Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 17.03.2002 року близько 9.00 години він, керуючи автомобілем марки ВАЗ-2104 д.н. [NUMBER]за дорученням рухаючись по вул. Горького м. Нова Каховка в сторону торгівельного центру, на перехресті вул. Горького та М.Букіна зіткнувся з автомобілем марки ВАЗ - 2109 д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON], зіткнення сталося внаслідок порушення [PERSON] п. 16.11 Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП йому були заподіяні тілесні ушкодження, у зв'язку з чим він перебував на стаціонарному лікування в травматологічному відділенні Новокаховської міської лікарні з 17.03. по 08.04.2002 року, потім продовжував курс лікування амбулаторно і за цей час ним було витрачено на придбання ліків 1177,64 грн. Крім того вважає, що зазначеними протиправними діями [PERSON] йому було завдано моральної шкоди, яку він оцінює у 4000 грн. В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги та просив суд стягнуту завдану ДТП матеріальну та моральну шкоду з [PERSON], та пояснив, що з причини того, що відповідачем до теперішнього часу не вжито заходів по відшкодуванню завданої ДТП матеріальної та моральної шкоди, не визнано, не дивлячись на наявність відповідних доказів, своєї вини в скоєнні ДТП, позивач вимушений до теперішнього часу звертатись до судових інстанцій та відстоювати свої права, що призводить до додаткових душевних страждань, тому просить задовольнити позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди в повному обсязі. В судовому засіданні представник ТОВ «Геліос - 1» позов не визнала посилаючись на те, що підприємство не перебуває в будь - яких відносинах з [PERSON], який протиправно заволодів автомобілем, на якому, в результаті порушення Правил дорожнього руху України, попав в ДТП. Судом в якості співвідповідача притягнуто до участі в справі [PERSON], який позов не визнав посилаючись на те, що його вини в зазначеному ДТП не має, підтвердивши в судовому засіданні, що вказаним автомобілем він заволодів протиправно, та в трудових відносинах з ТОВ «Геліос - 1» не перебував. Заслухавши пояснення учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно ст. 450 ЦК України, в редакції 1963 року, норми якої були чинними на час виникнення спірних правовідносин, організація і громадянин, діяльність яких пов'язана з підвищеною небезпекою для оточуючих (транспортні організації, промислові підприємства, будови, власники автомобілів та інші.), зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, якщо не доведуть, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно ст. 453 ЦК України, присуджуючи відшкодування шкоди, суд зобов'язує особу, відповідальну за шкоду, відшкодувати її в натурі або повністю відшкодувати заподіяні збитки. Відповідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», володілець джерела підвищеної небезпеки не відповідає за шкоду, заподіяну цим джерелом, якщо доведе, що воно вибуло з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, а не з його вини. Особи, які вчинили ці протиправні дії, відшкодовують шкоду за правилами відповідальності володільців джерел підвищеної небезпеки. Так, судом встановлено, що 17.03.2002 року близько 9.00 години [PERSON], керуючи автомобілем марки ВАЗ-2104 д.н. [NUMBER]за дорученням, рухаючись по вул. Горького в м. Нова Каховка в сторону торгівельного центру, на перехресті вул. Горького та М.Букіна зіткнувся з автомобілем марки ВАЗ-2109 д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухаючись по другорядній дорозі порушив вимоги п. 16.11. Правил дорожнього руху України та знака 2.1. «Дати дорогу». 23.05.2002 року у порушенні кримінальної справи відносно [PERSON] за ст. 286 ч. 1 КК України було відмовлено, так як водій [PERSON], який керував автомобілем ВАЗ-2104 д.н.[NUMBER]отримав легкі тілесні ушкодження, які потягли короткочасний розлад здоров'я. Вина [PERSON] у скоєному ДТП підтверджується також висновком судової автотехнічної експертизи від 17.09.2004 року, згідно з яким [PERSON] при дотриманні вимог п. 16.11. Правил дорожнього руху України мав технічну змогу не допустити ДТП. Судом також встановлено, що рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 11.06.2004 року договір оренди автомобіля ВАЗ-2109 д.н. [NUMBER] від 28.02.2001 року між [PERSON] Та ТОВ «Геліос - 1» визнано недійсним, оскільки в договорі оренди відсутні повні дані про орендодавця, підпис виконаний не орендодавцем [PERSON], а невідомою особою, з боку орендатора підпис виконано не його директором [PERSON], а невідомою особою, плата за користування автомобілем, як це зазначено в п.1.2 договору фактично [PERSON]. Не надходила, вона про існування договору не знала, тому зазначений договір, як такий, що суперечить вимогам чинного законодавства було визнано недійсним з моменту його укладення на підставі ст. 48 ЦК України. Крім того, в судовому засіданні відповідач [PERSON] не оспорював факт відсутності трудових відносин між ним та ТОВ «Геліос - 1», та факт протиправного заволодіння ним автомобілю марки ВАЗ-2109 д.н. [NUMBER], на момент скоєння зазначеного ДТП. Також судом встановлено, що внаслідок ДТП позивачу були завдані легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасний розлад здоров'я, у зв'язку з чим він перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Новокаховської міської лікарні з 17.03. по 08.04.2002 року і за цей час ним було витрачено на придбання ліків 1177,64 грн., що підтверджується наданими квитанціями. Враховуючи вищенаведене, суд вважає доведеним факт вибуття з володіння ТОВ «Геліос - 1» джерела підвищеної небезпеки - автомобілю марки ВАЗ-2109 д.н. [NUMBER], внаслідок протиправних дій [PERSON], яким на зазначеному автомобілі в результаті порушення ним Правил дорожнього руху України було скоєно ДТП та відповідно, завдано матеріальної шкоди позивачу на загальну суму 1177,64 грн., тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, а сума завданої матеріальної шкоди підлягає стягненню саме з [PERSON] Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди, заявлених в розмірі 4000 грн., то враховуючи ту обставину, що відповідачем до теперішнього часу не вжито заходів по відшкодуванню завданої ДТП матеріальної та моральної шкоди, не визнано, не дивлячись на наявність відповідних доказів, своєї вини в скоєнні ДТП, у зв'язку з чим позивач зазнає додаткових душевних страждань, оскільки вимушений до теперішнього часу звертатись до судових інстанцій та відстоювати свої права, суд вважає зазначені цивільні відносини, такими, що продовжують існувати після набрання чинності ЦК України в редакції 2004 року, тому вважає за необхідне до зазначених цивільних відносин застосовувати норми ЦК України в редакції 2004 року, відповідно до ч. 1 ст. 1167 якого моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Враховуючи наведені обставини, глибину душевних страждань, фізичного болю та страждання, яких позивач зазнав у зв'язку із пошкодженням здоров'я, ступень вини відповідача, а також з урахуванням вимоги розумності і справедливості, позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню в розмірі 4000 грн., та підлягають стягненню з [PERSON] на користь позивача. При цьому суд не приймає до уваги твердження відповідача [PERSON] про те, що він не вважає себе винним у скоєнні зазначеного ДТП, оскільки такі твердження спростовуються доказами наявними в матеріалах справи. За таких підстав позов підлягає частковому задоволенню, та сума завданої матеріальної та моральної шкоди підлягає стягненню з [PERSON] Крім зазначеного з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті державного мита в розмірі 59,50 грн. На підставі ст. ст. 450, 453 ЦК України в редакції 1963 року, п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», ст. ст. 23, 1167 ЦК України в редакції 2004 року;

Outcome: partial