Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею право власності на добудову мансардного поверху, приміщення площею 29,6 кв. м, [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав, просив його задовольнити. В судове засідання представник відповідача не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений завчасно в установленому законом порядку у відповідності до вимог ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, свою думку щодо позову у будь-якій формі не висловив. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, а також маючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим заочно розглядати справу у відсутності представника відповідача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, вважає, що позов обґрунтований, доведений та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачці на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. В серпні 1998 року Державним Проектно Дослідницьким Інститутом « Укрпроєктреконструкція» було виконане обстеження її квартири з метою визначення технічного стану будівельних конструкцій квартири й можливості пристрою мансардного поверху над приміщенням площею 29. 6 кв.м. В даний час, всі зауваження й рекомендації інституту враховані, і мансардне приміщення відповідає будівельним нормам, і правилам, передбаченим законодавством, це підтверджується висновком експертизи, проведеної Одеським науково - дослідним інститутом судових експертиз, від 12.05.2008 року №7078. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч 3 ст. 376 Цивільного кодексу України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Статтею 392 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно з положеннями ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі частини другої цієї статті право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Outcome: approved