overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

21.03.2008 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому вказав, що з 01.08.2005 року він працює водієм пожежного автомобіля служби авіабезпеки. З 2005 року заробітну плату позивач не отримує. Підприємство заборгувало позивачу заробітної плати в сумі більш 8000 грн. У зв'язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 7926 грн. з урахуванням змін споживчих цін в Україні згідно Постанови Кабінету Міністрів від 21.02.2001 року № 159 та моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та суду пояснив, що з 01.08.2005 року він працює в КП „Міжнародний аеропорт Миколаїв” та не отримує заробітну платню. Станом на 01.03.2008 року заборгованість по заробітній платі становить 7926,57 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про те, що позов в частині стягнення заробітної плати визнає, а в частині моральної шкоди не визнає. В судовому засіданні було встановлено, що дійсно позивач з 01.08.2005 року він працює водієм пожежного автомобіля служби авіабезпеки. З 2005 року заробітну плату позивач не отримує. Підприємство заборгувало позивачу заробітної плати в сумі 7926 грн. 57 коп. Позивач також суду пояснив, що за лютий місяць 2008 року він отримав заробітну плату в розмірі 856 грн. 68 коп. Відповідно до ч.1 ст.94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Як вказав позивач затримкою виплати заробітної плати йому відповідачем завдано моральну шкоду, а саме позивач переживав за свою родину. Сім'я була позбавлена можливості нормально харчуватися, купувати необхідну одежу, взуття та інші предмети першої необхідності. На лікування доньки та батька позивач вимушений був неодноразово позичати гроші. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON]. підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

21.03.2008 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому вказав, що з 22.05.2007 року він працює на посаді стрілка служби авіабезпеки. Протягом семи місяців заробітну плату позивач не отримує. Підприємство заборгувало позивачу заробітної плати станом на 01.03.2008 року біля 6000 грн. У зв'язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 5709,65 грн. з урахуванням змін споживчих цін в Україні згідно Постанови Кабінету Міністрів від 21.02.2001 року № 159 та моральну шкоду в розмірі 4000 грн. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та суду пояснив, що з 22.05.2007 року він працює в КП „Міжнародний аеропорт Миколаїв” та не отримує заробітну платню. Станом на 01.03.2008 року заборгованість по заробітній платі становить 5709,65 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про те, що позов в частині стягнення заробітної плати визнає, а в частині моральної шкоди не визнає. В судовому засіданні було встановлено, що дійсно позивач з 22.05.2007 року працює стрілком служби авіабезпеки. З липня 2007 року заробітну плату позивач не отримує. Підприємство заборгувало позивачу заробітну плату в розмірі 5709 грн. 65 коп. Позивач також суду пояснив, що за лютий місяць 2008 року він отримав заробітну плату в розмірі 903 грн. 72 коп. Відповідно до ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч.1 ст.94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Як вказав позивач затримкою виплати заробітної плати йому відповідачем завдано моральну шкоду, а саме позивач переживав за свою родину. Сім'я була позбавлена можливості нормально харчуватися, купувати необхідну одежу, взуття та інші предмети першої необхідності. У позивача двоє дітей, що навчаються, а також хвора мати, у зв'язку з чим позивач вимушений був неодноразово позичати гроші. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

04.06.2008 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому вказала, що між нею та відповідачем 27 квітня 1991 року було укладено шлюб, який зареєстрований Гороховатським сільським РАЦС Борівського району Харківської області, актовий запис №3 , а 23 квітня 1997 р. шлюб між ними було розірвано. Від сумісного життя мають двох дітей - [PERSON], [INFO] р.н. та [PERSON], [INFO] р. н. Згідно рішення Борівського районного суду Харківської області від 28.05.2003 р. [PERSON] були присуджені аліменти на утримання неповнолітніх дітей, в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку починаючи з 23.05.2003 р. до досягнення ними 18-річного віку. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги: просила здійснити стягнення аліментів з відповідача, згідно рішення Борівського районного суду Харківської області від 28.05.2003 на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], та [PERSON], у розмірі 1/3 частини з всіх видів доходу щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду 04.06.2008 р. до досягнення ними 18- річного віку. Відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог позивачки. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи , суд вважає що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України , згідно з якою у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 ч.2 СК України “мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим , ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку...” Враховуючи пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З урахуванням викладеного, згідно ст. ст. 180, 181 ч.3, 182 ч.2 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

08.05.2008 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому вказала, що вона являється опікуном неповнолітньої онуки [PERSON] [INFO] року народження, яка навчається в 8-му класі. З державного бюджету [PERSON] як опікуну виділяються певні кошти на утримання неповнолітньої онуки, також позивачка отримує пенсію , але все одно грошей не вистачає. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідачки на утримання своєї неповнолітньої внуки [PERSON] , [INFO] р. народження у розмірі ј частини з всіх видів доходу щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі заяви до суду 08.05.2008 р. до досягнення нею 18- річного віку. Відповідачка не заперечує проти задоволення позовних вимог позивачки. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи , суд вважає що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України , згідно з якою у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 ч.2 СК України “мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим , ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку...” Враховуючи пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З урахуванням викладеного, згідно ст. ст. 180, 181 ч.3, 182ч.2 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

16.04.2008 р. позивачка [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом в якому вказала , що 17 травня 2006 року рішенням Борівського районного суду Харківської обл. [PERSON] та [PERSON] було позбавлено батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] року народження, а [PERSON] було призначено її опікуном. Позивачка вказала, що з державного бюджету їй виділяється певна допомога на утримання неповнолітньої дитини, а так, як з липня 2008 року ця допомога не буде виплачуватися, то позивачка була змушена звернутися до суду за захистом своїх прав і інтересів неповнолітньої внуки - [PERSON], просить стягнути з [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідачів на утримання своєї неповнолітньої внуки [PERSON], [INFO]р. народження у розмірі &frac14; частини з всіх видів доходу щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі заяви до суду 16.04.2008 р. до досягнення нею 18- річного віку. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином , про що свідчить розписка про одержання судової повістки , причину своєї неявки до суду не повідомили. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки згідно ст.180 Сімейного Кодексу України (СК) “батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття”, ст.181ч.3 СК Укр. “за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі”, згідно ст.183 ч.1СК України “ частка заробітку( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

У лютому 2008 року позивач звернувся до суду зі вказаним вище позовом. Позивач зазначав, що згідно з Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідачі зобов'язані своєчасно і в повному обсязі вносити плату за надані послуги з утримання житла та прибудинкової території, вивозу відходів. Відповідачі свої зобов'язання не виконують, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 839 грн. 00 коп., яку позивач просить стягнути примусово. В судовому засіданні позивач зменшив позовні вимоги до 300 гривень, в зв'язку з тим, що деякі послуги з утримання житла не надавалися. Відповідачі в судовому засіданні позов визнали. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Згідно наданого позивачем розрахунку №5974, заборгованість відповідачів станом на 01.02.2008 року складає 839 грн. 00 коп., але в зв'язку з наданням не всіх послуг з утримання житла розмір заборгованості зменшено до 300 грн. На підставі ст.ст. 901,902,903,905 ЦК суд визнає, що з відповідачів слід стягнути заборгованість в розмірі 300 грн. На підставі ст. 88 ЦПК з відповідача слід стягнути на користь витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. та судовий збір в розмірі 51 грн. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

У березні 2008 року позивач звернувся до суду зі вказаним вище позовом. Позивач зазначав, що згідно Закону України «Про електроенергетику», Правил користування електричною енергією для населення, відповідач несе відповідальність за порушення Правил користування електроенергією. 27.08.2005 р. при перевірці приладів обліку у відповідача було виявлено порушення Правил користування електроенергією для населення, про що був складений відповідний акт. На підставі цього акту споживачу була нарахована сума збитків у розмірі 323,70 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Проти постановлення заочного рішення не заперечив. Відповідач до суду не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, причини неявки відповідача суду не відомі. Суд вважає можливим згідно зі ст. 224 ЦПК України розглянути справу у відсутності відповідача. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS]. Згідно акту № 166536 від 27.08.2005 р. при перевірці приладів обліку електроенергії відповідача було виявлено порушення Правил користування електроенергією для населення - безоблікове споживання електроенергії шляхом викручування шунтуючого гвинта на приладі обліку електроенергії. На підставі цього акту, згідно з Методикою обчислення розміру відщкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення Правил користування електроенергією для населення, споживачу була нарахована сума збитків у розмірі 323,70 грн. Відповідач має копії акту та рахунку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, посилаючись на те, що 02.08.1984 року у домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]та в якому мешкає відповідачка, було здійснено пуск газу та підключено до газопостачання газове обладнання. [PERSON] використовувала природний газ для власних побутових потреб, має заборгованість по сплаті за використаний природний газ станом на 01.01.2008 року у сумі 452,34 грн. У зв'язку з вищезазначеним позивач просить стягнути на свою користь заборгованість за використаний природний газ у сумі 452,34 грн., сплачені судові витрати, а саме: на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 30 грн., 51 грн. держмито. Представник ВАТ „Харківгаз”- в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала. Суд, вислухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що згідно відкритого особистого рахунку за № 106457 побутовий абонент [PERSON], що мешкає за адресою: [ADDRESS], використовувала природний газ для власних побутових потреб (а.с.5-6). Заборгованість по сплаті за використаний природний газ станом на 01.01.2008 року склала 452,34 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості за спожитий природний газ (а.с.7). Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. З огляду на вищевикладене, перевіривши матеріали справи, враховуючи пояснення відповідачки, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.75 ЦПК України суд стягує з відповідачки держмито у розмірі 51 гривні, як з особи винної у виникненні спору у суді на користь позивача. Згідно ст. 81 ЦПК України суд стягує з відповідачки витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

Відповідачі позов визнали. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. Свідоцтво про смерть [NUMBER] видане відділом РАГС Івано-Франківського міськвиконкому 04 вересня 1996 року підтверджує, що [PERSON] ( мати сторін ) померла [INFO] року ( а.с. 4 ). Свідоцтва про народження сторін по справі достовірно підтверджують, що покійна [PERSON] дійсно їх мати ( а.с. 5-8 ). Витяг з рішення виконкому Івано-Франківської міської ради від 10 березня 1992 року № 122 підтверджує, що [PERSON] було виділено для будівництва індивідуального житлового будинку земельну ділянку площею 792 кв. метри на [ADDRESS] ( а.с. 29 ). На підставі цього рішення [PERSON] вказану ділянку було відведено на місці, вона виготовила технічну документацію на будівництво житлового будинку та розпочала його будівництво ( а.с. 19-28 ). Проте будівництво не завершила у зв”язку зі смертю. Позивачка та відповідачі фактично прийняли спадщину, що визнали всі сторони, але заяв у нотаріальну контору про прийняття спадщини не подали вважаючи, що це можна буде зробити і пізніше. Що не суперечить чинному законодавству. Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу України 1963 року ( що діяв на час відкриття спадщини ) позивачка та відповідачі є спадкоємцями першої черги. Інших спадкоємців немає. Чинний на той час Цивільний Кодекс України ( ст. 549 ) передбачав, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він вступив в управління або володіння спадковим майном. Обов”язку подавати заяву при фактичному прийнятті спадщини законом не передбачалось. А тому при таких обставинах, виходячи з того, що встановлено факт прийняття спадщини на той час, немає потреби вирішувати питання про визначення сторонам додаткового строку на прийняття спадщини. Слід тільки вирішити питання про визнання за ними права на спадкове майно та його поділ між ними як спадкоємцями. Виходячи з того, що сторони фактично прийняли спадщину, то їх слід визнати спадкоємцями майна матері. І оскільки спадкоємців є троє, то кожен з них, відповідно, має право на 1/3 частину від всього спадкового майна у вказаному будинковолодінні. Довідка Івано-Франківського ОБТІ від 16 травня 2008 року № 06405 підтверджує, що станом як на 1996 рік та і на даний час готовність будинку складає 9%. По нині чинному Цивільному Кодексу України визнання права власності на таке незавершене будівництво є спірним. Але виходячи з того, що спадщина на це незавершене будівницво відкрилась ще у 1996 році, а на той час чинне законодавство допускало визнання права власності і на незавершене будівництво, то вимогу про визнання права на незавершене будівництво та визначення за сторони частки у праві на нього щодо кожного з спадкоємців теж слід задовольнити. На підставі викладеного, ст.ст. 3,4,10,11,60 ЦПК України, ст.ст. 524-562 Цивільного Кодексу України 1963 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить стягувати щомісячно аліменти із відповідача [PERSON] на утримання однієї неповнолітньої дитини по 250 гривень щомісячно . В судовому засіданні позивачка частково підтримала свої позовні вимоги, просить стягувати щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої дитини по 200 грн. та пояснила , що від зареєстрованого шлюбу із відповідачем в них народилося одна дитина -син [PERSON] , [INFO]народження . На даний час позивачка із дитиною проживає окремо від відповідача та здійснює одна повне утримання дитини . Відповідач не виконує свій батьківський обов'язок і не приймає участі в утриманні неповнолітньої дитини , хоча має таку можливість , оскільки працює на різних роботах . Просить стягувати щомісячно аліменти в розмірі по 200 грн. на дитину . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, представив письмову заяву про те, що згідний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі по 200 грн. щомісячно. Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, вважає, що позов підлягає до задоволення. Сторони являються батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , який народився [INFO] в м. Кременець, про що стверджує свідоцтво про народження [NUMBER] , видане 23.06.2004 року відділом РАГС Кременецького райуправління юстиції. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвали 08 лютого 2008 року, про що позивачці видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] відділом РАЦС Верховинського управління юстиції Івано-Франківської області. . Неповнолітній [PERSON] проживає із позивачкою в с. Боложівка Шумського району, що стверджується довідкою № 268 від 15 квітня 2008 року , виданою Боложівською сільською Радою Шумського району. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину у відповідності до ст. 182 СК України не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 цього кодексу. Враховуючи, що відповідач є молодою здоровою людиною працездатного віку, однак має непостійний заробіток , суд вважає , що він має можливість утримувати свою неповнолітню дитину , а тому є доцільним стягувати з нього на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі по 200 грн. на дитину , починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

Позивачка звернулася у суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось внаслідок різності характерів та поглядів на життя, негативної поведінки відповідача в сім'ї, що призвело до втрати між ними почуття любові і поваги; з березня 2002 р. сімейних стосунків не підтримують, відповідач проживає з іншою жінкою, з якою має спільну дитину. Вважає примирення та збереження шлюбу неможливими, тому просила шлюб розірвати. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач, місце перебування якого на даний час невідоме, викликався до суду через оголошення в обласній газеті “Галичина” за 20.05.2008 р., в судове засідання не з'явився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, у зв'язку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що шлюб між сторонами, що зареєстрований 11 жовтня 1987 р., від якого неповнолітніх дітей не мають, на даний час існує формально, оскільки більше шести років сторони не підтримують сімейних відносин. За таких обставин, коли подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, шлюб слід розірвати, витрати по оформленню розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану - покласти на відповідача. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved