Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду 03.08.2007 року з позовом до відповідача про розірвання договору та стягнення заборгованості в сумі 573 грн. 68 коп., в якому вказав, що 15.12.2005 року між Приватбанком та відповідачкою укладений договір [NUMBER] про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної картки. Відповідно до умов договору Приватбанк - позивач, відкрив позичальнику - відповідачці, картковий рахунок і видав платіжну картку: тип карти - «Подія», вид карти - особиста, строк дії карти - 2 роки, валюта картрахунку - гривня. На підставі цього договору відповідачці був наданий кредитний ліміт «Фінансовий фіксований» в сумі 1600 грн у вигляді невідновлюваної лінії. Згідно до умов кредитного договору, вказаного вище, базова відсоткова ставка по кредитному ліміту складає 4% в місяць. Порядок погашення заборгованості: щомісячними платежами в розмірі 7% від загальної суми використаних коштів в рахунок кредиту. Даний платіж включає в себе відсотки, нараховані за обліковий місяць і частини заборгованості по кредиту. Як вказав далі в заяві позивач, відповідачка порушила вимогу кредитного договору, а саме: не виконувала в обумовлені строки зобов'язання, передбачені кредитним договором, позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом. Позивач вказав, що у відповідачки перед банком виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 573 грн. 68 коп., яка складається із прострочених відсотків 67 грн. 45 коп., нарахованих відсотків - 27.23 грн. простроченої заборгованості по тілу кредиту - 479 грн. Тому позивач в заяві прохає розірвати договір [NUMBER] про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної карти від 15.12.2005 року, укладеного між Приватбанком та відповідачкою, стягнути з відповідачки заборгованість за цим кредитним договором про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної карти від 15.12.2005 року в розмірі 573 грн 68 коп., стягнути з відповідачки на користь позивача, ЗАО «Приватбанк» в особі Запорізького РУ Приватбанку 51 грн. в рахунок відшкодування сплаченого ним держмита та 30 грн сплачених ним затрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В судовому засіданні представник позивача Дробна О.М. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, суду пояснила, що між сторонами 15.12.2005 року був укладений кредитний договір про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної карти та наданий кредитний ліміт в сумі 1600 грн. Відповідно до наказу № С-89 від 24.05.2005 року була застосована спрощена система складення договору, так як була заява відповідачки на отримання кредиту, яка була ознайомлена з Правилами та умовами кредитування, тарифами на обслуговування кредиту, відповідно до якого кредит погашався щомісячно з розрахунку 7% від загальної суми використаних коштів. Строк дії карти 2 роки. Умови кредитування відповідачці були відомі. 2. Копію кредитного договору позивач суду надати не може, так як останній укладався спрощено відповідно до наказу № С-89 від 24.05.2005 року, тому представник позивача прохає суд задовольнити заявлені позовні вимоги в повному об'ємі. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала в повному обсязі, суду пояснила, що отримала кредитну картку 19.12.2005 року і в відділенні банку працівником цього банку їй було роз'яснено, що вона повинна отриману суму сплачувати протягом 15 місяців по 112 грн., щомісячно, а відсоткова ставка по кредиту складає 4% річних. При цьому вона поставила підпис та дату в анкеті-заяві, в якому всі поля для заповнення, в тому числі і поля про розмір кредитної ставки, були не заповнені працівником банку. Вона, довіряючи працівникові банку, поставила свій підпис. При цьому жодного документу в тому числі і примірник договору вона не отримала. 19.12.2005року їй була видана сума 1552 грн., яку вона погашала щомісячно по 112 грн., починаючи з січня 2006 року. Після останнього платежу 26.03.2007 року вона звернулася в кредитний відділ для закриття картрахунку, де їй повідомили, що її заборгованість складає 600 грн. 16.03.2007 року вона подала письмову заяву на ім'я Управляючої Гуляйпільського відділення Приватбанку з проханням надати їй копію договору по кредиту. Заява була зареєстрована за № 5717, але її прохання було залишено без відповіді без будь-якого мотивування. Тому відповідачка вважає, що суму взяту нею в кредит вона сплатила в повному обсязі, ніякого договору вона не укладала, а тому прохає в задоволенні позовних вимог відмовити. Представник відповідачки - Копил К.В. позовні вимоги не визнав в повному обсязі, дав суду аналогічні пояснення поясненням відповідачки [PERSON], своєї дружини. Прохає суд в задоволенні позовних вимог відмовити. В судовому засіданні представник відповідачки Боровик В.В позовні вимоги не визнав в повному обсязі, суду пояснив, що в ході судового розгляду даної цивільної справи було встановлено, що між відповідачкою та позивачем 15.12.2005 року було підписано бланк-заяву про надання кредиту, в якій ніяк не пояснювались умови кредитування з боку позивача - Приватбанку. Хоча в одному з пунктів заяви зазначалось, що клієнт банку згоден з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою, тарифами банку. Із оглянутих відмовних матеріалів, згідно пояснення колишнього працівника банку - спеціаліста по кредитуванню Рябко С.С. слідує, що умов надання банківських послуг, правил користування платіжною картою, тарифів банку позивачці вона не роз'яснювала, а пояснювала клієнтам банку зовсім іншу інформацію, а саме: інший термін кредитування, іншу процентну ставку і тому подібне. Тому представник Боровик В.В. вважає, що в задоволенні позовних вимог позивачу необхідно відмовити, так як при підписанні вищевказаної заяви не були виконані вимоги ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», крім того порушені вимоги листа НБУ від 18.08.2004 року № 18-111/3249-8378 «Про деякі питання застосування ЦК України в банківській діяльності», та в діях позивача є пряма невідповідність нормам ст.ст. 1054, 1055 ЦК України, а тому прохає в задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши доводи представника позивача Дробної О.М., відповідачки та її представників Копил К.В та Боровика В.В., вивчивши матеріали справи приходить до слідуючого: в судовому засіданні було встановлено, що 15.12.2005 року відповідачка Матвієнко (Копил) Т.С. (яка згідно свідоцтва про шлюб серія І-ЖС № 026861, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області зареєструвала шлюб з Копил Костянтином Володимировичем 11 листопада 2006 року, згідно актового запису № 94 та прийняла прізвище чоловіка - Копил) звернулася до позивача з заявою на оформлення кредитної картки на суму 1600 грн., яку планувала витратити на власні потреби. 19.12.2005 року відповідачка отримала в кредитному відділі платіжну картку і зняла за допомогою картки суму 1552 грн та підтвердила свою згоду з Правилами користування платіжними картками, умовами викладеними в договорі, 3. що підтверджується копією заяви на оформлення кредитної карти (л.с.8-9). В період з 19.12.2005 року до 26.03.2007 року відповідачка повернула кредит, що підтверджується клієнтською випискою (л.с.29). Тому на підставі всього вищевикладеного суд вважає, що в задоволенні позовних вимог позивачу необхідно відмовити з наступних підстав: Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі. Відповідно до ч.2 вищевказаної статті кредитний договір укладений з недодержанням письмової форми являється нікчемним. В судовому засіданні представник позивача не надала суду письмової форми кредитного договору [NUMBER] від 15.12.2005 року відносно відповідачки [PERSON] Згідно ст. 236 ч.1 ЦК України нікчемний правочин є недійсним з моменту його вчинення. А тому на підставі вищевказаного, суд не приймає до уваги твердження представника позивача щодо спрощенної форми укладення кредитного договору відповідно наказу № С-89 від 24.05.2005 року, який складається з умов надання банківських послуг та Правил користування платіжної карти, заяви на надання клієнтам банку у складі рекламних буклетів по особистим кредитним картам, так як це суперечить ст. 1055 ЦК України. Тому суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог відмовити, так як позов не грунтується на законі, не підтверджується встановленими обставинами та наданими суду доказами. Інших доказів в судовому засіданні добуто не було, а позивачем суду не надано.

Outcome: dismissed