Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-12 00:00:00

Позивач[PERSON]. звернулась до суду із позовом до Мотороного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зазначивши на підтвердження своїх позовних вимог, що 24 грудня 1975 року о 18 годині 10 хвилин на 628 кілометрі траси Київ-Донецьк сталося зіткнення автобуса ЛАЗ-695 держ. Номер [NUMBER], який належав Красноармійському АТП № 04116, в якому вона знаходилась, з автомобілем КРАЗ-256, держ.номер [NUMBER], який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок зіткнення вона була травмована і 12.05.1976 року визнана інвалідом П групи. Зіткнення сталося з вини водія автобуса. Рішенням Красноармійського міського народного суду Донецької області від 10 січня 1976 року з Красноармійського АТП 04116 було стягнуто на її користь у відшкодування шкоди 54 крб. 57 коп. щомісячно до наступного переогляду ВТЕК. В 1991-1992 роках Красноармійське АТП розділилось на два незалежних підприємства, одним з яких стало Добропільське АТП 11436, на яке було покладено обов»язок з виплати їй щомісячного відшкодування втраченого заробітку. 07 червня 1991 року вона була визнана інвалідом П групи безстроково з втратою 80 % працездатності з 25 червня 1991 року. В зв»язку з цим їй була призначена виплата у відшкодування втраченого заробітку 320,69 грн. щомісячно, яка здійснювалась Добропільським АТП 11436, в подальшому перетвореним у Відкрите акціонерне товариство «Добропільське АТП 11436». Ухвалою господарського суду Донецької області від 05 липня 2007 року ВАТ «Добропільське АТП 11436» було припинене, як юридична особа. Відповідно до ч.2 ст.1025 ЦК України у разі ліквідації юридичної особи платежі, належні потерпілому, виплачуються у порядку, встановленому законом. В даному випадку згідно ч.3 ст.20 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі ліквідації страховика за рішенням господарського суду обов»язки по договорах обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов»язки, для виконання яких у страховика, який ліквідується, недостатньо коштів та/або майна, приймає на себе відповідач. Виконання обов»язків у повному обсязі гарантується коштами відповідача - Мотороного (транспортного) страхового бюро України Мотороного (транспортного) страхового бюро України. Їй невідомо, чи застрахувало ВАТ «Добропільське АТП 11436» свою відповідальність перед третіми особами, але згідно ст.41 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Оскільки вона не отримувала відшкодування втраченого заробітку з дня ліквідації ВАТ «Добропільське АТП 11436», тобто з 05 липня 2007 року по день звернення до суду, то заборгованість відповідача становить 320,69 грн. х 8 місяців = 2565,52 грн. Крім того, вона до цього часу має право на отримання відшкодування втраченого заробітку у розмірі 320,69 грн. щомісячно, і просить стягнути зазначені суми з відповідача. Позивачка[PERSON]. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача Мотороного (транспортного) страхового бюро України позовні вимоги не визнав у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивачки[PERSON]. задоволенню не підлягають з наступних підстав: Судом встановлено, що 24 грудня 1975 року о 18 годині 10 хвилин на 628 кілометрі траси Київ-Донецьк сталося зіткнення автобуса ЛАЗ-695 держ. Номер [NUMBER], який належав Красноармійському АТП № 04116, в якому знаходилась позивачка, з автомобілем КРАЗ-256, держ.номер [NUMBER], який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок зіткнення позивачка[PERSON]. була травмована і 12.05.1976 року визнана інвалідом П групи. Зіткнення сталося з вини водія автобуса (а.с.9-11). Рішенням Красноармійського міського народного суду Донецької області від 10 січня 1976 року з Красноармійського АТП 04116 було стягнуто на користь позивачки[PERSON]. у відшкодування шкоди 54 крб. 57 коп. щомісячно до наступного переогляду ВТЕК (а.с.5). В 1991-1992 роках Красноармійське АТП розділилось на два незалежних підприємства, одним з яких стало Добропільське АТП 11436, на яке було покладено обов»язок з виплати їй щомісячного відшкодування втраченого заробітку (а.с.8). 07 червня 1991 року[PERSON]. вона була визнана інвалідом П групи безстроково з втратою 80% працездатності з 25 червня 1991 року (а.с.4). В зв»язку з цим їй була призначена виплата у відшкодування втраченого заробітку 320,69 грн. щомісячно, яка здійснювалась Добропільським АТП 11436, в подальшому перетвореним у Відкрите акціонерне товариство «Добропільське АТП 11436». (а.с.12). Ухвалою господарського суду Донецької області від 05 липня 2007 року було ліквідовано юридично особу ВАТ «Добропільське АТП 11436», вимоги, не задоволені за відсутністю майна, вважати погашеними (а.с.7). Обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюється Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування» та іншими актами цивільного законодавства в частині, що не суперечить зазначеним Законам. Закон України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року, який набрав чинності з 1 січня 2005 року, крім пункту 21.4 ст.21 та пп. А п. 41.1 ст.41 цього Закону, які набрали чинності через три місяці з дня набрання чинності цим Законом, тобто з 1 квітня 2005 року. Таким чином, посилання позивачки[PERSON]. на Закон України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є безпідставним, оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди, а саме 24 грудня 1975 року, зазначеного Закону не існувало. МТСБУ відшкодовує шкоду на умовах, визначених зазначеним Законом, тільки за умови, якщо ДТП мало місце, починаючи з 2005 року, та при наявності у потерпілого полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, і при відсутності такого полісу у винуватця, відповідно до пп. а п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». А саме, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1,7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилось в такому транспортному засобі. П.1.7 ст.1 Закону дає визначення терміну забезпечений транспортний засіб - наземний транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, залежно від умов договору обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності, будь-який наземний транспортний засіб, який експлуатується особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, на законних підставах. Дія даного Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не поширюється на позивача, оскільки цей Закон регулює відносини у сфері обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров»ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Враховуючи ту обставину, що ДТП, внаслідок якого постраждала позивачка[PERSON]., мало місце 24 грудня 1975 року, договорів обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів учасники ДТП не мали. Таким чином,[PERSON]. не є потерпілою особою у розумінні положень цього Закону, а отже не має права на отримання відшкодування за рахунок фонду захисту потерпілих МТСБУ. Чинним законодавством України не передбачено можливості отримання відшкодування шкоди, заподіяної позивачці[PERSON]. внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за рахунок централізованих страхових резервних фондів Моторного (транспортного) страхового бюро України, тому позовні вимоги[PERSON]. задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed