overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

Позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що їх подальше спільне життя стало неможливим. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був належним чином повідомлений, про причини неявки в суд не повідомив. Приймаючи до уваги викладене, що позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, то в відповідності до ст.224 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони по справі знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 18.01.1991 року, мають неповнолітнього сина Віталія, 27.08.1990 року народження, припинили шлюбно-сімейні відносини з березня 2006 року, з того часу спільне господарство не ведуть, ніяких сімейних відносин не підтримують, між ними відсутнє взаєморозуміння, проживають окремо. Викладене підтверджується поясненнями позивачки і відсутністю заперечень на позов відповідача. Майнового спору між сторонами немає. За взаємною згодою сторін після розірвання шлюбу син буде проживати з матір'ю. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що має істотне значення, то у відповідності зі ст.112 Сімейного кодексу України вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Витрати, пов'язані з одержанням свідоцтва про розлучення в органах РАГС, суд покладає на обох сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Завалівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області, Бережанського відділення Державного ощадного банку України про визнання права власності на спадкове майно, вказуючи, що після смерті його матері та батька залишилося спадкове майно, а саме земельні частки (пай)- згідно сертифікатів на право на земельну частку (пай) серії серії ТР №0147342, 0147341 виданих 20 вересня 1996 року Підгаєцькою районною державною адміністрацією та грошові вклади-згідно ощадних книжок виданих на рахуноки [NUMBER], [NUMBER] У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та пояснив, що його батькові та матері належали земельні частки (паї) розміром в 2 га. в умовних кадастрових гектарах, а таукож його батькові належали шгрошові вклади в ощадбанку. [INFO] [PERSON] померла. [INFO] [PERSON] помер. Рішення Підгаєцького районного суду від 18 червня 2008 року встановлено факт приналежності сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР №0147341 від 20 вересня 1996 року та ощадної книжки виданої на рахунок[NUMBER]- [PERSON]. Представник відповідача Завалівської сільської ради Цюрпіта В.В. в попереднє судове засідання представив заяву в якій не заперечує проти задоволеня позову, і визнає його повністю. Представник відповідача Бережанського відділення Державного ощадного банку України в попереднє судове засідання не з'явився, проте представив заяву в якій не заперечує проти задоволення позову та просить суд справу слухати без їх участі. Суд, заслухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення , виходячи із наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У відповідності із ч.1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачатті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON]. належали земельні частки (пай) розміром в 2 га. в умовних кадастрових гектарах - згідно сертифікатів на право на земельну частку (пай) відповідно серії ТР №0147342, №0147341 від 20 вересня 1996 року, а також [PERSON]. належали грошові вклади згідно ощадних книжок виданих на рахунки [NUMBER], [NUMBER] [INFO] [PERSON] померла. [INFO] [PERSON] помер. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підставний, а тому підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачкою посилаючись на те, що їх подальше спільне життя стало неможливим. Після наданого судом строку для примирення відповідачка проти позову не заперечує. Судом установлено, що сторони по справі знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 19.08.1995 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], 1997 року народження, шлюбно-сімейні відносини припинили з листопада 2007 року, спільне господарство не ведуть, ніяких сімейних відносин не підтримують, між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач проживає з іншою жінкою. Викладене підтверджується поясненнями сторін по справі. За взаємною згодою сторін після розірвання шлюбу син буде проживати з матір'ю. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що має істотне значення, то у відповідності зі ст.112 Сімейного кодексу України вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Витрати, пов'язані з одержанням свідоцтва про розлучення в органах РАГС, суд покладає на обох сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

Шлюб між сторонами зареєстрований 21.01.1995 року виконавчим комітетом Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, актовий запис №1. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] року народження. Позивачка [PERSON] звернулася до суду і просила шлюб розірвати, витрати по розірванню шлюбу покласти на відповідача. Просила стягнути судові витрати на оплату правової допомоги адвоката. На примирення не згідна. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично припинилися, причиною послужили психологічна несумісність характерів, різні погляди на сім'ю та сімейне життя, відсутність порозуміння, часті сварки по питаннях сімейного життя та ведення спільного господарства. Вважає, що подальше життя та збереження шлюбу неможливе. На попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON] свій позов підтримала, в поясненнях посилалась на обставини, що викладені в позові. Просила також стягнути понесені нею судові витрати та витрати на оплату правової допомоги адвоката. На примирення не згідна. Відповідач [PERSON] заявлений позов визнав, просив суд його задовольнити. На примирення не згідний. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України суд ухвалив провести розгляд справи відповідно до вимог ст. 130 ч. 4 та ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України “ у разі визнання відповідачем позову суд за наявності передбачених законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову.” Суд, заслухавши пояснення позивачки та відповідача, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що подружжя [PERSON] перебувають в шлюбі з 21.01.1995 року (а.с.4), шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, актовий запис №1 (а.с.4). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] року народження, який проживає разом з матір'ю [PERSON] (а.с.5,7). Шлюбні відносини фактично припинилися, сторони проживають окремо. На примирення не згідні. Шлюб розпався через відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги в сім'ї, постійні сварки з цієї причини, різні погляди на життя, неможливість подальшого спільного проживання. В даний час шлюб існує лише формально. При таких обставинах справи суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя та їх неповнолітньої дитини, тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката несуть сторони. Витрати на оплату правової допомоги адвоката в сумі 200 грн. підлягають стягненню з відповідача, оскільки ця сума об'єктивно вбачається з квитанції адвоката і це визнається самим відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

Позивач в травні 2008 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], якій зазначає, що відповідачі є споживачами послуг з газопостачання, отримують природний газ для користування газовими приладами, але в добровільному порядку оплату за отриману послугу не здійснюють, в результаті чого у відповідачів перед ВАТ «Харківміськгаз» утворилась заборгованість за період з 1997 року по 01.04.2005 року в сумі 1345,83 грн. та за період з 01.04.2005 року по 01.04.2008 року в сумі 758,11 грн. У підсумку, за період з 1997 року по 01.04.2008 року за відповідачами утворилась заборгованість в сумі 2103,94 грн., яку на теперішній час не відшкодовано. Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість з послуг газопостачання в сумі 2103,94 грн. за період з 1997 року по 01.04.2008 року. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені. За клопотанням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Як встановлено судом, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] проживають в квартирі [ADDRESS], зобов'язані своєчасно та в повній мірі вносити плату за надані позивачем послуги з газопостачання, однак оплату в добровільному порядку не здійснюють. За період з 1997 року по 01.04.2005 року заборгованість складає суму в розмірі 1345,83 грн. та за період з 01.04.2005 року по 01.04.2008 року - суму в розмірі 758,11 грн. У підсумку, за період з 1997 року по 01.04.2008 року за відповідачами утворилась заборгованість в сумі 2103,94 грн. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати визначаються судом у відповідності з положеннями ст. 79 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, обгрунтовуючі свої позовні вимоги тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала та дала свідчення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. В судове засідання відповідач не з'явився по невідомим суду причинам, хоча належним чином був повідомлений про день, час і місце розгляду справи. Тому відповідно до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити рішення по справі у відсутності відповідача при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають обгрутовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено в судовому засіданні і це підтверджується матеріалами справи згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 11.01.2006 року шлюб між сторонами розірваний (а.с. 2). Від даного шлюбу вони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.3), які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні, але відповідач допомоги на утримання дітей не надає. На підставі вищевикладеного та враховуючі конкретні обставини по справі, суд вважає, що відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] . звернулась в суд з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] . на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Син знаходиться на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає, тому звертається до суду. Відповідач [PERSON] . позов визнав і згідний платити аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст.180, 182 СК України. Судом встановлено, що сторони з 16 березня 2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, якого реєстрували в Голозубинецькій сільській раді, актовий запис №2, що підтверджується копією свідоцтва про одруження. Від спільного проживання є син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Син знаходяться на утриманні позивачки і проживає з нею, що підтверджується довідкою Рачинецької сільської ради. Позивачка не працює, отримує незначну соціальну допомогу, сама утримує сина, зазнаючи при цьому значних матеріальних труднощів. Відповідач працездатний має дохід і зобов”язаний сплачувати аліменти на дитину згідно ст. 180 СК України, що сам підтвердив в судовому засіданні. Відповідно до ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на кожну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] . звернулась в суд з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина - [PERSON], [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Син знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає, а тому звертається до суду. Відповідач [PERSON] . позов визнав і згідний платити аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони з 16 березня 2007 року проживають у зареєстрованих шлюбних відносинах, шлюб реєстрували в Голозубинецькій сільській раді, актовий запис №2, що підтверджується копією свідоцтва про одруження. Від спільного проживання є син [PERSON], [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Син знаходяться на утриманні позивачки і проживає з нею, що підтверджується довідкою Рачинецької сільської ради. Позивачка не працює, отримує соціальну допомогу, сама утримує сина. Відповідач працездатний, має дохід і зобов'язаний сплачувати аліменти на дитину згідно ст. 180 СК України, що сам підтвердив в судовому засіданні. Відповідно до ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому вимоги позову обгрунтовані і підлягають до задоволення

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

Позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі зареєструвала шлюб 12 березня 2003 року. Даний шлюб зареєстровано Ананьївською Першою сільською радою Ананьївського району Одеської області, актовий запис №03. Від указаного шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO],[PERSON], [INFO]. Шлюб у обох перший. Їх сімейне життя не склалось у зв'язку з тим, що мають різні характери та різні погляди на сім'ю та сімейні стосунки, із-за чого виникали неодноразові сварки, в сім'ї було відсутнє взаєморозуміння, спільного господарства не ведуть, сімейних стосунків не підтримують, близько двох років проживають окремо, позивачка перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком. При таких обставинах позивач приходить до висновку, що збереження сім'ї у подальшому неможливе, шлюб носить виключно формальний характер, а тому просить розірвати їх шлюб. При розгляді справи позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину своєї неявки не повідомив, хоча про час та місце слухання справи знав, оскільки був у попередньому судовому засіданні. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Взявши до уваги заяву позивача, вивчивши документи справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.ст.110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, тоді суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із позовної заяви та матеріалів справи слідує, що позивачка, [PERSON], перебуває у шлюбі з відповідачем по справі, [PERSON], з 12 березня 2003 року, зареєстрованого Ананьївською Першою сільською радою Ананьївського району Одеської області, актовий запис №03, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Від вказаного шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO],[PERSON], [INFO], згідно свідоцтв про народження (а.с.7,8,9). Приймаючи до уваги, що збереження сім'ї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, оскільки в сім'ї було відсутнє взаєморозуміння, створені умови, в яких не можливе нормальне існування сім'ї, спільне проживання, наявність неповнолітніх дітей, сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, тому суд вважає можливим їх шлюб розірвати, при цьому витрати по справі, враховуючи матеріальний стан сторін, покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу до свого чоловіка - [PERSON] посилаючись на те, що в них постійно виникали сварки, конфлікти, внаслідок чого між подружжям виникло непорозуміння і позивачка з дитиної пішла від відповідача. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач позов визнав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, який було зареєстровано 12 липня 2002 року. Шлюб у обох перший. Від спільного життя вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] року народження. Під час спільного життя між подружжям виникали свари з різних питань, що привели до неприязні одне до одного, втрати любові та взаєморозуміння. З 2005 року шлюбні стосунки подружжя не підтримують, разом не проживають, поновлювати їх позивач не вважає за можливе. Ці обставини визнані відповідачем і відповідно до ст. 61 ЦПК доказування не потребують. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, які мають істотне значення, тому шлюб між подружжям слід розірвати. Відповідно до ст. ст. 160, 161 СК України місце проживання неповнолітньої дитини подружжя слід визначити за її фактичним місцем проживання, а саме - з її матір'ю. Обов'язок сплатити державне мито за реєстрацію розірвання шлюбу в органах РАГСу слід покласти на відповідача. Відповідно до ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, ст. ст. 110 - 112, 160, 161 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу до свого чоловіка - [PERSON] посилаючись на те, що в них різне ставлення до життя, родини, виховання дитини, внаслідок чого між подружжям виникло непорозуміння і позивачка з дитиної пішла від відповідача. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач позов визнав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, який було зареєстровано 17 квітня 2004 року. Шлюб у обох перший. Від спільного життя вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] року народження. Під час спільного життя між подружжям виникали свари з різних питань, що привели до неприязні одне до одного, втрати любові та взаєморозуміння. З листопада 2007 року шлюбні стосунки подружжя не підтримують, разом не проживають, поновлювати їх позивач не вважає за можливе. Ці обставини визнані відповідачем і відповідно до ст. 61 ЦПК доказування не потребують. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, які мають істотне значення, тому шлюб між подружжям слід розірвати. Відповідно до ст. ст. 160, 161 СК України місце проживання неповнолітньої дитини подружжя слід визначити за її фактичним місцем проживання, а саме - з її матір'ю. Обов'язок сплатити державне мито за реєстрацію розірвання шлюбу в органах РАГСу слід покласти на відповідача. Відповідно до ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, ст. ст. 110 - 112, 160, 161 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

[PERSON] . звернулася до суду із позовом до [PERSON]. про визначення порядку користування земельною ділянкою та домоволодінням, що розташовані за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування позову вказує, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 25.12.2004 року належить 52/100 частки зазначеного будинку, інша його частина належить відповідачу на підставі свідоцтва право власності на спадщину за заповітом від 02.02.1999року. Між нею та відповідачем фактично склався порядок користування земельною ділянкою та домоволодінням, але документально це не оформлено. Вона на сьогодні має намір виділити свою частку домоволодіння, оскільки бажає присвоїти їй окрему адресу. Вирішити зазначене питання поза судовим порядком не надається можливим. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач проти позову не заперечував. Вислухав сторони дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що позивачці по справі належить 52/100 часток домоволодіння [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 25 грудня 2004 року , засвіченого державним нотаріусом Першої сімферопольської державної нотаріальної контори, реєстровий номер 2-2185. Інша частка домоволодіння належить відповідачу по справі на підставні свідоцтва про право власності за заповітом від 02.02.1999року , реєстровий номер №2- 349. На сьогодні [PERSON] має намір виділити свою часту будинку з загального часткового майна, у зв'язку з чим звернулася до суду для розподілу домоволодіння в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою. Ухвалою суду від 26 листопада 2007 року по справі була призначена судова будівельно-технічна експертиза, по висновкам якої було надано варіант розподілу домоволодіння по порядку , що склався, та два варіанти порядку користування земельною ділянкою на якій він розташований . Сторони по справі погодилися із висновками експертизи щодо розподілу спірного домоволодіння та визнання порядку користування земельною ділянкою на якій він знаходить по варіанту , що фактично склався. Суд вважає, що висновки експертизи повністю відповідають інтересам сторін. На підставі викладеного, ст.. 367 ЦК України,

Outcome: approved