Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу будинку дійсним та визнання за ним права власності на вказане нерухоме майно, розташоване [ADDRESS], посилаючись на слідуючі обставини. 15 березня 2008 року між ним та відповідачкою був укладений договір купівлі-продажу будинку за вищезазначеною адресою. Згідно домовленості, позивач виконав зобов'язання покупця, передавши відповідачу обумовлену сторонами суму грошей за вказаний будинок, а та, в свою чергу, передала його йому у користування та володіння, віддавши позивачу документи на будинок та ключі від нього. Вказаним нерухомим майном він користується з дня укладення договору. Однак, незважаючи на те, що фактично договір купівлі-продажу відбувся, позивач до теперішнього часу не є власником зазначеного будинку, оскільки відповідачка всіляко ухиляється від нотаріального оформлення правочину, посилаючись на відсутність у неї коштів, чим позбавляє його можливості розпоряджатися вказаним нерухомим майном. Оскільки позивач зі свого боку виконав умови договору купівлі-продажу, він просить визнати договір купівлі-продажу дійсним та визнати за ним право власності на вищезазначене нерухоме майно. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача позовні вимоги визнала і пояснила, що дійсно між позивачем і відповідачкою був укладений договір купівлі-продажу будинку в письмовій формі, в якому були обумовлені всі істотні умови даного договору, позивач передав оговорену між сторонами суму відповідачці за будинок, а відповідачка передала позивачу документи та ключі від будинку, надавши йому право розпорядження ним. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення та доводи учасників процесу, дослідивши матеріали справи та згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно договору купівлі-продажу, укладеного в письмовій формі (а.с.10), [PERSON] передала у власність будинок за адресою [ADDRESS], а [PERSON] сплатив вартість даного будинку. Факт передачі позивачу будинку у власність підтверджується передачею документів на право власності та ключів. Із копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13.03.2008 року (а.с.12) вбачається, що [PERSON] належить на праві приватної власності будинок, розташований в [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 29.08.1996 р., зареєстрованого Татарбунарською державною нотаріальною конторою (а.с.8-9). Копією витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 13.03.2008 року (а.с.11) підтверджується вартість будинку, розташованого по [ADDRESS], яка складає 19637 грн. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачка передала позивачу вищезазначений будинок у володіння та користування, але створює перепони в нотаріальному посвідченні укладеного між ними правочину по причині відсутності грошових коштів, що й спонукало позивача звернутись до суду із вказаним позовом, оскільки кошти за купівлю будинку він сплатив відповідачці в день укладення договору в сумі, обумовленій сторонами. У відповідності зі ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. За таких обставин, судом з достовірністю встановлено факт купівлі позивачем будинку у відповідачки, але належно не оформленого в установленому законом порядку. Враховуючи, що при укладенні угоди сторони домовились відносно всіх основних умов договору, що підтверджується письмовим доказом, і відбулося повне виконання договору, але відповідачка ухиляється від його нотаріального посвідчення, оскільки за угодою між сторонами вказаний правочин мав бути засвідчений в установленому законом порядку, суд вважає можливим визнати зазначений договір купівлі-продажу дійсним та визнати за позивачем право власності на будинок, розташований по [ADDRESS].

Outcome: approved