006 році позивачка відгородила сіткою власну земельну ділянку. За усним погодженням з [PERSON] їй було надано прохід через земельну ділянку відповідача інший, ніж встановлено земельним сервітутом, прохід, змонтовано хвіртку з ворітьми між земельними ділянками позивачки та відповідача. Письмовий договір про зміну умов земельного сервітуту не укладався, змін існуючих умов останнього не реєстрували. Свідок [PERSON] пояснив, що за спільною згодою сторін про погодження меж земельних ділянок , зокрема, відповідач в справі у 2003 році отримав свідоцтво про право власності на земельну ділянку в [ADDRESS]. При цьому частина земельної ділянки відповідача була обтяжена безстроковим земельним сервітутом для проходу до суміжної земельної ділянки позивачки. Вказав, що з часу отримання вказаного свідоцтва про право власності на землю умови даного сервітуту ніким не оскаржувались і не змінювались. Заслухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.5 ст.319 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам та свободам громадян. Відповідно до вимог ч.1 ст.401 ЦК УКраїни щодо земельної ділянки може бути встановлене право користування чужим майном (сервітут) для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом, при цьому сервітут може належати власникові сусідньої земельної ділянки а також іншій, конкретно визначеній особі. Згідно ч.1 ст.404 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою полягає, зокрема, у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку. Ч.1 ст.98 ЗК України визначає право земельного сервітуту як право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне чи безоплатне користування чужою земельною ділянкою. Згідно п."а" ч.1 ст.99 ЗК України власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення земельного сервітуту, зокрема, на право проходу та проїзду на велосипеді. В судовому засіданні з пояснень сторін встановлено, що земельна ділянка відповідача обтяжена земельним сервітутом, яким визначено право позивачки на прохід до належної їй земельної ділянки. На час розгляду справи по суті існуючі умови використання даного права не відповідають умовам визначеним сервітутом. Змін до встановленого сервітуту ніким із зацікавлених осіб у встановленому законом порядку не внесено. Обставини використання частини земельної ділянки, обтяженої сервітутом, не у відповідності до умов останнього та частково всупереч визначеному сервітутом праву позивачки відповідачем не заперечені. Визначеним законом підстав припинення сервітуту ніким не наведено. Окрім визнання позову відповідачем, правомірність позовних вимог стверджується також показаннями в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], копією державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] від 29.12.2003 року (а.с.7), з якого вбачається встановлення безстрокового та безоплатного земельного сервітуту на право проходу щодо частини земельної ділянки відповідача площею 0,0292 га, матеріалами щодо дозволу відповідачу на будівництво гаража за рішенням виконкому від 18.10.2006 року (а.с.17), з якого вбачається збереження вказаних меж земельного сервітуту. Вказані докази суд приймає до уваги так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному і ніким не оскаржуються. З урахуванням викладеного вимога позивачки про усунення відповідачем перешкод у використанні нею права на прохід по визначеній земельним сервітутом частині земельної ділянки відповідача є правомірною, а визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує нічиїх прав. Судові витрати з урахуванням задоволення позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved