Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

24 березня 2008 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій зазначила, що, з останнім вона перебуває у шлюбі, який зареєстровано Лозівським відділом РАЦС, 26 вересня 1981 року, про що вчинено актовий запис №508. Позивач вказала, що даний шлюб і в неї і у відповідача переший, дітей не повнолітніх від даного шлюбу в них не має. Як підставу для розірвання шлюбу, позивач вказала, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними припинено, а подальше збереження шлюбу вже є неможливим, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями, що призводить до сварок та скандалів. На підставі викладеного, позивач прохає суд, розірвати даний шлюб та покласти на відповідача витрати при отриманні в органах РАЦСу свідоцтва про розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, та подала до суду письмову заяву, якою прохала суд, покласти саме на неї витрати при отриманні в органах РАГСу свідоцтва про розірвання шлюбу, а відповідача від них звільнити, крім того, прохала суд не стягувати з відповідача, понесені нею при зверненні до суду судові витрати. У своїх поясненнях позивач вказала, що даний шлюб між нею та відповідачем, вже зберегти не можливо, оскільки сім»я розпалася остаточно більше ніж три роки, подружніх стосунків вони не підтримують, хоча й проживають в одній квартирі. Строку для примирення не потрібно, оскільки збереження шлюбу буду суперечити її інтересам. І між нею та відповідачем, відсутній спір відносно розподілу сумісно нажитого ними у шлюбі майна. Відповідач у судове засідання не з»явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, тоді як про день час та місце слухання справи, судом повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи зворотні поштові повідомлення про отримання ним судових повісток. Однак, 05 травня 2008 року, від імені відповідача, до канцелярії Лозівського міськрайонного суду Харківської області подано письмову заяву, з прохання слухати справу за його відсутності проте, на розлучення він не згоден. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З огляду на свідоцтво про укладення шлюбу (а.с.№4) вбачається. що дійсно між позивачем та відповідачем, 26 вересня 1981 року укладено шлюб, який зареєстровано міським ЗАГС Харківської області, про що вчинено актовий запис №508. Від даного шлюбу у позивача та відповідача є двоє дітей, [PERSON], [INFO]та [PERSON], [INFO], які на даний час вже є повнолітніми. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Витрати по оплаті державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає можливим покласти на позивача згідно її письмової заяви (а.с.№29), а відповідача від вказаних витрат - звільнити. Згідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Статтею 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. Частиною 5 Розділу 11 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Процесуального Кодексу України встановлено, що до набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору, судовий збір при зверненні до суду сплачується у порядку і розмірах, встановлених законодавством для державного мита. З огляду на матеріалами справи, судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи на суму в 07 грн. 50 коп. (а.с.№1) та судовий збір (державне мито) на суму в 08 грн. 50 коп. (а.с.№2). У судовому засіданні позивач подала до суду письмову заяву, якою прохає суд, дані витрати з відповідача не стягувати (а.с.№29). Положенням ч. 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: approved