Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON]. 11 квітня 2008 року звернувся із зазначеним позовом до відповідача [PERSON]., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачу належить сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], який він продав йому за 3000 гривень 20 грудня 2000 року. Обумовлену договором суму позивач заплатив відповідачу в повному розмірі про, що свідчить власноручно написана відповідачем розписка. Відповідач обіцяв йому протягом місяця з моменту отримання грошей оформити договір купівлі-продажу цього сертифіката в нотаріальному порядку і зареєструвати в установленому законом порядку. Однак від виконання свого зобов'янання відповідач ухиляється. Договір купівлі - продажу сертифікату на право на земельну частку (пай) в нотаріальному порядку не посвідчив. Пізніше говорив, що сертифікат загубив. А зараз знайшов та віддав йому. Вважає що він є добросовісним покупцем. Всі істотні умови договору купівлі - продажу сертифікату на право на земельну частку (пай), що потребує нотаріального посвідчення, виконав повністю, що підтверджується власноручно написаною розпискою відповідача. Вважає, що є підстави для визнання такого договору дійсним, та визнання за ним права власності на сертифікат на право на земельну частку ( пай). Протягом трьох років з моменту укладення договору, для його оформлення не звернувся до суду через свою юридичну неграмотність, незнаючи, про існування такого строку. Вважає що строк позовної давності він пропустив з поважної причини. Просив поновити строк позовної давності для звернення з позовом до суду, визнати договір купівлі-продажу сертифіката на право на земельну частку (пай) дійсним та визнати за ним право власності. В судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на підстави, викладені у заяві та підтвердив факт укладення 20 грудня 2000 року з відповідачем договору купівлі - продажу сертифіката серії [NUMBER]на право на земельну частку (пай) в розмірі 5,62 у.к.га, яка перебуває у колективній власності колишнього ВАТ імені Чкалова Новотроїцького району Херсонської області виданого 13.08.1997 року на ім”я [PERSON]згідно рішення № 425 від 21 липня 1997 року Новотроїцькою райдерадміністрацією. Пропустив строк позовної давності з поважної причини, оскільки через свою юридичну неграмотність не знав про існування такого терміну. Просить поновити строк позовної давності, визнати договір купівлі - продажу сертифікату дійсним і визнати право приватної власності на нього. Судові витрати просить віднести на його рахунок в розмірі 211 гривень 59 коп., оскільки відповідач йому ці витрати відшкодував. Відповідач направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність та визнання позову. Згодний визнати договір купівлі - продажу сертифіката на право на земельну частку ( пай) серії [NUMBER] належного йому дійсним та визнати право приватної власності на цей сертифікат за позивачем. Суд вважає можливим слухати справу у відсутність відповідача відповідно до ст.169 ч. 4 ЦПК України, оскільки це не суперечить закону. Вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, враховуючи доводи сторін в обґрунтування і визнання позову, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Предметом спору є визнання дійсності купівлі - продажу сертифікату на право на земельну частку ( пай) серії [NUMBER], належного відповідачу та визнання права приватної власності на спірний сертифікат. Спірні відносини є цивільними правовідносинами і регулюються ст.4 Конституції України; ст.316-319, 325, ч.2 ст.220, 328, 380, 334, 392, 655, 657 ЦК України, ст.2, 3, 13, 12 Закону україни «Про власність», п.4 Постанови ПВС України „Про судову практику в справах про визнання угод недійсними” від 08.04.1978 року, відповідно до яких фізична особа має право мати у своїй власності майно, яке вона придбала внаслідок правочинів не заборонених законом. В суді встановлено факт укладення між сторонами договору купівлі-продажу сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] належного відповідачу [PERSON]., а також факт виконання всіх істотних умов договору купівлі - продажу позивачем. Позивач сплатив обумовлену ціну 3000 гривень і отримав у власність сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідач отримав гроші готівкою і передав сертифікат у власність позивачеві та зобов'язався нотаріально посвідчити правочин купівлі-продажу сертифіката і зареєструвати його в державному реєстрі, але цей обов”язок не виконав і ухиляється від його виконання, що підтверджується письмовими доказами по справі (а. с.4-6). Відповідно до ст.334 ч.3 ЦК України право власності на майно за договором купівлі - продажу не посвідченого в нотаріальному порядку та визнання його дійсним виникає з моменту набрання рішення суду законної сили у випадку, якщо сторона виконала всі істотні умови договору купівлі-продажу, а інша ухиляється від виконання умов договору, то є підстави для визнання такого договору дійсним і визнання права власності на сертифікат [NUMBER] на право на земельну частку пай в розмірі 5,62 умовних кадастрових гектари землі, виданого 13.08.1997 року Новотроїцькою райдержадміністрацією на ім”я [PERSON]згідно рішення №425 від 21 липня 1997 року, що перебуває у колективній власності колишнього ВАТ імені Чкалова Новотроїцького району Херсонської області, оскільки друга сторона ухиляється від його нотаріального посвідчення відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України та п.4 Постанови ПВС України від 08.04.1978р. « Про судову практику в справах про визнання угод недійсними». Згідно зі ст.13, 12 ЗУ «Про власність» фізична особа має право мати у своїй власності будь-яке майно, яке вона придбала внаслідок правочинів не заборонених законом. Однак позивач не може використати сертифікат на право на земельну частку ( пай), як своє власне майно, оскільки відповідач порушив його право на використання спірного сертифікату на власний розсуд. Захист права власності здійснюється власником і є непорушним відповідно до ст.321 ЦК України. Це положення закріплене в ст.4 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Отже за таких обставин позов підлягає задоволенню і є підстави для визнання права власності за позивачем на сертифікат серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай) в розмірі 5,62 у.к.га із земель колективної власності колишнього ВАТ імені Чкалова Новотроїцького району Херсонської області виданого 13.08.1997 року Новотроїцькою райдержадміністрацією Херсонської області на ім”я [PERSON]згідно рішення №425 від 21 липня 1997 року і визнання договору купівлі-продажу дійсним. Позивач своєчасно, в трирічний строк з моменту укладення договору відповідно до ст. 256, 257 ЦК України до суду не звернувся через свою юридичну неграмотність, оскільки не знав про існування такого строку. Суд вважає що строк позовної давності позивач пропустив з поважної причини і є підстави відповідно до ст.267 ЦК України, для його поновлення. За таких обставин суд приходить до висновку, що строк позовної давності слід поновити. Оскільки позов задоволений повністю і позивач просить не відшкодовувати з відповідача судові витрати, то суд вважає необхідним відшкодування судових витрат в сумі 211,59 гривень відповідно до ст.81,88 ЦПК України віднести на рахунок позивача і з відповідача не стягувати. На підставі ст. 4 Конституції України, ст.316-319, 325, ч.2 ст.220, 328, 380, 334, 392, 655, 657 ЦК України, ст.2, 3, 13, 12 Закону україни «Про власність», п.4 Постанови ПВС України «про судову практику в справах про визнання угод недійсними» від 08.04.1978 року і

Outcome: approved