Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з цим позовом до відповідачів посилаючись на те, що в впровадженні Шевченківського районного суду м.Чернівці була цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання. 09.03.2006 року суд ухвалою закрив цю справу в зв'язку зі смертю первісного пози­вача [PERSON]. 14.06.2006 року, ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційно­го суду Чернівецької області ухвала Шевченківського районного суду м.Чернівці від 09.03.2006 року була скасована і справа направлена на новий розляд. Позивачем по справі стала [PERSON]як спадкоємець за заповітом, однак згодом вона відмовилась від спадку шля­хом відмови від позову, а за таких умов процесуальною правонаступницею прав сестри [PERSON] мала стати вона. Але ухвалою від 30.01.2007 року Шевченківський районний суд м.Чернівці провадження у справі закрив у зв'язку з відмовою [PERSON]від позову. З огляду на це в даний час тільки вона - позивачка [PERSON] є спадкоємицею за законом другої черги після смерті її сестри - первісної позивачки [PERSON]. У зв'язку з тим, що спадкоємиця за заповітом [PERSON] відмовилась від продовження розгляду цивільної справи за позовом [PERSON], то вважала, що це означає, що вона відмовилась і від спадкування, і від спадщини, що складаєтсья з квартири [PERSON]. Тоді, за умови визнання обгрунтованим позову спадкодавиці [PERSON], який вона підтримує, про розірвання договору довічного утримання, який вона вчинила ще до своєї смерті, вона має право отримати спадок - квартиру. Тому вона, як спадкоємець другої черги за законом, який прийняв цей спадок і не відмовився від нього, вважала, що замість спадкоємиці за заповітом [PERSON]все належне [PERSON] майно, в т.ч. і квартира, яка в даний час належить на праві власності за договором довічного утримання відповідачу [PERSON], має належати їй, як спад­коємиці другої черги за законом, оскільки інших спадкоємців першої чи другої черги за законом у [PERSON] на момент її смерті немає. 27.09.2002 року [PERSON] в Першій Чернівецькій державній нотаріальній конторі склала на ім'я [PERSON]заповіт на все належне їй на момент смерті майно. Згодом, 30.01.2007р., в зв'язку із відмовою від позову і закриттям справи, [PERSON]фактично відмовилась від претензії на спадщину за заповітом. У зв'язку з цим вона повністю підтримує первісний позов своєї рідної сестри -спадкодавиці [PERSON] і для зруч­ності, виклала його в новій редакції з змінами, пов'язаними з заміною позивача, та з огляду на нові обставини. [PERSON], учасник війни, була інвалідом 1 групи в зв'язку з пере­несеною травмою кульшового суглобу в 1989 році та супутніми діагнозами. У зв'язку з тим, що їй було відмовлено в обслуговуванні та допомозі Чернівецьким міським центром соціальної та медичної допомоги одиноким напрацездатним громадянам „Турбота" вона, залишилась без догляду. Не могли цей догляд надати ні вона, ні її хворий син, ні інша сестра Купріянова, яка проживає в Росії, а вона - позивач [PERSON], сама - інвалід 2 групи і потребує стороннього догляду. За станом свого здоров'я з 1995 року [PERSON] лише обмежено пересувалась за допомогою милиць і тільки в межах своєї квартири, потеребувала по день смерті постійної і щоде­нної сторонньої допомоги. Після цього [PERSON] познайомилась з відповідачем [PERSON], який запропонував їй свою допомогу, пообіцяв надавати належний догляд та допомогти їй в усіх її справах, доглядати її, робити для неї все, що вона потребуватиме. Далі відповідач запросив до неї на квартиру нотаріуса Першої Чернівецької державної но­таріальної контори [PERSON], який 29 квітня 2005 року посвідчив Договір довічного утримання (догляду) між Подшиваловою та [PERSON]. Після підписання договору відповідач [PERSON] почав діяти недобросовісно і неправомірно - замінив серце­вину замка від вхідних дверей спірної квартири, а ключа їй не дав, чим, з одного боку, обмежив її свободу, волю, а, з іншого боку, додав їй незручностей. Новий ключ від вхідних дверей [PERSON] отримала від неї, а відповідач [PERSON] перестав доглядати і утримувати її сестру, фактично залишив її на призволяще, що призвело до трагедії [INFO], коли син [PERSON] - [PERSON] вбив [PERSON]. Відповідач деякий час навіть формально не виконував, передбачені п.7 Договору обов'язки, оскільки тільки „заходив" до первісної позивачки один-два рази на місяць. Але в свої відвідини він не цікавився її потребами, не виконував жодного взятого на себе обов'язку, на її прохання не реагував. [PERSON] не тільки не обходив і ні морально, ні матеріально не допомагав [PERSON], а навіть за рахунок її пенсії, і то частково, спалачував свої ж комунальні платежі, в зв'язку з чим виникла заборгованість. Фактично, після укладення оспорюваного договору, фактично Подшиваловою опікувались сусіди, вона та її психічно хворий син [PERSON] Оскільки відповідач на довгий час залишив [PERSON] без належного опікування та догляду, це, в решті-решт, і призвело до її передчасної і трагічної її загибелі. В цьому вона вбачає пряму вину відповідача. Зі слів своєї сестри вона знала про те, що остання неодноразово пропонувала відповідачу розірвати цей до­говір, але той це зробити відмовився. На її думку це свідчить про те, що відповідач [PERSON] від початку не мав наміру приймати на себе обов'язки, передбачені договором. А тому вважала, що є підстави для розір­вання договору довічного утримання, який не виконувався та повернення відчужуваної кварти­ри у власність [PERSON], а відповідно і в її власність, як її спадкоємиці за законом другої черги, оскільки вона своєчасно прийняла цей спадок і не відмовилася від нього. У зв'язку з цим просила розірвати укладений між Подшиваловою та [PERSON] договір довічного утримання та визнати за нею, як спадкоємицею за законом, право власності на майно померлої [PERSON], а саме на квартиру [ADDRESS], а також повернути їй свідоцтво про право власності на житло. В грудні 2007 р. позивачка [PERSON] збільшила розмір своїх позовних вимог і просила визнати недійсними два договори купівлі-продажу спірної квартири посилаючись на те, що 22.04.2006р. відповідач [PERSON] продав цю квартиру [PERSON], а 21.10.2006р. [PERSON] продав її [PERSON]. Позивачка в судовому засіданні свій позов підтримала і в своїх поясненнях підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнали і просили відмовити в його задоволенні за безпідставністю. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON] має бути відмовлено за безпідставністю. Судом встановлено, що [PERSON] була власником квартири [ADDRESS] \ а.с. 87 \. 27.09.2002 року [PERSON] в Першій Чернівецькій державній нотаріальній конторі склала на ім'я [PERSON]заповіт на все належне їй на момент смерті майно а.с. 41 \. В січні 2007р. [PERSON]прийняла спадщину після смерті [PERSON] у вигляді грошових коштів в Ощадбанку України \ а.с. 43 \. 29.04.2006р. між Подшиваловою та [PERSON] був укладений договір довічного утримання \ а.с. 88 \. В лютому 2006р. [PERSON] звернулась до Шевченківського райсуду м. Чернівці з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання договору довічного утримання у зв'язку з невиконанням умов цього договору \ а.с. 44 \. Вироком Шевченківського райсуду м. Чернівці від 11.12.2006р. [PERSON] - син позивачки [PERSON], був засуджений за ст. 115 ч.1 КК України до семи років позбавлення волі за вбивство 02.03.2006р. [PERSON] в квартирі по [ADDRESS]\ а.с. 164 \. Ухвалою Шевченківського райсуду м.Чернівці від 30.01.2007 року провадження у справі за позовом [PERSON]\ яка була притягнута до участі в розгляді справи в якості правонаступника позивача після смерті [PERSON] \ до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання було закрито у зв'язку з відмовою позивачки від позову \ а.с. 44 \. Позивачкою [PERSON]відповідачу [PERSON] була написана розписка про те, що вона немає до нього претензій щодо майна померлої [PERSON], яке перейшло їй в спадщину \ а.с. 45 \. 22.04.2006р. відповідачі [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу спірної квартири, а 21.10.2006р. такиж ж самий договір був укладений між відповідачами [PERSON] та [PERSON] \ а.с. 65, 72 \. Все вищенаведене підтверджується дослідженими по справі доказами. Відповідно до ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний лише за рішеннями суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, а також на вимогу набувача. Договір довічного утримання (догляду) припиняється зі смертю відчужувача. Судом встановлено, що позивач [PERSON] не є ні однією з вищеназваних сторін. На думку суду позов [PERSON] є необгрунтованим тому, що квартира не може розглядатись і бути предметом спадкування. З моменту державної реєстрації договору довічного утримання квартира перебувала у власності з певними обмеженнями відповідача [PERSON], а після смерті [PERSON] [PERSON] став повноцінним власником спірної квартири. Суд вважає безпідставними посилання [PERSON] на те, що спадкоемець за заповітом [PERSON]відмовилась від позову, від спадщини і від спадкування, а також від продовження розгляду попередньої цивільної справи яка розглядалась у Шевченківському райсуді м. Чернівці і, що вона - [PERSON] є єдиною спадкоємицею належного [PERSON] майна. Від позову спадкоємиця [PERSON] [PERSON]не відмовлялась, а вирішила питання з відповідачем [PERSON] мирним шляхом, написавши відповідну заяву до суду, провадження по справі просила закрити, претензій ні моральних, ні матеріальних до нього не мала \ а.с. 45 \. * [PERSON]прийняла спадщину ще 17.01.2007р. на підставі заповіту, посвідченого у Першій Чернівецькій державній нотаріальній конторі 27.09.2002р. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] 30.01.2007р. отримала належні їй кошти у ВАТ „Ощадний банк України". Відповідно до ст.1273 п.1 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. [PERSON]не подавала заяви про відмову від прийняття спадщини до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори, а відповідно залишається спадкоємицею за заповітом [PERSON]. Отже, cпадкоємиця [PERSON] [PERSON]належним чином, згідно чинного законодавства, прийняла спадщину та спадок, який належав їй, на власний розсуд використала своє право спадкоємця і розпорядилась майном. Крім того суд вважає, що позивачкою не доведено факт неналежного виконання відповідачем [PERSON] умов договору довічного утримання [PERSON]. Оскільки немає підстав для розірвання спірного договору довічного у тримання відповідно немає підстав і для визнання недійсними двох договорів купівлі-продажу цієї квартири, укладеними між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON]ом і [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed