Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-23 00:00:00

[PERSON]. звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди, заподіяної злочином. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 12.12.2004 року о 02-00 год. В приміщенні кафе «Орхідея», яке розташоване в смт.Муровані-Курилівці, відповідач перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, безпричинно, умисно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства та з особливою зухвалістю наніс йому тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. По даному факту 13.12.2004 року, СВ Мурованокуриловецького РВ УМВС України у Вінницької області порушено відносно [PERSON] кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України. В подальшому в ході досудового слідства [PERSON] по даній справі був притягнутий в якості обвинуваченого за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.296 КК України. Під час допиту в якості обвинуваченого [PERSON] вину в інкримінованому злочині визнав. Згідно висновку судово-медичної експертизи №1258 від 22.05.2006 року злочинними діями [PERSON] йому були заподіяні тілесні ушкодження: черепно-мозкова травма, струс головного мозку з субарахноїдальним крововиливом, післятравматичним арахноїдитом, порушенням ліквородинаміки, синець в дільниці лівої вилиці. Оскільки струс головного мозку з субарахноїдальним крововиливом обумовив посттравматичний церебральний арахноїдит з порушенням ліквородинаміки і спричинив тривалий (понад 21 день) розлад здоров»я, дані тілесні ушкодження належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Постановою слідчого СВ ВМВ УМВС України від 19.05.2006 року його було визнано потерпілим по даній кримінальній справі. Відповідно до постанови Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 07.07.2006 року кримінальна справа по обвинуваченню [PERSON] була закрита, а відповідача було звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п.4 ст.6 КПК України, у зв»язку із застосуванням до нього акту амністії. Вчиненим злочином відповідач заподіяв йому матеріальну та моральну шкоду. Матеріальна шкода полягає в тому, що з 15.12.2004 року по 27.12.2004 року він знаходився на стаціонарному лікуванні у Мурованокуриловецькій ЦРЛ, а з 28.12.2004 року по 06.01.2005 року продовжував лікування у Вінницькій психоневрологічній лікарні ім.акд.Ющенка. Після виписки з лікарні він весь час продовжував лікуватися амбулаторно, оскільки періодично у нього наступало загострення хвороби. За цей час ним було витрачено на придбання ліків 3500 грн. Крім того, в період лікування він потребував посиленого харчування, на яке було витрачено 3000 грн. Моральна шкода полягає в тому, що внаслідок вчиненого відповідачем злочину відносно нього, він відчув фізичний біль та страждання, які були пов»язані з нанесенням йому тілесних ушкоджень. В результаті отриманих ушкоджень він тривалий час був прикутий до ліжка. Його безпорадність завдавала йому сильних душевних страждань. Тривала хвороба суттєво порушила його звичайний життєвий уклад. Він й досі відчуває періодичні головні болі. Після подій 12.12.2004 року настало безсоння, такі зміни негативно впливають на його самопочуття. Після травми почав швидко втомлюватися, стало важко працювати фізично і розумово. Моральну шкоду оцінює в 10000 грн. Після закриття справи він неодноразово звертався до відповідача з проханням відшкодувати завдані йому збитки, але він відмовився. Тому звернувся до суду. Просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 6500 грн., моральну шкоду - 10000 грн. Позивач в судовому засідання позов підтримав за обставин викладених в позовній заяві. Просив позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, мотивуючи тим, що позивачем не доведено факт завдання йому матеріальної шкоди. Позивачем не надано доказів, скільки коштів було витрачено ним на купівлю ліків та продуктів харчування на період посиленого харчування. Розмір витрат на ліки визначається на підставі наданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість. Таких доказів позивачем не надано. Що стосується витрат на посилене харчування, то позивачем не надано документа, затвердженого відповідно судово-медичною експертизою про необхідність в такому харчуванні та його вартість. Моральна шкода також на підлягає відшкодуванню, оскільки позивачем не надано доказів, що йому завдано шкоди саме на 10000 грн., та медичного висновку про стан його здоров»я після подій 12.12.2004 року і про причинний зв»язок між отриманою травмою та теперішнім станом здоров»я. Крім того, позивачем пропущено строк позовної давності щодо відшкодування шкоди. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст.22 ч.1, ч.2 п.1 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала, у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст.ст.23,1167 ЦК України, особа, має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі, неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я фізичній особі, зобов»язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід) втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що постановою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 07 липня 2006 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.296 КК України, у зв'язку з актом амністії, на підставі ст.1 п „б” Закону України „Про амністію”, а кримінальну справу відносно [PERSON] - закрито (а.с.7). Постановою суду встановлено, що [PERSON] 12.12.2004 року о 2-й години ночі, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, в приміщенні кафе «Орхідея», що по вулиці Леніна в смт. Муровані - Курилівці Вінницької області, безпричинно, умисно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства та з особливою зухвалістю, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі і поведінки у суспільстві, почав виражатися нецензурною лайкою на адресу потерпілого [PERSON] Продовжуючи свої злочинні дії, [PERSON] наніс потерпілому [PERSON]. тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. По зазначеній кримінальній справі [PERSON] визнано потерпілим. В результаті вчинення злочину відносно [PERSON] та обставин, які встановлені постановою суду, [PERSON]. були спричинені тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, струсу головного мозку з субарахноїдальним крововиливом, післятравматичним арахноїдитом, порушенням ліквородинаміки, а також синців в дільниці лівої вилиці. Оскільки струс головного мозку з субарахноїдальним крововиливом обумовив посттравматичний церебральний арахноїдит з порушенням ліквородинаміки і спричинив тривалий (понад 21 день) розлад здоров»я, дані тілесні ушкодження належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, синці в ділянці лівої вилиці належать до легких тілесних ушкоджень (висновок експерта №1258). Внаслідок вчинення злочину [PERSON]. знаходився на стаціонарному лікуванні в Мурованокуриловецькій центральній районній лікарні в хірургічному відділенні з 15.12.2004 року по 27.12.2004 року, що підтверджується довідкою лікарні. Отримував лікування наступними препаратами: анальгін, димедрол, цінарізін, нейровітан, валеріана - таблетки, глюкоза, вітамін - С (а.с.15). Згідно довідки медичної установи, [PERSON]. в період з 27.12.2004 року по 06.01.2005 року знаходився на стаціонарному лікуванні у Вінницькій обласній психоневрологічній лікарні ім. акад. Ющенка, в 3-му відділенні. Отримав лікування: сірчано-кисла магнезія, аскорбінова кистлота, луцетам, вітамін «Е», седасен, баралгін, вертіго-гель, папазол. Ліки придбані за рахунок [PERSON] (а.с.14). Встановивши обставини про перебування позивача на лікуванні в медичних закладах в період з 15.12.2004 року по 06.01.2005 року, суд дійшов висновку, що позивачем не надано документів (чеків, квитанцій) про придбання ним в даний період медичних препаратів призначених лікарями для лікування. Подання позивачем довідок від аптечних закладів про вартість медичних препаратів не є доказом купівлі ним призначених ліків. Тому в позові в цій частині слід відмовити. Що стосується вимог про відшкодування витрат, викликаних необхідністю посиленого харчування, то в цій частині позивачем не доведені позовні вимоги, не подано жодних доказів, а саме: висновок відповідної лікарської експертизи про необхідність посиленого харчування, вартість такого харчування. Доводи відповідача та його представника щодо застосування до судом позовної давності, суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до ст.268 ч.1 п.п.1,3 ЦК України, позовна давність не поширюється на вимогу, що випливає із порушень особистих немайнових прав та на вимогу про відшкодування шкоди завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я або смертю. Позивачем доведено завдання йому моральної шкоди, яка полягає у фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнав внаслідок ушкодження здоров»я. При визначенні розміру морального відшкодування суд враховує вимоги розумності та справедливості, бере до уваги обставини справи, характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань. Суд дійшов висновку про відшкодування позивачу моральної шкоди в розмірі 10000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved