Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-14 00:00:00

[PERSON] 12.03.2008 року пред'явила позов до ВАТ „СНЗ” про поновлення її на роботі , стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. Звільнення вважає незаконним ,оскільки адміністрацією ВАТ „Свеський насосний завод” проігноровані норми ст.43 КЗпП України щодо необхідності згоди профспілкового органу на розірвання трудового договору. Комітет первинної профспілкової організації не дав згоди на її звільнення. Крім того, під час скорочення її посади лаборанта хімічного аналізу 4-го розряду ЦЗЛ начальник лабораторії пропонував цю посаду, після того , як її звільнили, іншій працівниці лабораторії , з чого вона зробила висновок , що насправді її посада не скорочується. Позивачка в судове засідання не з'явилась ,надала письмову заяву, де просить справу розглядати в її відсутність. Суд вважає можливим розглянути справу без участі позивачки, оскільки вона раніше неодноразово приймала участь в судових засіданнях, обґрунтовувала свої позовні вимоги, висловлювала думку з цього приводу. Отже , в справі є достатньо даних про права і правовідносини сторін. Представник профспілки „Машметал” позовні вимоги [PERSON], підтримав, вважає звільнення незаконним, оскільки профспілковий комітет згоди на її звільнення не давав , свою відмову аргументував. Крім того, з боку ВАТ „СНЗ” були запропоновані не всі вакантні посади на ВАТ „СНЗ”, а саме , по ливарному цеху модельного виробництва. Представник відповідача ВАТ „Свеський насосний завод” позовні вимоги не визнав, вважає їх безпідставними та необґрунтованими , проведене звільнення [PERSON] по наказу від 29.02.2008 року за №411/к у зв'язку із скороченням штатів по п.1 ст.40 КЗпП України законним та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства. Під час організації роботи по звільненню за скороченням чисельності та штатів працівників за п.1ст.40 КЗпП України з боку адміністрації ВАТ ”Свеський насосний завод” були дотримані всі вимоги чинного трудового законодавства. Так, позивачка [PERSON] була попереджена за 2 місяці до звільнення про майбутнє вивільнення за скороченням штатів , що підтверджується копією наказу №2540/к від 28.12.2007року . З боку адміністрації ВАТ”СНЗ” позивачці пропонувались наявні на заводі вакансії , що підтверджується Переліком вакансій станом на 29.02.2008року , але вона відмовилась від запропонованих робіт. Про свою відмову від запропонованих робіт позивачка [PERSON] підтвердила в судовому засіданні. Через 2 місяці після попередження вона була звільнена за ст.40 ч.1 КЗ п П України 28.12.2007 року. Адміністрацією заводу було направлено подання в профспілковий комітет про дачу згоди на звільнення. Відмову профспілкового комітету в дачі згоди на таке звільнення адміністрація заводу вважає необґрунтованою. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі , суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. По справі встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини: [PERSON] працювала на ВАТ „Свеський насосний завод” на посаді лаборанта хімічного аналізу 4-го розряду ЦЗЛ. Наказом від 29.02.2008 року за №411/к [PERSON] звільнено з роботи за скороченням чисельності та штатів працівників за п.1 ст.40 КЗпП України. В судовому засіданні було встановлено, що адміністрація ВАТ „СНЗ” своїм листом від 23.11.2007 року № 13-4104 повідомила голову центрального комітету профспілок „ Машметал” та профспілкові організації ВАТ „СНЗ” „Машметал” та „Солідарність” про введення нової структури управління на заводі , повну зміну штатного розкладу зі скороченням численності керівників , спеціалістів , службовців , і допоміжних працівників( а.с.20). Судом встановлено, що скорочення штату на підприємстві дійсно мало місце, всього було скорочено 40 посад , в тому числі і посада позивачки, оскільки роботодавець прийшов до висновку, що в лабораторії буде достатньо одного лаборанта хімічного аналізу , а до виключної компетенції роботодавця входить визначення , регулювання всіх виробничих питань і ніяких обмежень будь-якими нормативними актами не передбачено. Мінімальна кількість лаборантів хімічного аналізу по ЦЗЛ ВАТ „Свеський насосний завод” також ніякими приписами чи законодавчими нормами не встановлена, оскільки згідно ст.64 ГК України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру , встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Суд вважає ,що при проведенні звільнення позивачки відповідачем були дотримані всі вимоги трудового законодавства , а саме: Про наступне скорочення вона була попереджена за два місяці , що підтверджується копією наказу №2540/к від 29.02.2008 року.( а.с.29) При звільненні [PERSON] адміністрацією ВАТ „Свеський насосний завод” були дотримані вимоги ст.42 ч. І КЗпП України , а саме, надане переважне право та залишення на роботі працівнику з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці , тобто питання переважного залишення її на роботі обговорювалося адміністрацією. З боку адміністрації ВАТ „СНЗ” позивачці [PERSON] пропонувались наявні на заводі вакансії , що підтверджується переліком вакансій станом на 29.02.2008 року (а. с. 28), але вона відмовилась від запропонованих робіт. Цей факт в судовому засіданні не заперечувала сама позивачка. Представник профспілкового комітету в судовому засіданні не довела той факт, що адміністрація ВАТ ”Свеський насосний завод” прийняла на роботу інших працівників на нові посади, без запропонування їх вивільненим працівникам. Цей факт спростовується також поясненням в судовому засіданні свідка [PERSON], яка працює начальником відділу кадрів , та наявними в справі довідками (а. с.34.38-39). Твердження позивачки про те, що її посаду начальник ЦЛЦ Трухан А. пропонував іншому працівникові ,не знайшло свого підтвердження , оскільки в судовому засіданні свідок Трухан А. спростував цей факт , пояснивши , що на скорочену посаду ніхто не був прийнятий. Суд вважає ,що незважаючи на наявність рішення первинної профспілкової організації „Машметал”, членом якої є позивачка, від 06.02.2008 року про відмову у дачі згоди на звільнення її за скороченням штатів , підприємство не допустило порушень вимог ст.43 КЗпП України , зі змісту якої вбачається , що рішення виборного органу первинної профспілкової організації про відмову у наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. У разі , якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору , власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації . Суд приходить до висновку, що відмова профспілкового комітету первинної профспілкової організації „Машметал” не є обґрунтованою, оскільки відмовляючи в дачі згоди на звільнення [PERSON] , профком таку відмову обґрунтував недостатньою кількістю спеціалістів лабораторії , і що це негативно відзначиться на виробничому процесі , що не входить до компетенції профкому , оскільки регулювання всіх виробничих питань та необхідність скорочення штату працівників є виключним правом роботодавця , а інші посилання , зокрема. на тяжке матеріальне становище , само по собі не може бути підставою для відмови. Оскільки позовні вимоги позивачки про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, що вимоги щодо відшкодування моральної шкоди також не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed