overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-20 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON]. про визначення порядку користування житловим приміщенням та зміни договору найма житлового приміщення . Свої вимоги позивачі мотивують тим, що на підставі ордеру № 405/85 від 30.01.1995 р який виданий виконавчим комітетом Арбузинського районної ради народних депутатів, було виділено всій родині чотирьох кімнатну квартиру [ADDRESS]. Однак, в даний час між сторонами виник спір стосовно користування вищевказаним житловим приміщенням. Під час попереднього розгляду справи позивачі надали суду письмові заяви в яких позов підтримують повністю та просять розглядати справу у їх відсутності та прийняти рішення на попередньому судовому засіданні. Відповідач позов визнав повністю про що надав суду письмову заяву, в якій просить прийняти рішення на попередньому розгляді, та слухати справу у його відсутності в зв'язку з зайнятістю на роботі. Під час попереднього розгляду справи встановлено, що [PERSON]. є квартиронаймачем квартири [ADDRESS], до 1999 р. родина [PERSON]проживали дружно і не виникало жодних питань про порядок користування житловим приміщенням, але після розлучення [PERSON]. та [PERSON]. почалися непорозуміння та сварки в родині, і кожний з членів родини зайняв житлові кімнати, за які спроможні сплачувати самостійно. Спірна квартира складається з чотирьох кімнат загальною площею 84,2 кв.м. житлова площа 54,2 кв.м. одна кімната 20,1 кв.м 2-га кімната 14,8 кв.м. 3-тя кімната 8,7 кв.м., 4-та кімната 10,6 кв.м. кухні 7,4 кв.м., коридору 11,6 кв.м, вбудованої шафи, підсобного приміщення, ванної кімнати, туалету, балкону, що підтверджується технічним паспортом на квартиру (а.с № 7 ) Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Вони можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною власністю. Однак, оскільки між сторонами виник спір стосовно користування житловим приміщенням, яке є їх спільною власністю, позивач звернувся до суду з даним позовом, який на думку суду є обґрунтованим та мотивованим і відповідає вимогам закону. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сторони як співвласники житла не дійшли згоди з питань про здійснення повноважень стосовно розпорядження спільним майном, а тому позивачі законно звернулися до суду з відповідними вимогами які підлягають задоволенню з урахуванням повного визнання позову відповідачем. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-20 00:00:00

Заявник зазначає, що на території сільської ради проживає [PERSON], який є психічно хворим. Особа потребує встановлення над ним піклування. Через наявну хворобу особа не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Згідно заяви, позивачі підтримують заяву, просять справу слухати у їх відсутність. Заслухавши осіб, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч.1 статті 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 103/08 від 19.03.08 р., [PERSON] через наявний психічний розлад не здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. Аналізуючи зібрані по справі докази суд дійшов висновку про задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-20 00:00:00

У травні 2008 року, позивачка пред'явила позов до відповідача і просила визнати за нею право власності на самовільно збудовану житлову будівлю літ. “А-1”, загальною площею 94,4 кв. м та убиральню літ. “Б”, загальною площею 5 кв. м, що розташовані за адресою: [ADDRESS], та зобов&acute;язати відповідача вирішити питання щодо введення в експуатацію вищевказаних будівель. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що вона без отримання належних документів збудувала житловий будинок літ. “А-1” та вбиральню літ. “Б” на земельній ділянці яку її родина використовувала впродовж багатьох років для сільськогосподарських потреб. На даний час для подальшої експлуатації вказаних будівель виникла необхідність введення їх в експлуатацію Виконавчим комітетом Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську Ради та реєстрацію права власності в КП “ДМБТІ”, крім того без належного оформлення права власності на вищевказані об&acute;єкти, надання земельної ділянки, на якій вони знаходяться, в оренду неможливе. За таких обставин позивачка звернулася до суду з позовною завою про визнання права власності. У судове засідання представник позивачки не з&cent;явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача Нагорний Є. В., діючий за довіренністю, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у зв&cent;язку зі службовою завантаженістю, проти задоволення позову не заперечував, за умови подальшого введення в експлуатацію об&cent;єкту нерухомого майна. Вивчівши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. В судовому засіданні встановлено, що позивачка самовільно збудувала житловий будинок літ “А-1” загальною площею 94,4 кв. м та убиральню літ. “Б”, загальною площею 5 кв. м, на земельній ділянці за адресою:Аї. Згідно до Експертного висновку про технічний стан будівельних конструкцій житлового будинку за адресою: [ADDRESS], складеного Придніпровською державною академією будівництва та архітектури, затвердженого 08.08.2007 року, обстежені будівлі придатні до вводу в експлуатацію. Таким чином, новостворене нерухоме майно, побудоване позивачкою, завершено будівництвом і тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-20 00:00:00

23 квітня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому вказав, що шлюб з відповідачкою був зареєстрований 26 грудня 1992 року відділі РАЦС Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 1524. Від шлюбу у них є діти: донька - [PERSON], [INFO] року народження. Сімейне життя не склалося з причин постійних сварок, що виникають між ними на грунті несумісності характерів та різних поглядів на життя. З жовтня 2006 року вони припинили шлюбні відносини та стали проживати окремо. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно, і звертається до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала та проти розірвання шлюбу не заперчувала. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що подружжя [PERSON]не проживає однією сім'єю з жовтня 2006 року, вони не ведуть спільного господарства, між ними відсутнє взаєморозуміння. Тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує формально, і його слід розірвати, оскільки збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-20 00:00:00

У квітні 2008 року [PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про збільшення розміру стягуваних аліментів на своє утримання до 450 грн на місяць. Позивачка зазначила, що з 1997 по 2006 рік перебувала з відповідачем у шлюбі, під час якого захворіла та їй було встановлено 2 групу інвалідності. Рішенням Красногвардійського районного суду АР Крим від 14.10.2005 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на її утримання у розмірі 250 грн, але на даний час вважає цю суму дуже замалою, оскільки відповідач працює, має постійний заробіток більше 2000 грн на місяць та може надавати їй таку допомогу. У судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги, просила збільшити розмір аліментів на своє утримання до 450 грн на місяць. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, позов визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON]. перебувала у шлюбі з [PERSON]. (а.с. 6), є інвалідом 2 групи (довідку видано до 12.02.2011 року) (а.с. 4). Рішенням Красногвардійського районного суду АР Крим від 14.10.2005 року з [PERSON]. на користь [PERSON]. було стягнуто аліменти на її утримання у розмірі 250 грн на місяць до закінчення строку інвалідності (а.с. 7), розмір пенсії позивачки становить 450,48 грн на місяць (а.с. 5), розмір заробітної плати відповідача - приблизно 2400 грн щомісяця (а.с. 3). Статтею 76 СК України передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу ... і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч.1, 2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Статтею 79 ч.1 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню у доход держави судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-20 00:00:00

У квітні 2008 року [PERSON]. звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання за ним права власності на квартиру [ADDRESS]. Позивач зазначив, що він у жовтні 2007 року придбав у відповідачів вказану квартиру, передав за нєї гроші у повному обсязі за домовленістю. Відповідач [PERSON]. є батьком відповідачок [PERSON]., [PERSON]. та [PERSON]. Відповідачі не заперечували проти належного оформлення правочину, однак у зв'язку з тим, що [PERSON]. є неповнолітньою, в оформленні правочину було відмовлено. У теперішній час неповнолітня житлом забезпечена, тому немає ніяких перешкод у визнанні права власності на квартиру за ним. У судове засідання сторони не з'явилися, надали суду заяви про слухання справи у їх відсутність, позивач наполягав на позові, відповідачі з позовом погодилися. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON]. та його дочки [PERSON], [PERSON]. та [PERSON]. (а.с. 12-15) є співвласниками квартири [ADDRESS] (а.с. 6-7). У відповідності до копії розписки від 15.10.2007 року відповідачі отримали від [PERSON]. гроші у розмірі 9282 грн у зв'язку з продажем квартири у Красногвардійському районі, [ADDRESS] (а.с. 5), в якій зареєстрованих громадян станом на 10.01.2008 року немає, неповнолітні та малолітні особи не зареєстровані та не проживають (а.с. 10). Згідно з копією технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] вказана квартира розташована на 1 поверсі одноповерхового будинку та складається з 1 жилої кімнати жилою площею 21,3 м2, кухні площею 11,5 м2, коридору площею 3,7 м2, прихожої площею 8,6 м2 та кладової 2,0 м2 (а.с. 8). З рішення виконкому Полтавської сільської ради від 28 березня 2008 року вбачається, що неповнолітній [PERSON]. надано згоду на виконання правочину купівлі-продажу належної їй на праві власності частини квартири, розташованої по [ADDRESS] (а.с. 11). У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON]. дійсно придбав та є фактичним власником квартири [ADDRESS], визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-20 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб між сторонами зареєстрований відділом рацс Дубровицького районного управління юстиції Рівненської області 02 листопада 2006 року, а\з [NUMBER]. Від даного шлюбу народилася дочка [PERSON]. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та пояснив, що сімейне життя між сторонами не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинені. Відповідачка позов визнала і пояснила, що бажає розірвати шлюб. Вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. Сторони не ведуть спільного господарства, між ними втрачено любов та взаємоповагу. Сім'я розпалася остаточно, зберегти її неможливо, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON]. в інтересах неповнолітньої [PERSON]. звернулася до суду з позовом до Олександрівської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини , вказуючи на те, що рішенням Олександрівської сільської ради вона була призначена опікуном над неповнолітньою [PERSON]., [INFO]року народження, так як у неї померла мати [PERSON]., [INFO]року та батько [PERSON]., [INFO]року. Після їх смерті залишилася незаповідана спадщина у вигляді державних актів на право приватної власності на землю ІV-ХС № 026242, ІV-ХС № 026241. Так як позивач являється опікуном єдиного спадкоємця по закону і хоче зареєстувати дану спадщину, але в силу своєї юридичної неграмотності пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини та просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач в судовому засіданні позов підтримала , просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані відносини відносяться до цивільних правовідносин і регулюються нормами цивільного законодавства: ст.ст.1220,1258,1261,1270,1272ЦК України: п.1-5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.06.1983 р. “Про практику розгляду судами України справ про спадкування”, відповідно до яких за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин , внаслідок юридичної неграмотності і не знала, що необхідно звернутися з заявою до нотаріальної контори протягом шести місяців, а не по закінчені цього строку. Суд вважає причину пропуску строку поважною відповідно до ст.1272 ЦК України, таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і є підстави для визначення позивачеві додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного. ст.1220,1258,1261,1270,1272 ЦК України, п.1-5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.06.1983 року “ Про практику розгляду судами України справ про спадкування” і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що вона зареєструвала з відповідачем шлюб 24 квітня 1999 року у Ізюмському відділу РАГС, актовий запис № 74. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] народження, яка проживає із позивачкою та знаходиться на її утриманні і після розірвання шлюбу буде мешкати разом з нею. Шлюб зберегти не можливо по причині того, що з відповідачем є повне непорозуміння з питання сім”ї та шлюбі, різні характери, погляди на життя та життєві цінності, між ними немає взаєморозуміння з різних причин виникають сварки. Шлюбні відносини припинені . Вважає за таких умов необхідним розірвати шлюб, оскільки не бажає його зберігати. Спору про сумісно нажите майно не мають. У сторін шлюб перший, судові витрати просила покласти на позивачку. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, так як у судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 24.04.1999 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.5) , сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] народження, що підтверджується свідоцтвом про народження, яка проживає з позивачкою та буде проживати із нею і після розірвання шлюбу (а.с 6,9). Сторони разом не проживають , втратили повагу один до одного, до примирення не спрямовані, що є підставою для розірвання шлюбу. Спору про розподіл спільного майна не мають. Даний шлюб у сторін перший. При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС сплату судового збору покласти на позивачку. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-20 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулося ЖКП „ Пісківське” мотивуючи її тим, що відповідачі проживають в квартирі [ADDRESS] мають перед ним станом на 01.02.2008 року заборгованість по експлуатаційним витратам та водопостачанню в сумі 1564,64 гривень. А тому, відповідно до ст. 64, 67, 68 ЖК України, позивач просить суд стягнути з відповідачів заборгованість по експлуатаційним витратам та водопостачанню в сумі 1564,64 гривень. Представник позивача заявлений позов підтримала і викладе підтвердила вточнивши позовні вимоги і просила суд стягнути з відповідачів ( солідарно ) борг на 01.04. 2008 року в сумі 1308,45 гривень та 30 гривень за ІТЗ, так як відповідачі добровільно частково погасили борг. Відповідачка [PERSON] заявлений позов визнала частково в сумі 1086,75 гривень, так як вважає, що при підрахунках її заборгованості допущена помилка і невраховано всі її платежі. Відповідачі по справі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з”явилися, хоча судом належним чином повідомлялися про час та місце слухання справи, а тому суд вирішив справу слухати у їх відсутності. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі заборгували позивачу плату по експлуатаційним витратам та водопостачанню станом на 01. 04.2008 року в сумі 1308,45 гривень. Відповідно до ст. 68 ЖК України, власники та наймачі зобов”язані своєчасно вносити квартплату та плату за комунальні послуги. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в сумі боргу 1308,45 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача 30 грн., як витрати пов”язані зі сплатою позивачем за інформаційно-технічне забезпечення. Враховуючи, що від сплати судового збору позивач при подачі позовної заяви звільнений рішенням Бородянської селищної ради шістнадцятої сесії п”ятого скликання від 17 січня 2008 року то суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів до місцевого бюджету державне мито в розмірі 51 гривна.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-20 00:00:00

06 травня 2008 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що шлюб з відповідачем був укладений 06 червня 2003 року, у них є неповнолітній син - [PERSON], [INFO]року народження, батьком якого є відповідач. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, відповідач позов визнав. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]року народження, матеріальну допомогу на його утримання не надає, тому він повинен платити аліменти. Позивачка просить стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, відповідач вказаний розмір не оспорив, тому позов підлягає повному задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-20 00:00:00

08 травня 2008 року до суду надійшла заява [PERSON]., в якій вона просить надати їй право на реєстрацію шлюбу з [PERSON], 1990 року народження, до досягнення нею шлюбного віку. В обґрунтування заяви вказано на те, що вони навчалися в одній школі, подружилися один з одним, а потім між нею та [PERSON]. виникли статеві стосунки, і в кінці грудня 2007 року вона завагітніла, а 13 лютого 2008 року стала на облік у жіночу консультацію. Станом на 01 квітня 2008 року вагітність становить 15 тижнів. 15 лютого 2008 року їй. виповнилось 16 років, тобто вона не досягла шлюбного віку, але вони з [PERSON]бажають створити сім'ю, тому вона звертається до суду з вказаною заявою. У судовому засіданні [PERSON].. просила заяву задовольнити. Зацікавлені особи [PERSON]., [PERSON]., [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримали і просили її задовольнити. Представник зацікавленої особи - відділу РАГС Красногвардійського району м. Дніпропетровська у судове засідання не з`явився, просив розглядати справу у його відсутності. Вислухавши заявника та зацікавлених осіб, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заяви підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для жінки встановлюється у сімнадцять років, а для чоловіка - у вісімнадцять років, а згідно із ч.2 ст. 23 Сімейного кодексу України, за заявою особи, яка досягла чотирнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Встановлено, що [PERSON]. народилася [INFO]року, на момент звернення до суду їй виповнилося 16 років 2 місяці і вона не досягла шлюбного віку. Згідно довідки, виданої 10 квітня 2008 року поліклінікою № 1 міської клінічної лікарні № 2 м. Дніпропетровська, [PERSON] має вагітність 15 тижнів. Судом встановлено, що реєстрація шлюбу з [PERSON]. відповідає інтересам [PERSON], тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved