Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання права власності на будинковолодіння. В позовній заяві зазначила, що рішенням виконкому Вінницької районної ради від 26.08.1975 року № 274 їй наданий дозвіл на будівництво житлового будинку в [ADDRESS] на земельній ділянці 0, 12 га та видано будівельний паспорт [ADDRESS] на ім'я [PERSON] Виконком Сосонської сільської ради 05.02.1993 року без відома позивачки і будь - яких документів видав свідоцтво [NUMBER]про право власності на будинок № 44 [PERSON] посилаючись на рішення виконкому Вінницької районної ради № 41 від 03.10.1992 року. Тому позивачка звернулась до суду з вимогою про визнання недійсним свідоцтва про право власності [NUMBER]від 05.021993 року на будинок [ADDRESS] на ім'я [PERSON] та визнати право власності за нею на вищевказаний будинок. Ухвалою Вінницького районного суду від 26.05.2008 року позов [PERSON]до [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання права власності на будинковолодіння в частині заявлених вимог про визнання права власності на будинковолодіння - залишено без розгляду. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, вказавши що спірне свідоцтво видане згідно вимог законодавства України з дотриманням відповідної процедури. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням виконкому Вінницької районної ради від 26.08.1975 року № 274 [PERSON] наданий дозвіл на будівництво житлового будинку в[ADDRESS] на земельній ділянці 0, 12 га (а.с. 9). На підставі даного рішення [PERSON] видано будівельний паспорт № 163 на забудову земельної ділянки по[ADDRESS](а.с. 8 -12). Згідно довідки архівного відділу Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області № 343 від 07.11.2007 року відомостей по архівних документах Сосонської сільської ради та Вінницької районної ради за 1992 рік про прийняття рішення на право власності на будинковолодіння [PERSON] не виявлено (а.с. 7). Згідно довідки Сосонської сільської ради Вінницького району Вінницької області №185 від 28.02.2008 року будинок [ADDRESS] згідно записів погосподарських книг рахувався за [PERSON] до 1988 року, з 1988 року згідно договору купівлі - продажу будинок належав [PERSON] до 04.09.2003 року (а.с. 24). Випискою з погосподарської книги Сосонської сільської ради Вінницького району вінницької області за 2006 - 2010 роки по[ADDRESS] головою двору являється [PERSON] який їй був подарований [PERSON] 04.09.2003 року (а.с. 23); Встановленим в суді правовідносини регулюються Цивільним кодексом України. У відповідності до ч.5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним та відповідно до ст. 215 ЦК України підставою визнання недійсного правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п”ятою та шостою статті 203 ЦК України. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що вимоги позивача підтверджені в ході судового розгляду є доведеними, з огляду на що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 267 ч. 5 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. На підставі свідоцтва [NUMBER]про право особистої власності на будинковолодіння від 05.02.1993 року виданого виконкомом Сосонської сільської ради право власності на будинок [ADDRESS] визнано за [PERSON] з посиланням на рішення виконкому Вінницької районної ради № 41 від 03.19.1992 року (а.с. 6). [PERSON] довідалась про порушення свого права 07.11.2007.2007 року, що підтверджується архівною довідкою Вінницької районної державної адміністрації, тому відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права. Згідно ч. 5 ст. 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Outcome: approved