Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом в якому вказав, що з 1989 року він проживає у квартирі [ADDRESS]разом зі своєю сім'єю. При будівництві двохповерхового будинку, у дворі були побудовані і сараї, із розрахунку - на кожну квартиру будинку - один сарай, який був призначений для зберігання вугілля та дров для опалення квартир. На той час житловий будинок належав колгоспу «Приморський». Позивач, як і інші мешканці будинку, працював в цьому господарстві. Працівникам сільгосппідприємства правлінням колгоспу дозволялося мати підсобне господарство за місцем проживання. Оскільки одного сараю для зберігання вугілля та дров було замало, в 1989 - 1990 роках, позивач, не маючи відповідного дозволу, самочинно побудував у дворі будинку [ADDRESS] де проживає, сарай Е-1, площею 5,7 кв. м , сарай Д-1, площею 6,5 кв. м. та сарай Ж-1, площею 7,1 кв. м. В 2003 році, у [PERSON], який у зв'язку з переїздом на інше місце проживання, продавав належні йому гараж та квартиру у сусідньому будинку [ADDRESS], позивач придбав гараж А-1, площею 35,5 кв. м., розташований у дворі цього будинку та який був побудований попереднім власником [PERSON]. без належного дозволу ще в 1991 році. У тому ж році, не маючи відповідного дозволу, самочинно, біля придбаного гаража А-1, побудував сарай Б-1, площею 11,2 кв. м., сарай В-1, площею 5,5 кв. м., сарай Г-1, площею 6,8 кв. м та душ 3. На час самочинного будівництва гаража та сараїв, житловий будинок № 14 та № 16 по [ADDRESS]належали колгоспу «Приморський», а земельна ділянка під будинками та самочинно збудованими гаражем та сараями знаходилась у постійному користуванні цього сільськогосподарського підприємства. Після набуття чинності Земельним кодексом України, з 1 січня 2002 року земельні ділянки, які були у постійному користуванні колгоспу «Приморський», були передані у державну та комунальну власність. У відповідності до ч.4 ст.42 ЗК України, розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі проектів розподілу території кварталу, мікрорайону та відповідної землевпорядної документації. Така землевпорядна документація наразі виготовляється. Згідно ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до довідки комунального підприємства «Якимівське БТІ», вартість гаража А-1, площею 35,5 кв. м., сараю Б-1, площею 11,2 кв. м., сараю В-1, площею 5,5 кв. м., сараю Г-1, площею 6,8 кв. м., сараю Д-1, площею 6,5 кв. м, сараю Е-1, площею 5,7 кв. м., сараю Ж-1, площею 7,1 кв. м, душу 3 складає 12 793 (дванадцять тисяч сімсот дев'яносто три) гривні. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнано за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно (ч.З ст.376 ЦК України). В зв'язку з вищевикладеним просить суд визнати за ним право власності на самочиннно збудоване нерухоме майно, яке складається із гаража А-1, площею 35,5 кв.м., сараю Б-1, площею 11,2 кв.м., сараю В-1, площею 5,5 кв.м., сараю Г-1, площею 6,8 кв.м. та розташоване за адресою: [ADDRESS]та нерухоме майно, яке складається із сараю Д-1, площею 6,5 кв.м., сараю Е-1, площею 5,7 кв.м., сараю Ж-1, площею 7,1 кв.м., душу З, та розташоване за адресою:[ADDRESS]. Зобов'язати комунальне підприємство «Якимівське БТІ» зареєструвати право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, яке складається із гаража А-1, площею 35,5 кв.м., сараю Б-1, площею 11,2 кв.м., сараю В-1, площею 5,5 кв.м., сараю Г-1, площею 6,8 кв.м. та розташоване за адресою: [ADDRESS]та нерухоме майно, яке складається із сараю Д-1, площею 6,5 кв.м., сараю Е-1, площею 5,7 кв.м., сараю Ж-1, площею 7,1 кв.м., душу З, та розташоване за адресою:[ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Кирилівської селищної Ради - Карягін П.І. позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти позову не заперечує. Представник третьої особи КП "Якимівського бюро технічної інвентаризації» - Сібільов В.В. позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти позову не заперечує. Суд вислухавши пояснення представника позивача - [PERSON] ., дослідивши письмові докази, які є в матеріалах справи, а саме:  копію довідки про вартість самочинно збудованого нерухомого майна, розташованого по [ADDRESS]Запорізької області № 148, видану КП «Якимівське БТІ» від 22 квітня 2008 року;  копію свідоцтва на право власності на житло [PERSON]. від 03 квітня 2008 року приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, згідно ч.5 ст.376 ЦК України, суд на вимогу власника (користувача) земельної ділянки може визнати за ним право власності на нерухоме майно яке самочинне збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що відповідачем позов визнається в повному обсязі і це не суперечить закону і не порушує права свободи і інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved