Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-10 00:00:00

Позивачі по справі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до Вороновицької селищної ради про визнання незаконною бездіяльність Вороновицької селищної ради щодо приватизації житла. В своїй позовній заяві позивачі вказали, що їх сім'я складається з чотирьох чоловік: [PERSON], дружини [PERSON], неповнолітніх дітей [PERSON], 1999 р.н. і [PERSON], 2003 р.н. Вороновицькою селищною радою Вінницького району на підставі ордера № 8, виданого згідно рішення виконкому Вороновицької селищної ради № 299 від 24.07.2003 року їх сім'ї було виділено житло, яке складається з будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS]. У вказаному будинковолодінні їх сім'я проживає з дня виділення житла по теперішній час. При їх зверненні до Вороновицької селищної ради з питанням приватизації виділеного житла, селищна рада постійно відкладає розгляд та вирішення даного питання з посиланням на те, що у відповідача відсутній договір купівлі-продажу будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS], укладений між колгоспом ім. Можайського і [PERSON], а також свідоцтво про право власності на даний будинок; що СТОВ ім. Можайського (правонаступник колгоспу ім. Можайського) вказані документи не було передано Вороновицькій селищній раді щодо вказаного будинковолодіння разом із іншими документами при передачі будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] на баланс Вороновицької селищної ради. Разом з тим, будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] відповідно до розпорядження голови державної адміністрації Вінницької області № 1З від 31.03.1995 р . «Про передачу об'єктів соціальної сфери, що утримуються за рахунок прибутку підприємств у власність органів місцевої влади», Постанови КМУ №222 від 12.02.1998 року «Про поетапну передачу до комунальної власності об'єктів соціальної інфраструктури», протоколу загальних зборів пайовиків СТОВ ім. Можайського смт. Вороновиця від 09.03.2002 року, актом прийому-передачі від 15.05.2002 року був переданий у власність Вороновицької селищній раді залишковою балансовою вартістю 1500,00 грн. Вказаний будинок значиться зареєстрованим на балансі Вороновицької селищної ради, а по даним КП ВООБТІ не значиться зареєстрованими ні Вороновицькою селищною радою, ні за СТОВ ім. Можайського смт. Вороновиця, а значиться зареєстрованим за [PERSON], згідно свідоцтва № 34 від 03.12.1985 року на право особистої власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області на підставі рішення виконкому №38 від 14.11.1985 р. Крім того, на даний час СТОВ ім. Можайського смт. Вороновиця, яке передало будинок з господарськими будівлями і спорудами по вул. Першотравневій, №132 в смт. Вороновиця на баланс Вороновицької селищної ради, - ліквідовано. Згідно з п. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 року обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходяться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальний іноземців та осіб без громадянства, а саме: право власності на нерухоме майно. Обов'язковим є представлення для реєстрації об'єкта нерухомості договір купівлі-продажу по даному будинковолодінню. На їх вимогу та на вимогу Вороновицької селищної ради нотаріусом відмовлено у видачі копії договору купівлі-продажу будинку з господарськими будівлями і спорудами по вул.Першотравневій, №132 в смт.Вороновиця СТОВ ім. Можайського у [PERSON] вчиненого в 1985-1987 р.р. і роз'яснено, що вказаний договір нотаріусом може бути надано лише вимогу суду. Вважають, що відповідач допускає незаконну бездіяльність щодо вирішення їх звернення по приватизації виділеного їм житла, тому порушене право підлягає судовому захисту. Тому позивачі просять визнати незаконною бездіяльність Вороновицької селищної ради щодо вирішення питання по приватизації житла. У судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю, аргументуючи їх доводами ,викладеними в позові. У судовому зсіданні представник відповідача Стариков В.С. позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивачів, представника відповідача, дослідивши матеріали справи , судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Вороновицької селищної ради Вінницького району та області №229 від 24.07.2003 року позивачеві [PERSON] та його членам сім»ї видано ордер на одержання жилого приміщення по [ADDRESS] , що підтверджується к/к вказаного рішення та ордеру (а.с.19) Згідно повідомлення КП «Вінницького ООБТІ» №1044 від 28.03.2008 р. вбачається, що будинок по вул.Першотравневій, №132 в смт.Вороновиця Вінницького р-ну зареєстровано за [PERSON], згідно свідоцтва №34 на право особистої власності (а.с17) , хоча був проданий нею колгоспу ім.Можайського. Згідно з п. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 року обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходяться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальний іноземців та осіб без громадянства, а саме: право власності на нерухоме майно. Обов'язковим є представлення для реєстрації об'єкта нерухомості договір купівлі-продажу по даному будинковолодінню. Згідно договору купівлі-продажу гр. [PERSON] продала, а колгосп ім.Можайського купив цілий будинок з господарськими будівлями та спорудами в смь.Вороновиця по вул. Першотравневій, 132 Вінницького р-ну (а.с.28-29) При зверненні позивачів до Вороновицької селищної ради з питанням приватизації житла, вирішення даного питання селищної радою безпідставно відкладалось . Відповідно до вимог ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, належно від волі інших осіб . Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння , користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема із правочинів. На підставі викладеного суд, прийшов до висновку, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позов підлягає до задоволення .

Outcome: approved