Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом і вказав, що 19.07.2007 року між позивачем та відповідачем укладений кредитний договір №19/07/2007/980-ПТП/600, за умовами якого [PERSON] отримав кредит в сумі 3000 грн. на термін користування до 19.07.2010 року включно, з оплатою 3,00% на місяць. Посилаючись на те, що відповідачем в порушення умов договору не виконуються особисті зобов'язання щодо здійснення фіксованих мінімально необхідних платежів за графіком погашення згідно умов договору, позивач просив розірвати вказаний договір та стягнути на його користь з відповідача заборгованість за договором кредиту в розмірі 3983,88 грн. та судові витрати в сумі 78,34 грн. Представник позивача - ВАТ Комерційний банк "Надра" в судове засідання не з'явився, подавши до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій підтримав заявлені вимоги. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка про вручення йому судової повістки від 04.06.2008 року, в судове засідання не з'явився, ніяких клопотань про відкладення справи чи заперечень проти позову суду не представив. Виходячи з наведеного суд дійшов висновку про можливість постановлення рішення в порядку заочного розгляду справи, проти чого не заперечував представник позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу; якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень ч.1,2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. В судовому засіданні установлено, що сторони уклали кредитний договір №19/07/2007/980-ПТП/600 від 19.07.2007 року, що підтверджується копією останнього (а.с.6-7); за умовами розділу 1 якого позивачем надано відповідачу споживчий кредит в розмірі 3000 грн. строком користування до 19.07.2010 року із процентною ставкою 3,00 % на місяць. Згідно пунктів 2.3.1., 2.3.2. вказаного Договору відповідач зобов'язався здійснювати погашення кредиту та сплату відсотків за його користування шляхом сплати суми мінімально необхідного платежу в розмірі 139 грн. щомісячно до 15 числа поточного місяця. Відповідно п.2.4. зазначеного кредитного договору якщо на протязі його дії позичальник несвоєчасно та/чи неповно вніс черговий мінімально необхідний платіж та/чи інші платежі, банк приймає виконання позичальником зобов'язань в наступному порядку: прострочені відсотки за користування кредитом, відсотки за користування кредитними коштами, пені та штрафи, прострочена сума кредиту, сума кредиту. Згідно п.3.2.3. банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших передбачених цим договором платежів, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не вніс своєчасно черговий платіж. Відповідно до змісту пунктів 4.1., 4.2. Договору у разі прострочення позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, а також у випадку прострочення строку виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафів, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення; у разі прострочення позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту більш як на 2 дні позичальник сплачує банку фіксований штраф у розмірі 30 грн. Згідно копії меморіального ордеру №3 (а.с.8) відповідачем 19.07.2007 року отримано 3000 грн. від позивача. Даних про здійснення відповідачем платежів щодо погашення отриманого ним кредиту ніким не представлено. Відповідачем відсутність своєї вини у прострочення грошових зобов'язань перед позивачем за договором кредиту суду не доведено. Таким чином, вимоги позивача є справедливими, так як заявлені до стягнення суми узгоджуються з представленим математичним розрахунком станом на 14.03.2008 року (а.с.10) та графіком погашення кредиту (а.с.10), не суперечать вимогам закону та відповідають положенням кредитного договору і тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, а оспорюваний кредитний договір належить розірвати в судовому порядку у зв'язку з одностороннім істотним порушенням його умов позичальником [PERSON] Судові витрати, з урахуванням задоволення позовних вимог слід стягнути з відповідача на користь позивача відповідно представлених останнім документально підтверджених витрат із сплати судового збору згідно вимог майнового та немайнового характеру в розмірі 39,83 грн. та 8,50 грн. відповідно (а.с.11,13), а також витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. (а.с.12). Враховуючи викладене,

Outcome: approved