Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-25 00:00:00

Позивач в своїй заяві вказує, що у відповідності із умовами укладеного між ЗАТ ” УМЗ” і відповідачем договорів №№3225505, 3225511,3225524 від 06.12.2006 року “Про надання послуг мобільного зв'язку” та Додаткових угод до договорів, останній користувався послугами стільникового радіотелефонного зв'язку і зобов'язаний регулярно оплачувати вартість обслуговування мобільних телефонів, включаючи щомісячну абонентну плату. Але відповідач своїх зобов'язань не виконує і за ним в період з 01.08.2007 року по 28.10. 2007 року виникла заборгованість, яка складається із основної заборгованості за послуги мобільного зв'язку, пені за прострочення сплати за послуги та договірної санкції , яку позивач і просить стягнути. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідачка в судове засідання надіслала заяву , в якій просить суд розглядати справу у її відсутність , позовні вимоги визнає частково , так як вважає суму штрафних санкцій надмірно великою і просить суд врахувати її матеріальний стан. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав: Так, 06.12.2006 року, між сторонами був укладені договори №№3225505, 3225511,3225524 „Про надання послуг стільникового зв'язку та додаткова угода до договору, в п.1.3 якої передбачається стягнення штрафу на випадок дострокового припинення договору, до якого входить і несвоєчасна сплата за надання послуг в розмірі 2 грн. 74 коп. за кожен день, що залишився до закінчення терміну дії договору, починаючи з дня несплати коштів. В зв'язку з призупиненням користування мобільним телефоном, відповідач перестав сплачувати абонентську плату. На даний час, згідно розрахунку позивача, заборгованість по оплаті послуг мобільного зв'язку становить 1560, 78 грн. На цю суму заборгованості нарахована пеня в сумі 03,08 грн., виходячи з облікової ставки НБУ- 8, 5% річних. Враховуючи, що відповідач заключив договори терміном на 365 днів , а користувалася мобільним зв'язком не весь час дії договору , на ці дні з розрахунку 2 грн.74 коп. за один день був нарахований штраф в сумі 1276, 84 грн. Тобто, загальна сума штрафу в декілька разів перевищує основну суму заборгованості по абонентській платі і ніяк не залежить від суми боргу, а тільки в кількості днів коли абонент перестав користуватися мобільним зв'язком. Причому договір абсолютно не враховує з яких причин абонент не вносить плату за послуги зв'язку. Такі договори та додаткові угоди до нього суперечать поняттям зобов'язанням закріплених в ст.ст.509, 627 ЦК України де вказано, що зобов'язання сторін мають ґрунтуватися на засадах добросовісності та справедливості. Більш того, договір, а особливо додаткова угода до нього складені таким чином, що з нього не можна визначити строки застосування штрафних санкцій, які самі по собі є надмірними. Стягнення штрафних санкцій , які перевищують розмір основного боргу не можна визнати справедливим, тому суд вважає достатнім стягнути штрафні санкції в розмірі основної заборгованості за послуги зв'язку , що буде відповідати засадам розумності і справедливості, як це передбачено поняттям зобов'язання.

Outcome: partial