Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-06 00:00:00

В травні місяці 2008 року [PERSON]. заявила в суді позовні вимоги до [PERSON]про поділ майна , що є спільною сумісною власністю . Мотивувала позивачка своє звернення тим , що з відповідачем вона перебувала в шлюбі, проживали разом , вели спільне господарство , 16.10.1002 року шлюб було розірвано . В період шлюбу була придбана квартира [ADDRESS] , на даний час в якій відповідач не проживає . Вчасно після розлучення позивачка не звернулась до суду з вимогами про поділ спірної квартири по причині того , що не мала коштів , хворіла , тому просить суд продовжити їй термін позовної давності та здійснити поділ квартири , стягти з неї розмір компенсації за Ѕ частини спірної квартири на користь відповідача , а право власності на нерухоме майно визнати за нею. В судовому засіданні позивачка змінила свої позовні вимоги і просила суд здійснити поділ спірної квартири по Ѕ частини та визнати за колишнім подружжям право на ці частки . Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував . Заслухавши пояснення сторін , дослідивши вся зібрані по справі докази , суд приходить до висновку , що позовні вимоги підлягають задоволенню . Відповідно ст. 60 Сімейного кодексу України ( надалі - СК України ) , майно набуте подружжям за час шлюбу , належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності . Вважається , що кожна річ , набута за час шлюбу , крім речей індивідуального користування , є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя . Відповідно ст.61 СК України , об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно , за винятком виключеного з цивільного обороту . Відповідно ст.70 СК України , у разі поділу майна , що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя , частки майна дружини та чоловіка є рівними , якщо інше не визначено домовленістю . Відповідно ст. 72 ч2 СК України , до вимоги про поділ майна , заявленої після розірвання шлюбу , застосовується позовна давність у три роки . Відповідно ст.267 ч.5 Цивільного кодексу України , якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності , порушене право підлягає захисту . В судовому засіданні було встановлено , що сторони по справі дійсно перебували в зареєстрованому шлюбі , від якого [INFO] народився син [PERSON], про що зазначено в свідоцтві про народження ( а.с.10 ) [NUMBER] виданого 24.02.1992 року Стольненською сільською радою Менського району Чернігівської області , де в графі мати та батько зазначені [PERSON] та [PERSON] Відповідно свідоцтва про одруження [NUMBER] виданого 24.04.2007 року виконкомом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області , позивачка 24.04.2007 року зареєструвала шлюб з [PERSON] Відповідно свідоцтва про розірвання шлюбу ( а.с.6 ) від 16.10.2002 року , шлюб між сторонами розірвано , про що зроблено запис за № 119. Відповідно договору купівлі-продажу від 14.05.1996 року , [PERSON]. придбав у КСП „ Праця „ ( с.Стольне Менського району Чернігівської області ) квартиру [ADDRESS] В судовому засіданні було з'ясовано , що після розлучення позивачка виїхала за межі Чернігівської області , не мала можливості в термін 3- х років звернутися до суду за захистом своїх позовних вимог по причині безгрошів'я та різних захворювань , тому на думку суду , причина пропуску позовної давності позивачкою є поважною . Відповідно тексту рішення виконкому Стольненської сільської ради Менського району Чернігівської області № 79 від 29.07.2008 року , дозвіл на переобладнання квартири[ADDRESS] було надано . На підставі ст.209 , ст.212-215 ЦПК України, ст.ст. 60,61,70,72 ч.2 СК України , ст.267 ч.5 ЦК України , суд

Outcome: approved