Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-18 00:00:00

У березні 2008 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, який мотивує тим, що під час виконання судового рішення про стягнення з [PERSON].(її батька) грошових коштів, державним виконавцем за їхнім місцем проживання - квартирі[ADDRESS], було описано та арештовано майно: набір кухонних меблів, телевізор “Славутич”, килим та шафу-прихожу, про що складений акт від 05.03.2008 р. Посилаючись на те, що воно придбано й належить їй, а не боржникові, просить визнати за нею право власності на це майно та звільнити його з-під арешту, справу слухати за її відсутності. В порядку ст. 33 ЦПК України судом залучені до участі у справі як співвідповідачі - [PERSON]. і [PERSON]. У судовому засіданні представник ВДВС Зенова О.В. проти позову заперечувала, пояснивши суду, що на виконанні ВДВС знаходиться виконавче провадження, яке відкрито на підставі виконавчого листа № 2-77, виданого Путивльським районним судом Сумської області 18.09.07р., про стягнення з [PERSON]. на користь [PERSON]. грошової суми на відшкодування матеріальної й моральної шкоди. Оскільки боржник добровільно не виконав рішення у встановлений державним виконавцем строк, тому останнім вжито заходів щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, передбаченому Законом України “Про виконавче провадження“. Під час провадження виконавчих дій рахунків і грошових коштів в банківських установах у [PERSON]. не виявлено, тому стягнення звернуто на інше його майно. 05.03.08р. за місцем його проживання - квартирі [ADDRESS] було описано та арештовано: набір кухонних меблів, телевізор “Славутич”, килим і шафу-прихожу, про що складений відповідний акт. Опис та арешт майна здійснювався в присутності [PERSON]. , від якого заяв чи зауважень з приводу цих виконавчих дій не надійшло. Відповідач [PERSON]. позов визнав повністю, пояснивши суду, що дійсно проживає зі своєю донькою в зазначеній квартирі, але описане в ній майно є власністю позивачки, а він жодного відношення до нього не має. Відповідач [PERSON]. направив суду свої письмові заперечення( а.с 14), в яких просить справу розглянути за його відсутності, в позові [PERSON]. відмовити за необґрунтованістю, позаяк державний виконавець діяв у відповідності до вимог Закону України “Про виконавче провадження“. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, інші надані сторонами письмові докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено у судовому засіданні і вбачається з матеріалів справи, Путивльським районним судом Сумської області видано виконавчий лист № 2-77 від 18.09.07 р. про стягнення з [PERSON]на користь [PERSON] 12301,80 грн., на підставі якого 24.01.08р. державним виконавцем відкрито виконавче провадження і боржнику наданий строк для добровільного виконання рішення суду. Оскільки боржник [PERSON]. добровільно у встановлений строк судового рішення не виконав, а при примусового виконанні готівкових коштів, рахунків чи вкладів в установах банків та інших кредитних організаціях у нього не виявлено, тому державним виконавцем вчинено опис й арешт його майна за місцем проживання - квартирі[ADDRESS], про що складений письмовий акт від 05.03.08 р.(а.с 4-5 ). З цього акту видно, що державним виконавцем в присутності понятих та боржника [PERSON]. було описано: набір кухонних меблів, кольоровий телевізор “Славутич”, килим та шафу-прихожу, які залишено [PERSON]. на відповідальне зберігання, заяв чи зауважень від учасників з приводу опису й арешту цього майна не поступило. Згідно довідки ЖЕК(а.с 7), крім боржника [PERSON]. у зазначеній квартирі також зареєстрована його повнолітня донька, позивачка у справі. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Вважаючи себе власником описаного майна позивачка надала товарний чек № 27 від 27 березня 2008 року(а.с 12) про придбання у ПП [PERSON]. прихожої та кухні на загальну суму 2 тис. грн., інших доказів на підтвердження своїх доводів суду не подала. Між тим, зазначений чек не містить даних про особу, яка придбала зазначені у ньому речі, які за своїми ознаками відрізняються від описаних в акті від 05.03.08 р., і їх придбання мало місце вже після опису та накладення арешту на майно [PERSON]. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Докази подаються сторонами. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлений [PERSON]. позов є необґрунтованим і тому задоволенню не підлягає, оскільки переконливих доказів на підтвердження своїх вимог вона суду не надала. Таким чином,

Outcome: dismissed