Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-21 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою, в якій зазначає, що з 02.08.1959 року вона вступила в зареєстрований шлюб з [PERSON]. Чоловік заявника працював у вугільній промисловості на підземних роботах та отримував велику заробітну плату. Заявник працювала бухгалтером в ОРСі, а потім контролером у басейні. З 1983 року чоловік заявника отримував пенсію за віком на пільгових умовах та одночасно продовжував працювати ще деякий час, після чого звільнився. Також чоловік заявника за життя отримував страхові виплати в відшкодування шкоди, причиненої здоров'ю. [INFO] чоловік заявника помер. На час смерті чоловіка заявнику виконалось 66 років, вона не працювала, отримувала пенсію за віком у розмірі 351,40 грн, інших доходів у неї не було. Проживала заявник у двох з чоловіком. Чоловік заявника на момент смерті отримував пенсію у розмірі 532,44 грн, а також страхові виплати у розмірі 437 грн щомісячно. Таким чином, доходи чоловіка значно перевищували її доходи, тому вона знаходилась на утриманні чоловіка. На теперішній час заявник бажає отримувати пенсію за втратою годувальника, з приводу чого звернулася до УПФ України в м. Свердловську Луганської області. Але для отримання такої пенсії необхідно надати довідку про знаходження її на утриманні чоловіка з Свердловської міської ради. Але так як не збереглася домова книга, то заявнику було відмовлено у видачі такої довідки. Заявник просить суд постановити рішення, яким встановити факт, що на день смерті [INFO] [PERSON] вона знаходилась на його утриманні та у зв'язку зі смертю чоловіка [PERSON]втратила джерело засобів до існування. У судовому засіданні заявник [PERSON]. обставини поданої заяви та зазначені вимоги підтримала у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи УПФ в м.Свердловську Луганської області Жарікова Н.В. із заявленими вимогами погодилася та не заперечує проти їх задоволення. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та надані докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що заявник [PERSON]. та померлий [INFO][PERSON]. були подружжям, проживали разом, вели спільне господарство, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 02.08.1959 року, відповідно до якого [PERSON]та [PERSON] зареєстрували шлюб у Свердловськом райбюро ЗАГС Луганської області. Після реєстрації шлюбу, присвоєні прізвища чоловікові [PERSON], дружині [PERSON]. Згідно довідок УПФУ України в м.Свердловську Луганської області та ВВД ФССНВ в м.Свердловську Луганської області [PERSON]. станом на день смерті [INFO]отримував пенсію у розмірі 532,44 грн та щомісячні страхові виплати становили на день смерті у розмірі 183,24 грн. Станом на березень 2006 року [PERSON]. не працювала, що підтверджується копією трудової книжки, отримувала пенсію за віком у розмірі 351,40 грн, тому доход померлого чоловіка заявника був основним джерелом засобів для її існування. Згідно свідоцтва про смерть[NUMBER] від 16.03.2006 року [PERSON]помер [INFO]у віці 75 років. Відповідно до положень ст.36 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Непрацездатними членами сім'ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справах про установлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995р. для установлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно, щоб допомога, що робиться для заявника була постійним і основним джерелом до існування. В судовому засіданні встановлено, що при житті [PERSON]. його пенсія за віком для заявника була постійним і основним джерелом засобів її існування, оскільки її доходи були значно менше пенсії та страхових виплат її чоловіка. При таких обставинах суд вважає доведеними вимоги заявниці, оскільки встановлення даного факту має для неї юридичне значення, тому що дозволяє їй надалі реалізувати право на одержання пенсії у зв'язку з втратою годувальника, суд вважає її вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.273 ЦПК України, ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у редакції Закону України від 09.07.2003р., ст.38 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справах про установлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.95р.,

Outcome: approved