overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-26 00:00:00

У суд з позовною заявою звернулась [PERSON], яка просить суд ухвалити рішення, яким визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтувала тим, що після смерті [INFO]року її батька, [PERSON], відкрилась спадщина, а саме, грошовий вклад і вона є спадкоємцем по заповіту вказаного майна. В установлений законодавством шестимісячний термін позивачка не звернулась в державну нотаріальну контору через те, що останній не було відомо про існування такого заповіту, тому вважає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропустила з поважних причин. В судовому засіданні позивачка вимоги заяви підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з”явився, однак від Згоранського сільського голови надійшла заява в якій він просить справу розглянути у відсутності представника, позовні вимоги сільська рада, визнає повністю. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що свідоцтвом № 13 від 8 березня 2004 року стверджено факт смерті [INFO]року, [PERSON] в м. Любомль Волинської області. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] [INFO] року народження являється дочкою [PERSON] та [PERSON]. З свідоцтва про одруження серії[NUMBER] від 10 березня 1987 року Код суду 0310 1 інстанція 2 вбачається, що позивачка змінила своє дівоче прізвище [PERSON]на [PERSON]. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини Згідно з ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позов підлягає до повного задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою посилаючись на те, що 23.07.2007 року близько 02.00 години в м. Нова Каховка на перехресті вул. Леніна та Маяковського в порушення вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху, відповідач керуючі автомобілем TOYOTA RAV 4 д\н [NUMBER] скоїв наїзд на опору вуличного освітлення, яка знаходиться на балансі КП «Наше місто». В наслідок чого була пошкоджена опора вуличного освітлення, яка була замінена підприємство на нову опору. Винним у скоєнні ДТП було визнано [PERSON] - відповідача по справі. Згідно кошторису на ремонтно- відновлювані роботи лінії зовнішнього освітлення по вул. Леніна КП «Наше місто» заподіяно майнову шкоду в сумі 1717,00 грн. У зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача завдану майнову шкоду в сумі 1717,00 грн та судовий збір в розмірі 51 грн, та витрати з інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, хоча про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, повідомлень про причини неявки до суду не надходило. На підставі ст. 224 ЦК України суд, за погодженням представника позивача вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідив матеріалів справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, 23.07.2007 року близько 02.00 години в м. Нова Каховка на перехресті вул. Леніна - Маяковського сталось ДТП, а саме [PERSON] керуючі автомобілем TOYOTA RAV 4 д\н [NUMBER] скоїв наїзд на опору вуличного освітлення, яка знаходиться на балансі КП «Наше місто».. Відповідно до постанови Новокаховського міського суду Херсонської області від 13.08.2007 року ДТП мало місце з вини відповідача, який порушив п.п. 12.3 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Згідно Кошторису на ремонтно-відновлювані роботи лінії зовнішнього освітлення по вул. Леніна (вул. Маяковського) після ДТП КП «Наше місто» заподіяно майнову шкоду в сумі 1717,00 грн Відповідно до ст. 1166 ЦК України: „Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим не майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала”. За таких підстав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки згідно доказів, досліджених судом матеріальна шкода була завдана саме з вини відповідача. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по оплаті держмита в сумі 51 грн., та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.. Таким чином позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-26 00:00:00

Позивачка позовні вимоги зменшила і пояснила, що сторони перебували в шлюбі з квітня 1997 року до листопада 2005 року. Від шлюбу є дочка [PERSON] [INFO]. Після розірвання шлюбу відповідач виїхав на постійне місце проживання в Луганськ, проживає там же по [ADDRESS], створив нову сімю. Належної матеріальної допомоги на дочку не надавав. На час подачі позову до суду мала інформацію, що відповідач працює на Алчевському металургійному заводі, а тому просила стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень в місяць. Оскільки з досліджених доказів в названому судовому засіданні стало відомо, що він не працює на зазначеному заводі, просить стягнути аліменти в розмірі 500 гривень щомісячно, сума яка ним визнається при допиті судом за місцем його проживання в порядку окремого доручення. Відповідач в судове засідання не зявився, згідно протоколу допиту Жовтневого районного суду м. Луганська від 20 березня 2008 року позов визнав частково, згоден виплачувати аліменти в розмірі 500 гривень щомісячно, в теперішній час є непрацюючим, має нерегулярний дохід, перебуває у шлюбі, але крім дочки [PERSON] інших дітей немає, для матері, яка має не великий розмір пенсії надає матеріальну допомогу, справу просить розглядати у його відсутності. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Так, сторони є батьками є дочки [PERSON] [INFO]. Дочка знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач достатньої матеріальної допомоги дитині не надає, спроможний таку надавати в розмірі 500 гривень щомісячно, тому захист прав позивачки полягає у стягненні означеної суми в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-26 00:00:00

Представник позивача позов підтримав і пояснив суду, що 16 травня 2006 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір № 014/53-05/45283, згідно якого відповідачкою отримано кредитні кошті в розмірі 15000 гривень. Відповідно до умов договору та графіку погашення кредиту відповідачка зобовязана погашати заборгованість по кредиту щомісячними платежами у розмірі 1/36 від суми кредиту та відсотки за користування кредитними коштами. Відповідачкою [PERSON] порушений графік погашення кредиту і загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 16844,50 гривень, з них 10415 гривень залишок заборгованості за кредитом; 1361,87 гривень зоборгованість за відсотками; 5067,63 гривні розмір пені. Фінансовими поручителями за зобовязаннями відповідачки [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], які несуть солідарну відповідальність перед кредитором на рівні з боржником. На пропозицію погасити заборгованість, жодних дій спрямованих на погашення кредиту відповідачами не здійснено. Просить стягнути з усіх відповідачів солідарно несплачену загальну заборгованість по кредитному договору в сумі 16844,50 гривень, а також судові витрати по справі. Відповідачі в судове засідання не зявилися. Дослідивши докази по справі суд вважає що позов підлягає задоволенню. Так, згідно кредитного договору № 014/53-05/45283 від 16 травня 2006 року такий укладено між позивачем та відповідачкою [PERSON], предметом якого є надання позивачем відповідачу [PERSON] кредиту у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 15000 гривень, строком на 36 місяців з 16 травня 2006 року по 14 травня 2009 року, процентна ставка за користування кредитом складає сімнадцять відсотки річних. Згідно договорів поруки [PERSON] та [PERSON] на добровільних засадах взяли на себе зобовязання перед кредитором відповідати за зобов'язанням [PERSON] за вищеназваним договором і відповідно до п. 3.1 договорів поруки сторони договору встановлюють, що у випадку невиконання або неналежного виконання Боржником взятих на себе зобовязаннь по кредитному договору, Поручитель і Боржник несуть солідарну відповідальність перед Кредитором на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної вимоги, у відповідності до ч.1, 2 ст. 554 Цивільного Кодексу України. (а. с. 5, 6). Згідно розрахунку заборгованості станом на 20 лютого 2008 року по кредиту [PERSON] згідно договору № 014/53-05/45283 від 16 травня 2006 року загальна сума заборгованості складає 16844,50 гривень (а.с.10). Таким чином, сукупність досліджених доказів свідчить про підставність заявлених вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-26 00:00:00

В судовому засідання 24 квітня 2008 року позивач позов підтримав і пояснив, що сторони уклали шлюб 24 грудня 1977 року в Понінківській селищній раді Полянського району Хмельницької області. На протязі декількох років був у відрядженні в Ірані, після приїзду відносини з дружиною стали прохолодними. В подальшому в жовтні 2006 року вона поїхала в Італію. По телефону повідомила, що продовжувати подружнє життя не бажає і запропонувала розлучитися. На протязі декількох місяців він проживає з іншою жінкою і з урахуванням названих обставин просив шлюб розірвати. В назване судове засідання позивач не зявився, згідно письмової заяви справу просить розглядати у його відсутності, позов підтримує. Відповідачка в судове засідання також не зявилася. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Так, з жовтня 2006 року сторони не підтримують подружнє життя, відповідач на протязі останніх декількох місяців проживає з іншою жінкою. Означені обставини свідчать, що сім'я у сторін розпалась. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-26 00:00:00

Позивачка пояснила суду що сторони зареєстрували шлюб 06 серпня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 172. Від шлюбу є син [PERSON] [INFO]. З вересня 2007 року сторони спільно не проживають по причині сварок, скандалів у сімї, відсутності спільних інтересів, проживають окремо, миритися не бажають, вважає що таке не є можливе і просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не зявився, згідно письмової заяви позов визнав, просить справу розглядати у його відсутності. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Так, на протязі з вересня 2007 року сторони подружнє життя не підтримують, проживають окремо, ніхто з них не робив реальних кроків для примирення, позивачка вважає що таке є неможливе. Означені обставини свідчать що сімя у сторін розпалась. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-26 00:00:00

Позивачка в названому судовому засіданні позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на дитину в розмірі 500 гривень щомісячно зменшила і пояснила суду, що сторони є бувшим подружжям. [INFO] у них народилася дочка [PERSON] яка знаходиться на її утриманні і на яку відповідач за рішенням Путивльського районного суду від 04 березня 1999 року зобов'язаний до сплати аліментів в розмірі &frac14; частини заробітку, проте на теперішній час бажає щоб аліменти виплачував у твердій грошовій сумі в розмірі 350 гривень щомісячно. Відповідач в судове засідання не з”явився, згідно письмових заперечень, що надійшли до суду 18 квітня 2008 року зазначив, що згідно рішення Путивльського районного суду Сумської області від 04 березня 1999 року з нього стягнуті аліменти на користь позивачки на утримання дочки [PERSON] в розмірі &frac14; частини заробітку. В середньому за 2007 рік щомісячно сплатив для дочки аліменти в сумі 350 гривень, наявність нової сімї, дитини в новій сімї, відсутність стабільного доходу не дає можливість сплачувати аліменти в сумі 500 гривень щомісячно. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Так, сторони є батьками є дочки [PERSON] [INFO] народження. Дочка знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач стабільного доходу не має, виходячи зі змісту письмових пояснень не заперечує щодо сплати аліментів в сумі 350 гривень щомісячно, тому захист прав позивачки полягає у стягненні означеної суми в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-26 00:00:00

14 травня 2008 р. в Ізяславський районний суд звернувся [PERSON] із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. В обгрунтування заяви зазначив, що 26.06.1966 року при видачі трудової книжки в колгоспі ім.. Калініна, с. Білогородка Ізяславського району було помилково вказано його ім»я по батькові - записано [PERSON], а має бути [PERSON]. Через дану розбіжність у трудовій книжці не може оформити призначення пенсії, тому змушений звернутися до суду. У судовому засіданні [PERSON] подану заяву підтримав. Представник управліня Пенсійного фонду України в Ізяславському районі в судове засідання не з»явився. Суд, заслухавши заявника, свідка [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що дійсне прізвище, ім»я та по батькові заявника відповідно до свідоцтва про його народження та паспорта - [PERSON]. У трудовій книжці колгоспника, виданій йому 26 червня 1966 р. колгоспом ім. Калініна, с. Білогородка Ізяславського району, його по батькові помилково вказане [PERSON], що підтверджується трудовою книжкою, показаннями заявника та свідка [PERSON] За даних обставин суд дійшов висновку, що запис по батькові заявника в трудовій книжці вчинений помилково. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду, мотивуючи це тим, що за час спільного проживання з відповідачем у шлюбі у них народилося двоє дітей, відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дітей, тому просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку на їх утримання. Позивачка подала до суду заяву, в якій підтримує позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, і просить справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з”явився, подав до суду заяву, в якій позов визнає, просить розглянути справу без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в законному шлюбі з 14 вересня 1992 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO](а.с.4), та доньку - [PERSON], [INFO](а.с.5), які знаходяться на повному утриманні позивачки. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання неповнолітніх дітей, тому суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на користь позивачки в розмірі 1/3 частини його заробітку(доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання доньки та сина. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов”язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вказані правовідносини регулюються ст.ст.180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів вказуючи, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 13 жовтня 1998 р. по 9 листопада 2005 року, мають доньку - [PERSON] [INFO] та сина - [PERSON] [INFO]. Після розірвання шлюбу відповідач припинив надання матеріальної допомоги на дітей, не бере участі в їх вихованні..Інших власних дітей у відповідача немає. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги про стягнення аліментів, рахує, що повинен бути розмір стягнення - 1/3 частину всіх видів заробітку (доходу). Пояснила, що ніякої допомоги на дітей чоловік не надає,угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідач навіть погрожував їй розправою, якщо вона подасть до суду заяву про стягнення аліментів. Відповідач в судове засідання не з”явився двічі, причин неявки не повідомив,хоча про дату і час розгляду справи був повідомлений завчасно. Заперечень проти позову не надіслав. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи суд приймає до уваги слідуюче. Сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 13 жовтня 1998 р., видана Д.Брідською сільською радою В.Олександрівського району Херсонської області. Позивачка і відповідач є батьками [PERSON] 16 серпня 1998 року народження згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] та [PERSON] [INFO] згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER]. Ст. 180 СК України передбачає обов'язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що позивачка просить проводити стягнення в частці від заробітку. Крім того, враховуються матеріальне становище дітей, матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього інших утриманців.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Муромської сільської ради про визнання права на грошовий внесок за рахунком [NUMBER], компенсаційним рахунком [NUMBER] у філії ВАТ „Державний ощадний банк України” Білогірському відділенні № 4556/02 у порядку спадщини за законом після [PERSON], який помер [INFO] року. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] року помер її батько - [PERSON] Після смерті батька залишилась спадщина у вигляді грошового внеску у філії № 4556)2 Білогірського відділення Ощадбанку України. Позивачка у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини у вигляді грошового внеску до Білогірської державної нотаріальної контори не зверталася, але фактично прийняла спадщину шляхом володіння ощадною книжкою померлого, про відмову від спадщини не заявляла. Просить визнати за нею право на грошовий внесок. У судовому засіданні позивачка [PERSON] на позові наполягала, просила задовольнити. Представник відповідача Муромської сільської ради у судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи - Білогірської держнотконтори у судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. 27.05.2008 року Білогірський районний суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивача, її доводи, розглянувши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що у філії № 4556/02 Білогірського відділення ВАТ „Державний Ощадний банк України” наявний грошовий внесок за рахунком [NUMBER] на суму 1,22 грн., компенсаційний рахунок [NUMBER] на суму 915,23 грн.(а.с.8). [INFO] року [PERSON] помер (а.с.7). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді грошового внеску за рахунком [NUMBER], компенсаційним рахунком [NUMBER]. Спадкоємцем за законом першої черги, згідно з ст.529 ЦК України (1963), була його дочка - Рябенко Катерина Федорівна (а.с.5-6). Судом також встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину у вигляді права на земельну частку та домоволодіння шляхом звернення до нотаріальної контори у встановлений законом строк, про що видано свідоцтво про право на спадщину (а.с.34-35). Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК України (1963), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив до управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, які не заборонено законом. За такими обставинами, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право на грошовий внесок за рахунком [NUMBER], компенсаційним рахунком [NUMBER] у філії ВАТ „Державний ощадний банк України” Білогірському відділенні № 4556/02 у порядку спадщини за законом після [PERSON], який помер [INFO] року. На підставі ст.ст.524,525,534,549 ЦК України (1963), ст. 328 ЦК України (2004),

Outcome: approved