overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом в інтересах[PERSON] до [PERSON]про відшкодування матеріальної та моральної шкоди посилаючись на те, що в січні 2008 року відповідач викрав з домогосподарства[PERSON] та[PERSON]чотири металевих стовпчики, які слугували для кріплення металевої сітки та використав їх на власний розсуд, чим завдав потерпілим матеріальної шкоди на суму 200 грн. По факту крадіжки [PERSON]притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП. Відповідач не відшкодував завданих збитків, не усунув шкоди завданої своїми діями та пояснив, що цього не зробить. Цим діями [PERSON]завдав психологічної травми[PERSON], яка являється інвалідом 1 групи, що призвело до погіршення стану її здоров'я. В зв'язку з цим представник позивачки просить стягнути з [PERSON]майнову шкоду в розмірі 200 грн. та моральну шкоду в розмірі 3000 грн. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги змінив, попросив стягнути з відповідача 200 грн. матеріальної та 300 грн. моральної шкоди. Відповідач [PERSON]змінені позовні вимоги визнав, не заперечує проти задоволення змінених позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, відповідача, розглянувши матеріали справи, вважає, що оскільки в судовому засіданні доведено факт викрадення металевих стовпчиків у позивачки [PERSON]та заподіяння моральної шкоди[PERSON], враховуючи характер глибини душевних страждань спричинених неправомірною поведінкою [PERSON], відповідно до ст. 1166, 1167 ЦК України майнова та моральна шкода завдана неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, тому суд приходить до висновку, що змінені позовні вимоги підлягають задоволенню, зобов'язавши [PERSON]відшкодувати завдану ним матеріальну шкоду в сумі 200 грн. та моральну шкоду в розмірі 300 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала,посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 150 гривень щомісячно на утримання сина [PERSON],[INFO], починаючи з 18.03.2008 року, з дня подання до суду позовної заяви і до досягнення ним повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явився. Подав до суду листа в якому позов визнає і просить розглянути справу у його відсутність. Суд вважає за можливе розглянути справу і ухвалити заочне судове рішення у відсутність відповідача в чім не заперечує позивач. Правовідносини , які виникли між позивачем і відповідачем врегульовані ст.ст. 180 -182 і 184 СК України. В судовому засіданні встановлено , що відповідач дійсно являється батьком малолітнього [PERSON],[INFO], а тому зобов'язаний утримувати його до досягнення ним повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-09 00:00:00

позивач просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON]. на утримання сина [PERSON], [INFO] з 1/4 частини на 1/6 частину всіх видів доходів, та зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON]. на утримання сина [PERSON], [INFO] з 1/4 частини на 1/6 частини, посилаючись на те, що згідно постанови Ватутінського міського суду Черкаської області від 19.11.1998 року з нього стягуються аліменти на користь [PERSON]. на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, а також відповідно до рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 19.06.2007 року з нього стягуються аліменти на користь [PERSON]. на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, тобто за двома рішеннями суду з нього на користь відповідачок на двох дітей стягуються аліменти в розмірі 50 % його заробітку. На даний час в його сім`ї склалось тяжке матеріальне становище, він втратив роботу, перебуває на обліку в міському центрі зайнятості, отримує лише компенсацію по безробіттю, на його утриманні знаходяться хворі батьки, що і змусили його звернутись до суду з даним позовом. Відповідачі позовні вимоги позивача визнали повністю і не заперчують проти задоволення позову, а також не заперечують проти розгляду справи під час попереднього судового засідання. Заслухавши сторони та вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до повного задоволення, так як вони законні, обґрунтовані і в судовому засіданні доведені, так в судовому засіданні встановлено, що дійсно з [PERSON] згідно постанови Ватутінського міського суду Черкаської області від 19.11.1998 року (а.с.6) стягуються аліменти на користь [PERSON]. на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, а також відповідно до рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 19.06.2007 року (а.с.5) з нього стягуються аліменти на користь [PERSON]. на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, тобто за двома рішеннями суду з нього на користь відповідачок на двох дітей стягуються аліменти в розмірі 50 % його заробітку, що суперечить ч.2 ст.183 СК України, з якої вбачається, що при стягнення аліментів на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку батька на їх утримання. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника у разі зміни матеріального або сімейного стану. Тому суд вважає за необхідне зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача за постановою Ватутінського міського суду на користь [PERSON]. на утримання сина [PERSON], [INFO] з 1/4 частини на 1/6 частину всіх видів доходів та за рішенням Ватутінського міського суду на користь [PERSON]. на утримання сина [PERSON], [INFO] з 1/4 частини на 1/6 частину всіх видів доходів. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 182, 183, 192 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом. Вказала, що 16 серпня 1977 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб перший. Від спільного проживання народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які є повнолітніми. Сімейні відносини між подружжям припинені в 2006 році. Позивачка просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що вони з відповідачем не зійшлися характерами, через що виникають непорозуміння та суперечки, разом не проживають. Позивачка вважає, що поновлення сімейних відносин неможливе. Представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав. Просив задоволити їх. Відповідач позовні вимоги визнав. Не заперечував проти їх задоволення. Згідний, щоб шлюб між ним та позивачкою було розірвано. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Із досліджених судом письмових доказів встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 серпня 1977 року. Шлюб зареєстровано вперше. Сімейні стосунки між сторонами припинені в 2006 році. Неповнолітніх дітей немає. Мір до поновлення сімейних відносин ніхто із сторін не приймав. Миритись не бажають. Таким чином, суд вважає встановленим, що поновлення сімейних відносин та збереження сім'ї стали неможливими, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-09 00:00:00

Головний лікар Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 звернувся до суд з заявою про примусову госпіталізацію [PERSON], мотивуючи тим, що згідно висновку комісії лікарів-психіатрів в нього виявлено тяжкий психічний розлад, і він потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку. В судовому засіданні представник ХОПЛ № 1 підтримав заяву, вказуючи що згідно висновку комісії лікарів-психіатрів лікування [PERSON] можливе тільки в умовах стаціонару. [PERSON] в судове засідання не міг бути доставлений, через важкість його стану. Заслухавши представника ХОПЛ № 1, думку прокурора, який не заперечував проти госпіталізації, дослідивши матеріали справи в цілому, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Встановлено, що [PERSON] був доставлений в Хмельницьку обласну психіатричну лікарню № 1 06.06.2008 року. В приймальному відділенні був оглянутий черговим лікарем-психіатром, який підтвердив висновок про необхідність госпіталізації. 06.06.2008 року [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів ХОПЛ № 1, яка прийшла до висновку про необхідність госпіталізації, зазначивши, що у [PERSON] спостерігаються психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, стан відміни з делірієм та судомами, який обумовлює його небезпеку для себе та оточуючих, а також суттєву шкоду його здоров'ю внаслідок погіршення його психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога, тому він потребує лікування в психіатричному стаціонарі. За наведених обставин заява обґрунтована і підлягає задоволенню. На підставі ст. 14, 22 Закону України “Про психіатричну допомогу”, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-09 00:00:00

у травні 2008 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання права власності, вказуючи, що 04 березня 2004 року він купив у [PERSON] 22/25 частини житлового [ADDRESS]та земельну ділянку розміром 0,0247 Га, що знаходиться за цією ж адресою. Договір купівлі-продажу був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Гадяцького нотаріального округу [PERSON] за реєстром 735 та зареєстрований в колективному підприємстві Полтавського БТІ "Інвентаризатор" 11 березня 2004 року. Звернувшись до Миргородського підприємства технічної інвентаризації та експертиз "Інвентаризатор" з метою реєстрації даного договору та отримання витягу про реєстрацію з Єдиного реєстру прав власності на нерухоме майно, йому було відмовлено у відповідності до п. 33 Тимчасового положення "Про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно " від 28.01.2003 року за № 66/7387. Письмового пояснення не надавалося. Згідно п. 5 договору купівлі-продажу вартість нерухомого майна становить 10127 (десять тисяч сто двадцять сім) гривень 00 коп. На сьогоднішній день договір купівлі-продажу є не зареєстрованим і позивач не може розпоряджатися вказаним будинком на власний розсуд. Тому вимушений звернутися до суду з позовом про визнання за ним права власності на вищевказану частину будинку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив визнати за ним право власності на нерухоме майно, а саме на 22/25 частини [ADDRESS] Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Гадяцького нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 735 від 04.03.2004 року, частина житлового будинку по [ADDRESS]. та земельна ділянка площею 0,0247 Га, розташована за цією ж адресою належить на праві приватної власності [PERSON] Відповідно до реєстраційного посвідчення , виданого колективним підприємством Полтавського бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" 22/25 частини житлового будинку, розташованого за вищевказаною адресою, зареєстровано за [PERSON]на праві приватної власності на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу. Миргородським ПТІтаЕ відмовлено у видачі [PERSON]витягу з Єдиного реєстру прав власності на нерухоме майно по [ADDRESS]., згідно з п. 33 Тимчасового положення "Про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно" від 28.01.2003 року за №66/7387.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-09 00:00:00

до суду звернувся [PERSON]з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У своїй позовній заяві позивач вказує, що 23 вересня 2000 року в Ярківській сільській раді, Джанкойського району, Автономної республіки Крим зареєстрував шлюб з [PERSON], актовий запис № 6. Від шлюбу подружжя мають дочку [PERSON], [INFO] народження. Спільним подружнім життям проживали до 2001 року, в даний час сім'я розпалася, можливості її зберегти немає. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала, суду пояснила, що з відповідачем спільне життя не склалося, тому що різні погляди на сімейне життя, обов'язки. На підставі чого в сім'ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали чужими людьми. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя суперечить її інтересам та інтересам дитини. Позивач [PERSON]в судове засідання не з"явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Судом встановлено, що 23 вересня 2000 року в Ярківській сільській раді, Джанкойського району, Автономної республіки Крим було зареєстровано шлюб між [PERSON]та [PERSON], актовий запис № 6. Від шлюбу подружжя мають дочку [PERSON], [INFO]народження. Спільним подружнім життям проживали до 2001 року. З цього часу спільне господарство не ведеться, спору про розподіл майна немає. Виходячи з вищевикладеного, суд встановив, що сім'я розпалася через несумісність поглядів на сімейні відносини і відновити подружні стосунки неможливо. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON]. 26.05.2008 року звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON]. про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що він перебуває у шлюбі з відповідачкою, укладеним 12.09.2002 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Новотроїцького РУЮ, про що в книзі реєстрації актів про одруження 2002 року вересня місяця 12 числа зроблено запис № 56. Спільне життя з відповідачкою не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично між ними припинені з листопада 2007 року. Подальше сумісне життя і збереження сім»ї стало неможливим. Підстав для спору про розділ майна, що є їхньою спільною сумісною власністю у нього немає. Позивач у судовому засіданні на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судовому засіданні проти позову не заперечує. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані правовідносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами сімейного законодавства: ст.105 ч.3,110 ч.1,112 Сімейного Кодексу України, п.п.5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України" від 12.06.1998 року № 16, ст.51 Конституції України відповідно до яких сім'я охороняється державою. У судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя не можливе, сім'я зруйнувалася остаточно і відновити її не можливо, поскільки стосунки між дружинами суперечать їх інтересам. Збереження сім'ї стало не можливим. Отже, слід розірвати шлюб. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і є підстави для його розірвання. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України при оформленні розірвання шлюбу в органах РАЦСу суд вважає необхідним покласти на позивача. На підставі зазначеного, ст.105 ч.3,110 ч.1,112 Сімейного Кодексу України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до виконавчого комітету Лубенської міської Ради про визнання права власності на прибудову до належної квартири, мотивуючи свої вимоги тим , що вона має на праві власності домоволодіння розташоване за [ADDRESS], на приватизованій земельній ділянці розміром 0,0774 га. На вищевказаній ділянці вона самочинно прибудувала сіни «а2», розміром 3,87х3,12 м. вартістю 12742 грн., в яких влаштувала суміщений санвузол, але не зареєструвала їх в бюро технічної інвентаризації і не отримала відповідних правовстановлюючих документів. Дана прибудова побудована без порушень норм та правил забудови, тому позивачка прохає суд, визнати за нею право власності на самочинно збудоване вищевказане нерухоме майно. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, прохає їх задовольнити. Представник відповідача - територіальної громади в особі Лубенської міської Ради та представники третіх осіб КП "Лубенське МБТІ" і управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Лубенської міської ради в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно, направили до суду письмові заяви в яких прохають справу слухати без їх участі, проти позову не заперечують. З"ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення позивачки, суд вважає , що позов підлягає задоволенню . Згідно ч.5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Судом встановлено , що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом та державного акту на право власності на земельну ділянку, позивачка має право власності на однокімнатну квартиру [NUMBER], що знаходиться по [ADDRESS] і розташована на приватизованій земельній ділянці розміром 0,0774 га. (а.с. 5,13) На вищевказаній земельній ділянці вона самочинно побудувала сіни «а2» розміром 3,87х3,12 м., в яких влаштувала суміщений санвузол. 13 травня 2008 року Управлінням містобудування та архітектури м. Лубни була складена справа на [PERSON] по оформленню права власності на самочинно збудовану будівлю де у відповідності з викопіровкою попереднього погодження, був підтверджений факт наявності самочинно збудованих сіней «а2» розміром 3,87х3,12 м. вартістю 12742 грн., в яких влаштований суміщений санвузол (а.с. 7-10). Згідно висновку начальника управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Лубенської міської ради вищевказана прибудова побудована без порушень норм та правил забудови, викопіровка погоджена зі службами міста в установленому порядку без додаткових доповнень та пропозицій (а.с. 8). На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що споруда побудована без порушень норм та правил забудови, а також відсутність спору, вищенаведені обставини, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки. Оплату судових витрат взяла на себе позивачка і не прохає їх стягувати з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-09 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказавши в заяві, що 06.08.1994 року вони зареєстрували шлюб, 30.01.2001 року народилась дочка [PERSON]. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає, що ставить її в тяжке матеріальне становище. Прохає стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку. В своїй заяві позивачка прохає справу слухати без її участі, позов підтримує. Відповідач [PERSON] позов визнає, про що написав заяву. З”ясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню . Згідно ст. 180 СК України батьки зобов”язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, чого не виконує відповідач. У відповідності з ст. 181 ч.3 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що в період шлюбу у сторін 30.01.2001 року народилась дочка [PERSON]. Сторони проживають окремо, дитина знаходиться на утриманні матері, відповідач допомоги на утримання дитини не надає, працює, а тому позовні вимоги слід задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини від заробітку. Керуючи ст.ст. 180, 181, 184 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10-12, 212-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, на підставі того, що він працював на даному підприємстві КП „Володарськ-тепловодомережа” з 03 жовтня 2005 року по 01 серпня 2007 року і не отримав повністю заробітну плату, заборгованість по якій на 01.05.2008 року складає 3700,46 грн. Позивач в судове засідання не з*явився, однак залишив суду заяву , в якій позов підтримав у повному обсязі просить суд його задовольнити та розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з*явився однак залишив суду заяву, в якій позов визнав не заперечує проти його задоволення та просить суд розглянути справу у його відсутність. Дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі підлягають задоволенню в повному обсязі, тому що приведені позивачем доводи підтверджуються доказами: - копією виписки з трудової книжки позивача, - довідкою КП „Володарськ-тепловодомережа” про заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] - представник позивача визнав позов повністю. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість по заробітній платі у сумі 3700, 46 грн., а також стягнути судовий збір на користь держави в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, на підставі того, що він працював на даному підприємстві КП „Володарськ-тепловодомережа” з 01 листопада 2004 року по 01 грудня 2007 року і не отримав повністю заробітну плату, заборгованість по якій на 01.05.2008 року складає 2181,13 грн. Позивач в судове засідання не з*явився, однак залишив суду заяву , в якій позов підтримав у повному обсязі просить суд його задовольнити та розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з*явився однак залишив суду заяву, в якій позов визнав не заперечує проти його задоволення та просить суд розглянути справу у його відсутність. Дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі підлягають задоволенню в повному обсязі, тому що приведені позивачем доводи підтверджуються доказами: - довідкою КП „Володарськ-тепловодомережа” про заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] - представник позивача визнав позов повністю. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість по заробітній платі у сумі 2181,13 грн., а також стягнути судовий збір на користь держави в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-09 00:00:00

14 квітня 2008 року позивачка звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В своїй позовній заяві позивачка вказала, що з відповідачем від зареєстрованого шлюбу мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON],[INFO]народження та доньку - [PERSON], [INFO] народження, що підтверджується копіями свідоцтва про народження дітей. Відповідач з ними не мешкає, участі в матеріальному утриманні та вихованні дітей не приймає. В своїй заяві позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в сумі 2000 грн. щомісячно до досягнення дітей повноліття. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, просила стягнути аліменти в сумі 2000 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Стягнення почати з дня звернення до суду та допустити негайне виконання. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що має можливість сплачувати аліменти в розмірі 500 гривень щомісячно. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи, що відповідач прийнятий на роботу лише 05 травня 2008 року, до цього часу доходів не отримував, тому аліменти підлягають стягненню в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів судом враховується матеріальний стан сторін, наявність у сторін на утримані непрацездатних батьків, також стан здоров'я дитини і сторін. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмір 51 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 07 грн. 50 коп. на користь державного бюджету. Суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial