Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, мотивуючи тим, що відповідач проживає за адресою [ADDRESS] та отримує теплову енергію по гарячій воді, виробленій позивачем. Відповідно до п.17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року за № 572, платежі за комунальні послуги власниками квартир, наймачами і орендарями вносяться щомісяця, не пізніше 10 числа наступного місяця. Однак, відповідач даний обов'язок не виконала і сума боргу на 1 березня 2008 р. складала 2038 грн. 87 коп. Відповідно до діючого законодавства, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. В добровільному порядку відповідач сплатити борг відмовляється. Тому, позивач звернувся з даним позовом до суду та просив його задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, пославшись на обставини, викладені в позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, мотивуючи тим, що вона договору на теплопостачання з позивачем не укладала, позивач не належним чином виконував свої обов'язки по теплопостачанню, оскільки в її квартирі в опалювальний період температура повітря становила менше 18 градусів тепла. На неодноразові звернення відповідача до позивача щодо належного виконання ними обов'язків по якісному наданню послуг з теплопостачання позитивних наслідків не дало. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд встановив: Відповідач проживає за адресою [ADDRESS] та отримує теплову енергію по гарячій воді, виробленій позивачем (а.с. 3). Відповідно до п.17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року за № 572, платежі за комунальні послуги власниками квартир, наймачами і орендарями вносяться щомісяця, не пізніше 10 числа наступного місяця. Відповідач даний обов'язок не виконує і сума боргу складає 2038 грн. 87 коп. станом на 1 березня 2008 року відповідно до оборотної відомості (а.с. 4). На підставі викладеного суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову Державного підприємства „Вінницькі теплові мережі” до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, стягнувши солідарно з відповідачів на користь позивача 2038 грн. 87 коп. суми заборгованості за спожиту теплову енергію в межах строку позовної давності за період з 1 березня 2008 року, оскільки відповідно до закону боржники зобов'язані сплатити суму заборгованості за надані послуги. Крім того, відповідно до ст. 18 Закону України „Про житлово-комунальні послуги” всі претензії щодо якості та кількості наданих послуг розглядаються постачальником протягом 10 днів місяця, наступного за розрахунковим. Перерахунок нарахованих платежів за попередній період в разі відсутності оформленого акта-претензії постачальником не проводиться. Враховуючи те, що позивач був звільнений від сплати судового збору при подачі позовної заяви в суд, то судовий збір в розмірі 51 грн. підлягає стягненню з відповідачів солідарно на користь держави. Також відповідно до ст. 81 ЦПК України стягненню з відповідачів підлягають і витрати на інформаційно-технічне забезпечення суду в розмірі 30 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved