Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-22 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в спілкуванні з їхньою спільною дитиною [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою, оскільки відповідачка перешкоджає йому, як батьку, спілкуватись з сином і просив надати можливість спілкуватись з сином кожну суботу та неділю, а також в святкові дні з 09 год до 20 год. Під час розгляду справи, [PERSON] розширив свої вимоги і просив стягнути з відповідачки 500 грн на відшкодування моральної шкоди відповідно до ст.158 СК України за те, що вона перешкоджає йому спілкуватись з сином і не виконує рішення органу опіки та піклування про надання йому можливості спілкуватись з дитиною. Рішенням суду від 18 квітня 2008 року позовні вимоги [PERSON] задоволені частково, зобов'язано [PERSON]. не чинити перешкод у спілкуванні позивача з сином і надавати можливість спілкуватись за місцем проживання позивача щосуботи та щонеділі з 10-00 до 15 год, а в задоволенні інших вимог суд відмовив. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати рішення суду через порушення норм процесуального права і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. [PERSON] зазначає, що рішення суду не містить мотивів з яких суд частково задовольнив його вимоги і чому не задоволені вимоги про стягнення моральної шкоди та судові витрати. [PERSON]. в апеляційній скарзі просить змінити рішення суду через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи і вказує на те, що суд не взяв до уваги рішення органу опіки і піклування, який рекомендував дозволити побачення позивача і сина один раз на тиждень. Крім того, апелянт зазначає, що враховуючи поведінку позивача, стан здоров'я дитини і інтереси матері, побачення слід дозволити двічі на місяць. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково виходячи з наступного. Судом першої інстанції було встановлено, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] та [PERSON] і він проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON] Між [PERSON] та [PERSON] постійно виникають суперечки з приводу можливості побачень [PERSON] з сином, про що свідчать постанови про відмову в порушенні кримінальної справи за випадки, коли батьки не могли домовитись про спілкування батька з дитиною (а.с.47-53), та рішення відділу опіки та піклування (а.с.8, 10), який вже встановлював часи побачень батька і дитини в дитячому садочку, але це не усунуло конфлікту. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно і той із батьків, хто проживає окреме, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею, а другий з батьків не має права перешкоджати йому в цьому. Зважаючи на наведене, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що необхідно зобов'язати відповідачку не чинити перешкоди в спілкуванні батька з дитиною і дозволити спілкування з дитиною не в присутності відповідачки та за місцем проживання позивача. Встановлюючи часи побачень кожної суботи і неділі з 10-00 до 15-00 години суд першої інстанції виходив з інтересів повноцінного психічного і духовного розвитку дитини. Проте, такі висновки на думку апеляційного суду зроблені без врахування вимог ст.ст. 158, 159 ч.2 СК України та фактичних обставин справи. Зокрема, згідно до висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконкому Ніжинської міськради від 28.02.2008 року, рекомендовано спілкування батька і сина в один з вихідних днів кожного тижня з 10-00 до 15-00 години. В цій частині висновок органу опіки та піклування заслуговує на увагу, оскільки таким чином зберігається рівність батьків у можливості спілкуватись з дитиною у вихідні дні. В той же час, заслуговують на увагу доводи [PERSON] стосовно того, що встановлений термін побачень з 10-00 до 15-00 години є дуже коротким і не сприяє повноцінному спілкуванню батька з дитиною та може порушувати режим дня для дитини, а тому апеляційний суд вважає за можливе, з урахуванням інтересів дитини, збільшити час спілкування і встановити період спілкування з 10-00 до 19 години. Беручи до уваги напружені стосунки між сторонами, апеляційний суд також вважає за необхідне встановити конкретні дні побачень позивача з сином у вихідні дні, визначивши для побачень першу і третю суботу кожного місяця та другу і четверту неділю кожного місяця. Що стосується інших доводів апеляційної скарги [PERSON] про те, що суд необґрунтовано відмовив у задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди та в порушення ст.88 ЦПК України не вирішив питання про розподіл судових витрат, то вони не заслуговують на увагу, тому що згідно до ст. 220 ЦПК України розподіл судових витрат може вирішуватись ухваленням додаткового рішення, а наявність моральних страждань від поведінки відповідачки не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні. За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення часу побачень позивача з сином, а в іншій частині його слід залишити без змін як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Outcome: partial