overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за Кредитним договором б/н від 27.02.2007року згідно якого[PERSON]. було надано споживчий кредит в сумі 4000,00грн зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Кредит був наданий у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. У зв'язку з порушенням зобов'язань, станом на 27.02.2008р за відповідачем виникла заборгованість перед позивачем за сплати кредитних забовязань в сумі 4865,62 грн., з яких прострочена заборгованість складає 3941,09грн.; 924,53грн. заборгованість по процентам за користуванням кредитом. Оскільки відповідачкою не виконуються забов'язання передбачені кредитним договором, просить стянути з відповідачки заборгованість в сумі 4865,62 грн. та відшкодувати судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала. Відповідачка в судове засідання не з'явилась. Про час і місце слухання справи повідомлялась завчасно. Про причини неявки суд не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив, що 27.02.2007року між сторонами укладено кредитний договір б/н, відповідно якого[PERSON]. було надано споживчий кредит в сумі 4000,00грн зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Кредит був наданий у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку Станом на 27.02.2008р за відповідачем виникла заборгованість перед позивачем за сплати кредитних забовязань в сумі 4865,62 грн., з яких прострочена заборгованість складає 3941,09грн.; 924,53грн. заборгованість по процентам за користуванням кредитом... Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання, що витікають із цивільно-правових відносин, повинні виконуватися належним чином і в установлений термін, відповідно до вказівок договору. Відповідно до ст. 623 ЦК України, боржник в разі невиконання або неналежного виконання ним зобов'язань, має відшкодувати кредитору завдані цим збитки Виходячи з наведеного, зобов'язання, взяті на себе вищезазначеним договором відповідачка належним чином не виконує, затримуючи чергові платежі по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків за користування ними в зв'язку з цим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за Кредитним договором б/н від 16.05.2005року згідно якого [PERSON]. було надано споживчий кредит в сумі 10000,00грн зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Кредит був наданий у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку. У зв'язку з порушенням зобов'язань, станом на 30.03.2008р за відповідачем виникла заборгованість перед позивачем зі сплати кредитних забовязань в сумі 11506,02 грн., з яких прострочена заборгованість складає 9380,96грн. Крім того, заборгованість по сплаті відсотків становить 2125,06 грн. Оскільки відповідачем не виконуються забов'язання передбачені кредитним договором, просить стянути з відповідача заборгованість в сумі 11506,02 грн. та відшкодувати судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти задоволення не заперечував. Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд встановив, що 16.05.2005року між сторонами укладено кредитний договір б/н, якого [PERSON]. було надано споживчий кредит в сумі 10000,00грн зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Станом на 30.03.2008р за відповідачем виникла заборгованість перед позивачем зі сплати кредитних забовязань в сумі 11506,02 грн., з яких прострочена заборгованість складає 9380,96грн. Крім того, заборгованість по сплаті відсотків становить 2125,06 грн. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання, що витікають із цивільно-правових відносин, повинні виконуватися належним чином і в установлений термін, відповідно до вказівок договору. Відповідно до ст. 623 ЦК України, боржник в разі невиконання або неналежного виконання ним зобов'язань, має відшкодувати кредитору завдані цим збитки Виходячи з наведеного, зобов'язання, взяті на себе вищезазначеним договором відповідачка належним чином не виконує, затримуючи чергові платежі по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків за користування ними в зв'язку з цим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-19 00:00:00

Сторони уклали о шлюб 14.10.2005 року, від шлюбу мають одну неповнолітню дитину. Позивач поставила питання про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що у них з відповідачем відсутнє взаєморозуміння, шлюбні відносини припинені з квітня 2007 р., спільне господарство не ведеться. Краматорський міський суд Донецької області, якому в порядку ст. 132 ЦПК України було доручено допитати відповідача і вручити йому копію позовної заяви, надіслав протокол судового засідання та заяву відповідача, з якої вбачається що відповідач проти позову не заперечує і згоден на розгляд справи у його відсутність. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд знаходить необхідним позов задовольнити зі слідуючих підстав. Між сторонами склалися відносини, що перешкоджають подальшому спільному прживанню. З-за різних поглядів на сімейне життя та обов'язки подружжя сторони перестали розуміти і поважати одне одного, в сім'ї часто виникали сварки, що призвело до фактичного розпаду сім'ї. Шлюбні відносини між сторонами припинені з квітня 2007року спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. Позивач заперечує проти надання строку на примирення, вважаючи, що примирення між ними неможливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін і збереження сім'ї неможливі, шлюб між сторонами існує формально і зберігати його на майбутнє недоцільно, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам і інтересам їх дитини. Приймаючи до уваги матеріальне становище сторін і прохання позивача, суд вважає, що витрати по оформленню розірвання шлюбу слід покласти на відповідача. Визначаючи розмір цих витрат, суд приймає до уваги, що сторони перебувають у шлюбі вперше. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-19 00:00:00

10.04.2008 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем в справі вона з 14 жовтня 2005 р. перебуває у шлюбі і під час шлюбу народила доньку [PERSON], [INFO] Позивач поставила питання про стягнення з відповідача на свою користь аліментів на дитину в розмірі &frac14; частини всіх видів його доходів щомісячно, мотивуючи тим, що останній в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, дитина знаходиться на її повному утриманні. Краматорський міський суд Донецької області, якому в порядку ст. 132 ЦПК України було доручено допитати відповідача і вручити йому копію позовної заяви, надіслав протокол судового засідання та заяву відповідача, з якої вбачається що відповідач проти позову не заперечує і згоден на розгляд справи у його відсутність. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Зі свідоцтва про народження, виданого відділом РАГС Краматорського міського управління юстиції Донецької області 27.12.2005 року, актовий запис № 1563, видно, що [PERSON]є батьком дитини [PERSON], яка народилася[INFO]. у [PERSON] Відповідач, який є батьком дитини, зобов'язаний матеріально утримувати свою дитину. Згідно з довідкою виконавчого комітету Гаврилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, дитина [PERSON], [INFO], дійсно проживає з матір'ю [PERSON]і знаходиться на її утриманні. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує обставини, вказані в ст. 182 СК України, і приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд вважає занеобхідне позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-19 00:00:00

[PERSON]звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що у вересні 1994 року він з відповідачкою уклали шлюб, від якого в них мається неповнолітня дочка[PERSON], 2006 року народження, але вже більше 3-х років вони спільно не проживають, зустрічаються рідко, їх сімейні стосунки є напруженими через несумісність характерів, що унеможливлює їх подальше спільне подружнє життя, а тому просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач заявлені ним вимоги підтримав і просив їх задовольнити з вищевказаних підстав. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнає й згодна на розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON]та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) 09 вересня 1994 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Чебоксарською міською адміністрацією Чувашської Республіки, актовий запис №1715. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину - дочку [PERSON],[INFO], яка згідно довідки Борзнянської міської ради проживає з матір”ю. Більше 3-х років сторони спільно не проживають, мешкають в різних населенних пунктах, зустрічаються рідко, ведуть окреме господарство, спільних інтересів не мають, обоє згодні на розірвання шлюбу. Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. Оскільки [PERSON]просить витрати по розірванню шлюбу в органах РАЦС покласти на нього, то виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства ці вимоги позивача також необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON]аліментів на утримання дитини в частці від його заробітку, посилаючись на те, що від шлюбу у них мається спільна дитини - дочка [PERSON], 2006 р.н., яка проживає з нею та перебуває на її утриманні, а відповідач з 2001 року проживає й працює в м. Києві, отримує пристойну заробітну плату, але матеріальну допомогу на утримання дитини надає не частіше одного разу в квартал в незначному розмірі 150-200 грн. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала в повному обсязі й просила їх задовольнити з вищевказаних підстав, стягнувши з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку. Відповідач в судовому засіданні вимоги позивачки визнав частково, не заперечує проти стягнення з нього на користь позивачки на утримання дитини аліментів, але їх розмір вважав за можливе визначити на рівні 1/5 частини заробітку, так як має намір закумулювати певну частину коштів на придбання власного житла. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов”язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач являються батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Згідно довідки Борзнянської міської ради дитина проживає з матір”ю. Відповідач має постійне місце роботи, стабільний та пристойний заробіток, але матеріальну допомогу на утримання дитини надає нерегулярно, участі у її вихованні не приймає, інших осіб, яких згідно з нормами Сімейного кодексу України він зобов”язаний утримувати немає. Згідно з “Конвенцією про права дитини”, яка ратифікована Верховною Радою України 27.11.1991р., та “Декларацією прав дитини” інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Тому, при таких обставинах справи та виходячи з положень ст.ст.181-182 СК України, суд вважає за можливе вимоги позивачки задовольнити й стягувати з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON] аліменти в розмірі &frac14; частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше встановленого чинним законодавством мінімального розміру. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред”явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу зареєстрованого 14.08.1982 року відділом реєстрації актів громадянського стану міста Чугуївського міськвиконкому Харківської області, актовий запис №211. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу з тих підстав, що шлюбні відносини між ними припинені понад рік. Фактично проживають окремо. Тому між ними втрачене почуття любові та взаємоповаги. Майнового спору між ними немає. Просить суд розірвати шлюб, що відповідає їхнім взаємним інтересам. Відповідач позов визнав та не заперечуючи проти розірванню шлюбу підтвердив викладені обставини позивачкою. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд надходить до наступного. У відповідності до ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя і тоді суд відповідно ст.112 СК України з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, бере до уваги відсутність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. При встановлені таких обставин, при яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Між сторонами втрачене почуття любові та взаємоповаги, понад рік проживають окремо припинивши шлюбні стосунки, спільних неповнолітніх дітей не мають, майнового спору між сторонами немає, таким чином причини розірвання шлюбу об'єктивні, подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 07.10..2006 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач вихованням доньки не займається, ніякої матеріальної допомоги не надає. Просила стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Позивачка в судовому засіданні на задоволені позову наполягала, просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, суду пояснив, що аліменти на утримання доньки сплачувати згоден. В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.10.2006 року (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], 21.10.2006 року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4). Згідно наданої довідки з місця проживання позивач із донькою живуть разом ( а.с. 5). Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги до повноліття. Тому проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи спосіб виконання відповідачем обов'язку утримувати дитину та визначаючи розмір аліментів, суд, у відповідності до ст. 182 СК України, враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків і дітей, та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини, аліменти іншим стягувачам не платить, суд вважає, згідно ст.184 СК України, доцільним стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 06 травня 2008 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором надання послуг телефонного зв»язку, укладеного з відповідачем 22.09.2006р. Відповідачу був наданий телефонний номер[NUMBER]Відповідач не сплачував послуги, не виконував вимоги договору щодо своєчасної сплати, та порядку розрахунку згідно діючим тарифам. В зв»язку з чим даний номер було скасовано 05.07.2007р. за несплату, але борг залишився в сумі 1117,21 грн. Представник позивача Малаховський І.В. в судовому засіданні позов підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не з»явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належно, причини неявки не відомі, тому суд вважає можливим слухати справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення згідно ст.224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. 22.09.2006р. між сторонами укладено договір про надання послуг телефонного зв»язку тел[NUMBER], встановленого за адресою : [ADDRESS] Відповідно до ст.33 Закону України «Про телекомунікації» та п.п.32,33,40,97,164 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг , затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2005р. за №720, абонент зобов»язаний своєчасно вносити плату за користування телефоном , міжміські та міжнародні телефонні розмови та інші послуги надані в кредит по телефону. Одночасно, з наданих розрахунків вбачається, що з даного номеру телефону робились телефонні дзвінки з лютого по липень 2007р. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований, тому підлягає задоволенню. Згідно ст.88ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені вимоги позивача про стягнення судових витрат в розмірі 51 грн. держмита та 30 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги телефонного зв»язку в сумі 2292,09 грн. за період з 01.09.2006р. по 01.01.2007р. Мотивує позов тим, що договір на послуги електрозв»язу на телефонний номер [NUMBER]) за адресою [ADDRESS]був укладений з [PERSON], який помер [INFO] Але даним номером користувався відповідач, який проживає за даною адресою. Відповідач не сплачував послуги щодо своєчасної сплати , порядку розрахунку згідно діючим тарифам. В зв»язку з чим даний номер було скасовано 17.01.2007р. за несплату, але борг залишився в сумі 2292,09 грн. Представник позивача Малаховський І.В. в судовому засіданні позов підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не з»явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належно, причини неявки не відомі, тому суд вважає можливим слухати справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення згідно ст.224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. 20.12.1976р. позивач укладав договір з [PERSON] за адресою: [ADDRESS]( а.с. 5), який помер [INFO] З наданої довідки форми №3 вбачається, що за даною адресою з 1986року зареєстрований його син [PERSON]., який заяву щодо переоформлення телефону не надавав, але фактично ним користувався. Відповідно до ст.33 Закону України «Про телекомунікації» та п.п.32,33,40,97,164 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг , затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2005р. за №720, абонент зобов»язаний своєчасно вносити плату за користування телефоном , міжміські та міжнародні телефонні розмови та інші послуги надані в кредит по телефону. Одночасно, з наданих розрахунків вбачається, що з телефонного номеру за даною адресою проводились дзвінки з вересня 2006р. по січень 2007р. на загальну суму 2292,09 грн. На підставі наведеного, враховуючи, що відповідач фактично користувався наданими послугами, не відмовлявся від них, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований, тому підлягає задоволенню. Згідно ст.88ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені вимоги позивача про стягнення судових витрат в розмірі 51 грн. держмита та 30 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за надання послуг телефонного зв»язку. 31.10.2006р. відповідачу за його заявою встановлено телефон [NUMBER]. Відповідач користувався телефоном, не сплачував послуги щодо своєчасної сплати, та порядку розрахунку згідно діючим тарифам. В зв»язку з чим даний номер було скасовано 28.04.2007р. за несплату, але борг залишився в сумі 143,60 грн. Представник позивача Малаховський І.В. в судовому засіданні позов підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не з»явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належно, причини неявки не відомі, тому суд вважає можливим слухати справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення згідно ст.224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. 31.10.2006р. за заявою [PERSON] йому встановлено телефон [NUMBER] за адресою : [ADDRESS].( а.с.10). Відповідно до ст.33 Закону України «Про телекомунікації» та п.п.32,33,40,97,164 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг , затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2005р. за №720, абонент зобов»язаний своєчасно вносити плату за користування телефоном , міжміські та міжнародні телефонні розмови та інші послуги надані в кредит по телефону. Одночасно, з наданих розрахунків вбачається, що з даного номеру телефону робились телефонні дзвінки з лютого по березень 2007р. Номер було скасовано за несплату 28.04.2007р. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що відповідач користувався наданими послугами, не відмовлявся від них, тому повинен сплачувати за них. Виходячи з наведеного, позов є обгрунтований, тому підлягає задоволенню. Згідно ст.88ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені вимоги позивача про стягнення судових витрат в розмірі 51 грн. держмита та 30 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення. На підставі викладеного,

Outcome: approved