Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-25 00:00:00

4.06.2008р. до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав стосовно малолітньої дочки [PERSON], [INFO], вказуючи, що з липня 2007 року відповідач не приймає будь-якої участі у вихованні та догляді за дитиною, не надає їй матеріального утримання, не піклується про її фізичний, духовний і моральний розвиток. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та пояснила, що в липні 2007 року її колишній чоловік [PERSON] запросив їх з дитиною до себе на батьківщину в Республіку Ліван, де повідомив, що має бажання розлучитись, при цьому дитина повинна залишитись проживати в Лівані з його батьками. Вона на таку пропозицію не погодилась, але дитину забрати до України він їй не дозволив, тому позивачка звернулась по допомогу до свого батька - громадянина Сирії, який допоміг їй організувати зустріч з дочкою і потай від [PERSON] та його батьків повернути до України. Після цього відповідач, приїхавши до України, де навчався в Одеському Державному Медичному Університеті, заявив, що не вважає [PERSON] за дочку, тому що його діти повинні проживати в Лівані. З того часу він не приймає участі у її вихованні, не турбується про духовний та фізичний розвиток дочки, не надає їй матеріального утримання. Крім того, в результаті проживання з відповідачем та його батьками у віці 1 рік і 5 місяців без матері протягом місяця (час коли позивачка виїжджала до України за документами щоб повернути дитину) малолітня [PERSON] отримала психологічну травму і після повернення в Україну позивачка змушена була звертатись за медичною допомогою для неї. Представник органу опіки і піклування Гайсинської районної державної адміністрації Олійник К.В. у вирішенні спору поклалась на рішення суду. Відповідач до суду не з`явився вдруге, не повідомивши про причини неявки, що дає підстави розглядати справу у його відсутності та ухвалити заочне рішення, оскільки на а.с. 13, 17 є його власноручні розписки про отримання судових повісток. Заслухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Достовірно встановлено, що відповідач є біологічним батьком малолітньої [PERSON], [INFO]. З липня 2007 року він проживає окремо від дочки, не спілкується з нею, не приймає будь-якої участі у вихованні та догляді за дитиною, не надає їй матеріального утримання, не піклується про її фізичний, духовний і моральний розвиток, а в результаті її протиправного утримання відповідачем без матері у віці 1 рік і 5 місяців в Республіці Ліван було заподіяно шкоду здоров`ю малолітньої у виді невротичного розладу. За змістом ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989р., суди у всіх діях щодо дітей повинні приділяти першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а у відповідності до ч.2 ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляється від своїх обов'язків по вихованню дитини. Оскільки [PERSON], не приймає будь-якої участі у вихованні та догляді за малолітньою дочкою [PERSON], не надає їй матеріального утримання, не піклується про її фізичний, духовний і моральний розвиток, тобто не виконує, передбачених ст.150 СК України обов'язків, вчинив насильницькі дії щодо дитини, заборонивши її матері забрати її до України (громадянами якої вони є) з республіки Ліван, що негативно відобразилось на стані здоров`я малолітньої, його необхідно позбавити батьківських прав щодо неї, що відповідатиме найвищим інтересам дитини, оскільки унеможливить протиправну поведінку відповідача щодо неї в подальшому. Висновки суду окрім показань позивачки підтверджуються такими доказами: - свідоцтвом про народження [PERSON], за яким її батьком є [PERSON] (а.с.5); - довідкою Гранівської сільської ради про те, що малолітня [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] та перебуває на повному її утриманні (а.с.8); - копією (а.с.9) та оглянутим в судовому засіданні оригіналом паспорта [PERSON] для виїзду за кордон, з якого видно, що 30.06.2007р. вона разом з дочкою [PERSON] виїхала до Лівану, 19.08.2007р. повернулась в Україну сама і лише 19.09.2007р. - з малолітньою [PERSON]; - оглянутою судом довідкою Гайсинської дитячої лікарні, згідно з якою [PERSON] восени 2007р. зверталась до педіатра та психіатра дитячої лікарні з приводу страху, настороги її дочки [PERSON] до інших членів сім`ї окрім неї самої, відсутності контакту з оточуючими; малолітній встановлено діагноз - невротичний розлад (а.с.16 цивільної справи № 2-907/2007р. за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу); - рішенням Гайсинського районного суду від 5.11.2007р. про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Суд не бере до уваги висновок органу опіки і піклування Гайсинської районної державної адміністрації про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав через відсутність будь-якої мотивації такого рішення, а як пояснила його представник Олійник К.В., члени опікунської ради, які голосували за таке рішення, керувалися лише поясненням секретаря Гранівської сільської ради про те, що вона бачила, як [PERSON] приїжджав до [PERSON], натомість сам він на засідання опікунської ради, яке відбувалось двічі, не з`являвся, хоча завчасно був повідомлений про час і місце його проведення.

Outcome: approved