Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить його задовольнити, посилаючись на те, що між ним та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки, що належить останній. Протягом дії договору позивач використовував орендовану земельну ділянку у відповідності до її цільового призначення та сплачував орендодавцю орендну плату у розмірах, визначених у договорі. Влітку 2007 року, під час дії вказаного договору і, маючи переважне право на його поновлення, позивач провів польові роботи та засіяв земельну ділянку сільськогосподарськими культурами. У зв'язку із закінченням строку дії договору на адресу відповідача було направлено пропозицію укладення додаткової угоди із зміненими умовами в частині терміну дії договору - продовження до 28 серпня 2008 року та орендної плати - підвищення до 2 % від базової грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням щорічної індексації. На дану пропозицію відповідач в усній формі відмовився від укладення додаткової угоди та заявив про намір витребувати належну йому земельну ділянку разом із посіяною на ній озимою пшеницею. Позивач вказує на те, що витратив певні кошти на обробку та засіяння вказаної земельної ділянки і планує зібрати врожай до 28 серпня 2008 року. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, погодився визнати повністю при зміні позовних вимог в частині пролонгації дії договору лише до 5 серпня 2008 року. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, який в судовому засіданні змінив позовні вимоги в частині пролонгації дії договору до 5 серпня 2008 року, пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи та відповідні їм правовідносини, вважає, що змінені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі укладено договір оренди земельної ділянки, що належить відповідачу (а.с.11-12, 13). Протягом дії договору позивач використовував орендовану земельну ділянку у відповідності до її цільового призначення та сплачував орендодавцю орендну плату у розмірах, визначених у договорі. Влітку 2007 року, під час дії вказаного договору і маючи переважне право на його поновлення, позивач провів польові роботи та засіяв земельну ділянку сільськогосподарськими культурами. У зв'язку із закінченням строку дії договору відповідачу було запропоновано укласти додаткову угоду із зміненими умовами - продовжити його дію до 28 серпня 2008 року та підвищити орендну плату до 2 % від базової грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням щорічної індексації. Відповідач усно відмовився від укладення додаткової угоди та заявив про намір витребувати належну йому земельну ділянку разом із посіяною на ній озимою пшеницею. Позивач вказує на те, що витратив 5470 гривень 66 копійок на обробку та за сіяння вказаної земельної ділянки і планує зібрати врожай з зазначеної земельної ділянки до 5 серпня 2008 року на суму 13 тисяч гривень (а.с.14-15, 16). Відповідно до ч.2 ст.652 ЦК України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Відповідно до ч.4 ст.652 ЦК України зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить спільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом. Частини 1 та 5 ст.203 ЦК України вказують на загальні вимоги, додержання яких необхідно для чинності правочину - не суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства та спрямованість на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ч.3 ст.13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Outcome: approved