overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-24 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. В судовому засіданні позивач пояснила, що [INFO]р. вони з відповідачем розірвали шлюб, про що свідчить актовий запис[NUMBER]. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] [INFO]р. народження, яка проживає з позивачем та перебуває на її повному матеріальному утриманні. Відповідач залишив сім'ю і не надає допомоги на утримання дитини. Тому позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку, щомісячно, до досягнення нею повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечує проти його задоволення. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Встановлено, що у відповідача та позивача є неповнолітня донька [PERSON] [INFO]р. народження, що підтверджується свідоцтвом про народження від [INFO]р. серії [NUMBER] виданого відділом РАЦС м.Стрий Стрийського міського управління юстиції Львівської області, яка проживає з позивачем, що стверджується довідкою[INFO] від 10.04.08р. за [NUMBER]. Позивач згідно довідки від [INFO]р. за [NUMBER] змінила прізвище з [INFO] на [PERSON]. Шлюб між сторонами розірвано згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від [INFO]р. актовий запис[NUMBER]. Сторони повністю визнали позовні вимоги. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, а тому потрібно стягувати з нього на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.04.08р. і до її повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-24 00:00:00

Ремонтне житлово-комунальне підприємство №2 м. Ковеля (далі - РЖКП№ 2) звернулось в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг , мотивуючи свої позовні вимоги тим, що останні користуючись послугами, які надає РЖКП №2 міста Ковеля , в добровільному порядку їх не оплачують, на неодноразові нагадування про необхідність оплатити борг не реагують, внаслідок чого заборгованість відповідачів перед позивачем становить 860,73 грн. Просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів на користь підприємства вказану суму боргу та судові витрати у справі в рівних долях з кожного . В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала із підстав , у викладених у позовній заяві , просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів на користь підприємства 860,73 грн боргу та судові витрати у справі в рівних долях з кожного. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились , хоча повідомлялись про час та місце розгляду справи , про що свідчить повідомлення у пресі про виклик відповідачів. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи , приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини . Згідно ст.ст. 66, 67, 68 ЖК України, п. 17 “Правил утримання будинків та прибудинкової території”, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 року, наймач житлового приміщення повинен вносити плату за комунальні послуги (обслуговування та ремонт будинку, водопостачання, теплову енергію) згідно встановлених тарифів щомісячно. Відповідачі [PERSON], [PERSON] проживають у місті Ковелі по вулиці Заводській , 25/96, що стверджується довідкою про склад сім'ї від 30.04.2008 року РЖКП№2 м.Ковеля , позивач забезпечує надання останнім житлово-комунальних послуг , однак відповідачі своєчасно їх не оплачують , внаслідок чого в них виникла заборгованість перед позивачем , яка становить 860,73 грн станом на 01.04.2008 року, що стверджується розрахунком суми боргу РЖКП№2 міста Ковеля . Комунальні платежі, квартирна плата нараховані за діючими тарифами . Таким чином суд приходить до висновку , що з відповідачів слід стягнути на користь позивача 860,73 грн боргу в солідарному порядку . Крім цього, з [PERSON], [PERSON] слід стягнути на користь РЖКП № 2 міста Ковеля судові витрати у справі відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-24 00:00:00

До Любомльського районного суду із позовною заявою звернулася [PERSON] яка просить постановити рішення, яким розірвати її шлюб з [PERSON]. Свої вимоги обґрунтувала тим, що причиною цьому є постійне принижування безпідставною ревністю, на цьому грунті чоловік влаштовує сварки, ображає її, наносить побої, на її зауваження чоловік не реагує, чоловік не працює, не надає ніякої матеріальної допомоги, своєю негативною поведінкою, чоловік фактично зруйнував подружні стосунки, він принижує її як жінку, при таких обставинах подальше спільне життя, як подружжя не можливе. Добровільно відповідач в органах РАЦСу зареєструвати розірвання шлюбу не бажає, тому вона змушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач позовні вимоги визнає . Дослідженням доказів по справі суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 1 листопада 2007 року в Любомльському відділі РАЦСу Волинської області про, що зроблено запис в книзі реєстрації актів про одруження № 105. Позивачка та відповідач подружніх стосунків тривалий час не підтримують, різні за характерами люди, тому їхній шлюб носить формальний характер. Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що збереження шлюбу між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] суперечитиме інтересам позивачки. Вимоги позивачки є обґрунтованими, позов підлягає задоволенню. --------------------------------------------------------------------------------------------------------------------- 1-ша інстанція код суду - 0310 2 Витрати по реєстрації розлучення в органах РАЦСу слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання договору купівлі – продажу та свідоцтва про право на спадщину частково недійсними по тим підставам, що в рішенні Хотинської міської ради [NUMBER] від 23 травня 1991 року не було вказано вбиральня, огорожа, сарай літ. «В», сарай літ. «Д», а в договорі купівлі – продажу вони включені необґрунтовано. Відповідач позов не визнав і пояснив суду, що договір купівлі – продажу заключений відповідно до рішення Хотинської міської ради від 23 травня 1991 року. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Ксерокопією рішення Хотинської міської ради від 23 травня 1991 року [NUMBER] стверджено, що [PERSON] продано квартиру по [ADDRESS] і вищевказана квартира складається з : кухні-1-3 – 7,70 кв.м, кладової – 1-4 – 4,30 кв.м, кімнати 1-5 - 23, 10 кв.м , кімнати 1-6 – 16,20 кв.м , кімнати 1-7 – 15,80 кв.м, коридора 1-8 – 8,70 кв.м, сіней літ. «а», Ѕ сарая. При оформленні договору купівлі – продажу 6 липня 1991 року була представлена виписка із рішення Хотинської міської ради [NUMBER] від 23 травня 1991 року, яка не відповідає оригіналу, а саме: додатково вказано «11/20 часть жилого будинку, замість квартира, вбиральня, огорожа, сарай літ. «В», сарай літ. «Д». Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] .підтвердив суду, що він працює секретарем Хотинської міської ради і по запиту суду з архіву міської ради сняв ксерокопію рішення Хотинської міської ради за [NUMBER] від 23 травня 1991 року і в ній вказані: вбиральня, огорожа, сарай літ. «В», сарай літ. «Д», так як вони не були предметом купівлі – продажу. Технічним паспортом на квартиру, що знаходиться у власності [PERSON] .стверджено, що сарай літ. «Б», сарай літ. «В», вбиральня, Ѕ частина огорожі належать її на праві власності. Так як при заключенні договору купівлі – продажу державній нотаріальній конторі було представлено копію рішення Хотинської міської ради від 23 травня 1991 року за [NUMBER] , яка не відповідає оригіналу, то при таких обставинах позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.48, 57, 60, 128, 145 ЦК України в редакції 1963 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-24 00:00:00

до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно, що розташоване в [ADDRESS] до Хрещатинської сільської ради звернулася [PERSON] , мотивуючи тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається 1/5 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою : [ADDRESS] В шестимісячний термін вона вступла в управління спадковим майном, так як проживає в даному домоволдодінні, але не може отримати свідоцтво про право власності, так як за померлим чоловіком не було зареєстровано право власності на 1/5 частину житлового будинку.Тому просить, так як вона являється єдиним спадкоємцем, визнати за нею право власності на 1/5 частину домоволодіння розміщеного в [ADDRESS] Інші спадкоємці за законом, мати померлого [PERSON] та діти [PERSON]та [PERSON], від своєї частки спадкового майна відмовилися на користь позивачки, що підтверджується їхніми заявами. Позивачка у судове засідання не з'явилась, при цьому подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.. Представник відповідача Хрещатинської сільської ради в судове засідання не з”явився,але подав письмову заяву про визнання позову і клототання розглядати справу за їх відсутністю. В бюро технічної інвентарізації 4/5 частини житлового будинку, вартість якого з надвірними будівлями, складає 74703 грн., зареєстрований на [PERSON] , [PERSON] та її дітей [PERSON]та [PERSON] . Інша 1/5 частина даного домоволодіння на право власності не зареєстрована. До складу даного господарства, яке відноситься до категорії колгоспного двору станом на 15.04.1991 року входили [PERSON]., мати померлого [PERSON]., позивачка [PERSON]. та її діти [PERSON]. та [PERSON].. Дослідивши усі докази, суд вважає що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що [PERSON] ., як єдиний спадкоємець першої черги має право у набуття у власність 1/5 частини домоволодіння, так як прийняла спадщину і фактично вступила в управління спадковим майном тому, що постійно проживає в домоволодінні. Суд відповідно до ст.130 ЦПК України з”ясував можливість врегулювання спору до судового розгляду,так як відповідач визнав позов,і вважає за необхідне його задовольнити відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України,яка передбачає ,що у разі визнання позову відповідачем суд,за наявності для того підстав ,ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що [INFO] помер її батько [PERSON], вона як єдина спадкоємниця за законом протягом шести місяців з часу відкриття спадщини вступила в управління майном померлого, однак у вказаний термін до нотаріальної контори не звернулася, через юридичну необізнаність та скрутне матеріальне становище тому в теперішній час не має можливості прийняти спадщину померлого через пропуск вказаного строку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Представник Гунчанської сільської ради в судове засідання не з'явився, подав заяву згідно з якою позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення, справу просив розглядати у його відсутності. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких міркувань. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що позивачка є єдиною спадкоємницею за законом мерлого [INFO] [PERSON]., однак не подала у встановлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори через відсутність коштів та юридичну необізнаність, що суд визнає поважною причиною пропуску строку на подання цієї заяви. Дані правовідносини регулюються ч.3 ст.1272 ЦК України, у відповідності до якої за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки позивачка пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, то з метою захисту її майнових прав, їй необхідно визначити додатковий строк достатній для подання вказаної заяви до нотаріальної контори.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-24 00:00:00

09.06.2008р. заявник звернувся до суду з даною заявою, вказуючи, що [INFO] в с. Кузьмимнці Гайсинського району померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у виді Ѕ частини садиби в [ADDRESS], він є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, проте через відсутність державної реєстрації не може отримати свідоцтво про прийняття спадщини на вказане нерухоме майно, оскільки померла [PERSON]., яка станом на 15.04.1991р. проживала у вказаній садибі і була членом колгоспного двору, належним чином не зареєструвала своє право власності на свою частку. В судовому засіданні заявник вимагав встановити факт набуття права власності на Ѕ частину садиби, розташованої в [ADDRESS], [PERSON]., яка померла [INFO] Представник Кузьменецької сільської ради в судове засідання не з'явився, направив заяву згідно з якою вимоги заяви визнав повністю і не заперечував проти їх задоволення, справу просив розглядати у його відсутності. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких міркувань. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що станом на 15.04.1991р., згідно з довідкою Кузьменецької сільської ради (а.с.10), членами колгоспного двору, розташованого в [ADDRESS], були [PERSON]., яка померла [INFO], та [PERSON]., проте [PERSON]. за життя не зареєструвала право власності на належну їй частину садиби у встановленому законом порядку (а.с.11), хоча здійснювала повноваження власника - володільця та розпорядника вказаного нерухомого майна. Дані правовідносини регулюються: - ст.328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; - ч.2 ст.256 ЦПК України, згідно з якою у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку встановлення цих фактів. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON]., яка померла [INFO], набула право власності на Ѕ частину садиби, розташованої в [ADDRESS], проте не зареєструвала його, іншого порядку встановлення цього факту законом не передбачено, що не дає можливості заявникові реалізувати своє право на спадщину, то цей факт необхідно встановити на підставі ч.2 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-24 00:00:00

07 травня 2008 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] в якій просила винести рішення, яким шлюб з відповідачем, зареєстрований 07 вересня 2002 року у відділі РАГС Кіровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 327 - розірвати. В обґрунтування позову вона вказує на те, що в шлюбі з відповідачем знаходиться з 07 вересня 2002 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини припинені з 2006 року, у зв'язку з тим, що у них повністю різні погляди на життя і побут, не має взаємо порозуміння, відповідач вчиняє сварки та скандали, з того ж часу вони проживають окремо. Повністю втрачено почуття кохання і поваги. Просила позов задовольнити. Позивачка в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що фактичні шлюбні відносини припинені з 2006 року, та не поновлювались. Спору про розподіл майна не має, після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати разом з нею. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак поважних причин неявки суду не повідомив. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги належить задовольнити. У відповідності з ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст. 112 СК України суд виносить рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання одружених та збереження сім'ї перешкоджає інтересам хоча б одного з них. Як встановлено у судовому засіданні, 07 вересня 2002 року між позивачкою та [PERSON] було зареєстровано шлюб у відділі РАГС Кіровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, що підтверджується свідоцтвом про шлюб актовий запис № 327 від 07 вересня 2002 року (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO], що підтверджується актовим записом № 163 зроблений відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська (а.с.5). Сторони сімейно-шлюбні відносини не підтримують з 2006 року, спільного господарства не ведуть, сімейного бюджету не мають. Шлюбні відносини мають формальний характер, збереження його перешкоджає інтересам позивачки. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання договору купівлі – продажу та свідоцтва про право на спадщину частково недійсними по тим підставам, що в рішенні Хотинської міської ради [NUMBER] від 23 травня 1991 року не було вказано вбиральня, огорожа, сарай літ. «В», сарай літ. «Д», а в договорі купівлі – продажу вони включені необґрунтовано. Відповідач позов не визнав і пояснив суду, що договір купівлі – продажу заключений відповідно до рішення Хотинської міської ради від 23 травня 1991 року. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Ксерокопією рішення Хотинської міської ради від 23 травня 1991 року [NUMBER] стверджено, що [PERSON] продано квартиру по [ADDRESS] і вищевказана квартира складається з : кухні-1-3 – 7,70 кв.м, кладової – 1-4 – 4,30 кв.м, кімнати 1-5 - 23, 10 кв.м , кімнати 1-6 – 16,20 кв.м , кімнати 1-7 – 15,80 кв.м, коридора 1-8 – 8,70 кв.м, сіней літ. «а», Ѕ сарая. При оформленні договору купівлі – продажу 6 липня 1991 року була представлена виписка із рішення Хотинської міської ради [NUMBER] від 23 травня 1991 року, яка не відповідає оригіналу, а саме: додатково вказано «11/20 часть жилого будинку, замість квартира, вбиральня, огорожа, сарай літ. «В», сарай літ. «Д». Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] .підтвердив суду, що він працює секретарем Хотинської міської ради і по запиту суду з архіву міської ради сняв ксерокопію рішення Хотинської міської ради за [NUMBER] від 23 травня 1991 року і в ній не вказані: вбиральня, огорожа, сарай літ. «В», сарай літ. «Д», так як вони не були предметом купівлі – продажу. Технічним паспортом на квартиру, що знаходиться у власності [PERSON] .стверджено, що сарай літ. «Б», сарай літ. «В», вбиральня, Ѕ частина огорожі належать її на праві власності. Так як при заключенні договору купівлі – продажу державній нотаріальній конторі було представлено копію рішення Хотинської міської ради від 23 травня 1991 року за [NUMBER] , яка не відповідає оригіналу, то при таких обставинах позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.48, 57, 60, 128, 145 ЦК України в редакції 1963 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-24 00:00:00

31.03.2008 року позивач звернувся із зазначеним позовом в суд мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач проживає в квартирі [ADDRESS], є абонентом енергопостачальної організації по споживанню теплової енергії , але не проводить в належному обсязі оплату за спожиту теплову енергію, а тому має заборгованість перед підприємством, розмір якої станом на 01.03.2008 року складає 536 грн. 18 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити, посилаючись на ігнорування відповідачем своїх обов'язків. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому суд в порядку ст. 224 ЦПК України вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та проаналізувавши інші наявні в матеріалах справи письмові докази, вважає необхідним задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач зареєстрований та проживає в квартирі [ADDRESS], є абонентом Охтирської філії ТОВ СП “Правекс-Брок” , як енергопостачальної організації по споживанню теплової енергії, однак ігнорує свої зобов'язання в результаті чого має заборгованість перед підприємством, яка станом на 01.03.2008 року складає 536 грн. 18 коп. та в добровільному порядку сплачувати її не бажає, а тому вона підлягає примусовому стягненню з відповідача на користь позивача, в тому числі і витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи в розмірі 30 грн., а всього 566, 18 грн. та 51 грн. судового збору на користь держави. На підставі викладеного, ст. ст. 64, 68 ЖК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-24 00:00:00

31.03.2008 року позивач звернувся із зазначеним позовом в суд мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач проживає в квартирі [ADDRESS], є абонентом енергопостачальної організації по споживанню теплової енергії , але не проводить в належному обсязі оплату за спожиту теплову енергію, а тому має заборгованість перед підприємством, розмір якої за період з березня 2004 року по лютий 2008 року складає 3114 грн. 91 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити, посилаючись на ігнорування відповідачем своїх обов'язків. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому суд в порядку ст. 224 ЦПК України вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та проаналізувавши інші наявні в матеріалах справи письмові докази, вважає необхідним задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач зареєстрований та проживає в квартирі [ADDRESS], є абонентом Охтирської філії ТОВ СП “Правекс-Брок” , як енергопостачальної організації по споживанню теплової енергії, однак ігнорує свої зобов'язання в результаті чого має заборгованість перед підприємством, яка за період з березня 2004 року по лютий 2008 року складає 3114 грн. 91 коп. та в добровільному порядку сплачувати її не бажає, а тому вона підлягає примусовому стягненню з відповідача на користь позивача, в тому числі і витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи в розмірі 30 грн., а всього 3144, 91 грн. та 51 грн. судового збору на користь держави. На підставі викладеного, ст. ст. 64, 68 ЖК України та

Outcome: approved