Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про відібрання дитини. В позовній заяві [PERSON] вказує , що з 5.10.19995 року по 14.06.2002 року він перебував у шлюбі з [PERSON] , яка померла [INFO]. Від шлюбу у них є донька [PERSON], 2000 року народження , яка проживала разом з матір»ю . Після смерті матері дід та баба дитини , відповідачі по справі , забрали дитину до себе і утримують без законних підстав та без згоди батька. В судовому засіданні позивач підтримав позов в повному обсязі і просив відібрати дитину у відповідачів і передати йому, не заперечував проти права відповідачів спілкуватися з дитиною Відповідачі в судовому засіданні заперечували проти позову , посилаються на те, що позивач ухилявся від виховання дитини, не турбувався за нею , а також на відсутність у нього належних житлово - побутових умов. У зв»язку з цим просили відмовити у позові і залишити дитину у них на вихованні, також не заперечували проти спілкування позивача з дочкою. Представник Великобубнівської сільської ради також заперечувала проти задоволення позову і вважала , що інтересам дитини відповідає знаходження її у відповідачів. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона проживала разом з позивачем півтора року. У нього були погані житлові умови , батьківської любові до дитини [PERSON] не проявляв. Свідок [PERSON] пояснив, що проживав разом з [PERSON] та її дочкою з 2002 року по листопад 2007 року . За цей час позивач провідував дитину разів 12 , придбав кілька іграшок , шубу , давав ягоди, але належної батьківської турботи не проявляв . Свідок [PERSON] в суді показала , що зараз проживає разом з позивачем без реєстрації шлюбу . Позивач бажає , щоб дочка проживала з ним і вона не заперечує проти цього. Дитина [PERSON] в судовому засіданні називала позивача батьком і не повідомила суду про факти грубого або жорстокого відношення до неї батька. Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач та донька відповідачів [PERSON] зареєстрували шлюб 5.10.1995 року , а 14.06.2002 року шлюб між ними був розірваний ( а. с. 6,28) Від шлюбу у них [INFO] народилася донька [PERSON], яка після розірвання шлюбу проживала з матір»ю ( а. с. 7) . [INFO] мати дитини померла і дід та баба , відповідачі по справі , забрали дитину до себе, влаштували її до школи ( а. с. 8,22). Згідно рішення виконкому Великобубнівської сільської ради від 5.12.2007 року № 88 [PERSON] було призначено опікуном неповнолітньої [PERSON]( а.с. 24) Відповідачі відмовляються передати внуку на виховання позивачеві. Встановлені судом факти свідчать про те, що між сторонами склалися спірні правовідносини з приводу особистих немайнових прав батьків і які регулюються ст. 151,163 Сімейного Кодексу України . Згідно ч.1 ст. 163 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на те, що б малолітня дитина проживала з ними. В силу ч.3 ст. 163 СК України, суд може відмовити у відібранні малолітньої дитини і переданні її батькам або одному з них якщо буде встановлено , що це суперечить її інтересам. Суд вважає , що відповідачі відповідно до вимог ст. 10,60 ЦПК України в судовому засіданні не довели ті обставини, на які вони посилались як на підставу своїх заперечень. Позивач, як батько дитини відповідно до ч.1 ст. 163 СК України має переважне право перед відповідачами , щоб малолітня дитина проживала з ним. Відповідно до ч.1 ст. 151 СК України , батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. В судовому засіданні не встановлено , що передача дочки до позивача буде суперечити її інтересам. Судом також не встановлено , що позивач ухиляється від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини , жорстоко поводився з дитиною , зловживає спиртними напоями , або якісь інші факти , які б свідчили про негативне відношення позивача до дочки. Навпаки , судом встановлено , що він має постійне місце проживання і роботи , працює з дітьми, позитивно характеризується за місцем роботи, не притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності . За висновком органу опіки і піклування позивач має належні житлово - побутові умови , необхідні для повноцінного розвитку навчання та проживання дитини , а проживання дитини з батьком не суперечить законним інтересам дитини ( а. с. 84 ) Задовольняючи позов суд також виходить з того , що дитина має генетичну потребу проживати з батьками та право батька на особисте виховання дочки , яке переважає право діда і баби на виховання дитини. Суд враховує також , що батько має первинне і невід»ємне право виховувати дочку , оскільки батьки дали життя своїм дітям , а тому вони є первинними і головними вихователями своїх дітей . Тому суд вважає , що передача дитини на виховання батька відповідатиме її інтересам і сприятиме забезпеченню фізичного духовного та морального розвитку дитини. Суд критично оцінює заперечення відповідача, що [PERSON] не проявляє належної батьківської турботи і не має належних житлово - побутових умов для виховання дитини . Ці заперечення спростовуються матеріалами справи , а до показів свідків [PERSON] та [PERSON] суд відноситься критично . Дані свідки не могли конкретно повідомити суду факти негативного відношення позивача до своєї дитини , а тому суд вважає їх показання необ'єктивними і не бере до уваги . Згідно ст. 367 ч.1 п.5 ЦПК України по справі необхідно допустити негайне виконання рішення суду.

Outcome: approved