Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. У заяві вказала, що з 13 серпня 1993 року перебувала у шлюбі з відповідачем, який розірвала 25 липня 2006 року. Від сумісного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON],[INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач на утримання дітей матеріальної допомоги у добровільному порядку не надає. Відповідач працює не постійно, має нерегулярний, мінливий заробіток, часто змінює місце роботи, на теперішній час позивачка не має даних про місце роботи відповідача. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 250,00 гривень на кожну дитину, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні позивач підтримала позов та просить його задовольнити в повному обсязі. Оскільки відповідач у справі проживає за межами м. Запоріжжя, судом було винесено ухвалу про направлення окремого доручення Новомосковському міському суду Дніпропетровської області для допиту як відповідача [PERSON] за місцем його проживання. На виконання ухвали суду, відповідача було допитано у судовому засіданні, про що з Новомосковського міського суду Дніпропетровської області надійшов протокол судового засідання, згідно з яким відповідач визнає позов повністю, бути присутнім при розгляді справи не бажає, не заперечує проти розгляду справи за його відсутністю. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого ВРАГС Новомосковської міської адміністрації Дніпропетровської області, 25.03.1994 року, батьками [PERSON],[INFO], є [PERSON] та[PERSON]. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого ВРАГС Орджонікідзевського району м. Запоріжжя, 02.12.1997 року, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та[PERSON]. Згідно довідки ЖЕУ «Оселя» діти проживають разом з матір'ю [PERSON]. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей, суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти на користь [PERSON] у розмірі по 250,00 гривень на кожну дитину, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з усіх видів заробітку щомісяця до досягнення ними повноліття. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в доход держави в розмірі 51 гривні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved