Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-03 00:00:00

07.08.2007 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання заповіту від 05.04.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], недійсним і визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину від 23.11.2006 р. № 41170648(а.с.3-5), мотивуючи свої вимоги наступним. [INFO] р. померла дружина [PERSON] - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на частину [ADDRESS], в якій вона проживала до смерті з позивачем, яка належала їм на праві спільної власності і в якій він зареєстрований. Являючись спадкоємцем першої черги після смерті дружини, він тяжко переніс її смерть і звернувся до нотаріальної контори вже після закінчення шестимісячного строку на прийняття спадщини. В зв'язку з пропуском цього строку він звернувся до суду для визначення додаткового строку, де дізнався, що існує заповіт на користь відповідачки. Останні роки життя [PERSON] постійно хворіла на психічну хворобу, неодноразово знаходилась в ЧОПНЛ, стояла там на обліку і мала першу групу інвалідності, а отже в момент складення заповіту не усвідомлювала значення своїх дій та не могла ними керувати. 01.07.2008 р. до суду надійшла заява з уточненням позовних вимог про визнання недійсними заповіту від 05.04.2006 р., свідоцтва про право на спадщину від 23.11.2006 р., договору міни № 5153 від 15.09.2007 р., укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], визнання права власності на [ADDRESS] за [PERSON](а.с.249-252). В заяві зазначено, що договір міни було укладено ще до винесення рішення по справі судом першої інстанції (25.12.2007 р.), цей факт було встановлено тільки апеляційним судом Чернігівської області. Пунктом 1.4. договору відчужувач стверджує, що на момент укладання цього договору належна їй частина квартири, що відчужується за цим договором, не перебуває під арештом чи забороною, щодо неї не ведуться судові спори, вона не заставлена. Треті особи не мають прав на відчужувану частину квартири, що не відповідає дійсним обставинам справи. Апеляційним судом також встановлено, що відповідачка [PERSON] розпорядилася успадкованим майном - 1/2 частиною квартири, уклавши 15.09.2007 р. договір міни з [PERSON], право власності за яким зареєстроване у встановленому порядку до ухвалення оскаржуваного судового рішення. В ході судового розгляду до участі в справі було залучено в якості відповідача [PERSON], третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів - приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України судом проводиться не заочний розгляд справи в зв'язку запереченнями проти заочного вирішення справи представників позивача [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] В судовому засідання представники позивача [PERSON] - [PERSON], [PERSON] позов підтримали за вимогами, викладеними в заяві з уточненими позовними вимогами від 01.07.2008 р.(що на аркушах справи №№ 249-252) та пояснили, що порушено право позивача на спадщину. Крім того, представник [PERSON] вважає, що заповіт має бути визнаний недійсним на підставі ч. 1 ст. 225 ЦК України, договір міни - на підставі ст.ст. 228, 230 ЦК України; не може вказати, на підставі якої статті ЦК України має бути визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] вважає, що позов задоволенню не підлягає; при вчиненні правочину вона перевірили відсутність арешту та заборон на майно. Позивач, відповідачі, представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], КП „ЧМБТІ”, Другої Чернігівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явились про день та час слухання справи були повідомлені у встановленому порядку. Суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, цивільну справу № 2-1301/07 Новозаводського районного суду м. Чернігова, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.04.2006 р. [PERSON] уклала заповіт на все своє майно на ім'я [PERSON], який був посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1649(а.с.54). [INFO] р. [PERSON] померла(а.с.60) і 23.11.2006 р. [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину кв. [ADDRESS](а.с.69). Згідно акту № 670 від 21.11.2007 р. посмертної судово-психіатричної експертизи(а.с.110-116) [PERSON] не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними в момент складання заповіту 05.04.2006 р. Відповідно до рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30.08.2007 р., яке набрало законної сили(справа № 1301/07 - а.с.102-104), в задоволенні позову [PERSON] до Чернігівської міської ради, [PERSON] про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовлено повністю. 15.09.2007 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір міни, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 5153, згідно якого [PERSON] передала [PERSON] у власність належну їй 1/2 спірної квартири(а.с.154). Згідно довідки КП „Чернігівське МБТІ” [PERSON] та [PERSON] є власниками кожний по 1/2 частині кв. [ADDRESS](а.с.26). Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України [PERSON] є таким, що не прийняв спадщину після померлої [PERSON], і у визначенні йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовлено повністю. Цивільні права [PERSON] у межах, що надані йому в даному випадку оспорюваним заповітом, не порушуються; він не є учасником вказаних правовідносин; визнання заповіту недійсним не створює для нього жодних юридичних наслідків стосовно набуття права власності на спірне спадкове майно. З огляду на це відсутні правові підстави для визнання недійсними заповіту, свідоцтва про право на спадщину, договору міни та визнання права власності. Крім того, не доведено наявність підстав для визнання недійсним договору міни згідно вимог ст.ст. 228, 230 ЦК України, оскільки цей правочин не порушує публічний порядок та [PERSON] і [PERSON] навмисно не вводили один одного в оману щодо обставин, встановлених ч. 1 ст. 230 ЦК України. В зв'язку з повною відмовою в задоволенні позову не підлягають стягненню на користь позивача судові витрати.

Outcome: dismissed