Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-04 00:00:00

Позивач вимоги мотивував тим, що перебував у шлюбі з [PERSON], від шлюбу мають дитину- [PERSON], 1998 року народження. [INFO] [PERSON] померла. Дитина від дня народження була зареєстрована та проживала разом з матір'ю у квартирі [ADDRESS]. Квартира не була приватизованою та на момент смерті матері дитина була єдиним жильцем зареєстрованим у квартирі. Після смерті [PERSON], її мати, а його теща [PERSON] вселилась у спірну квартиру зареєструвавшись в ній. Пізніше звернулась до Шосткинського міськрайсуду з позовом про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] з ним, як батьком дитини, оскільки він проживав окремо та суд її позов задовольнив. Після цього, відповідач [PERSON], таємно від нього зняла з реєстрації місця проживання його неповнолітню дочку [PERSON] та приватизувала квартиру [ADDRESS] тільки на себе. Дізнавшись про ці обставини, він у 2007 році подав позов до Шосткинського міськрайсуду про визнання зняття з міста реєстрації його дочки незаконним, а свідоцтва про право власності на квартиру, отриманого [PERSON] недійсним. Рішенням Шосткинського міськрайсуду, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Сумської області його позов задоволено, квартира була розприватизованою та малолітня [PERSON] знову у ній зареєстрована. Після цього він звернувся до відповідача з вимогою про укладення окремих договорів найму квартири, відповідач відмовила, що вимусило його звернутись до суду. Прохав змінити умови договору найму жилого приміщення - квартири [ADDRESS], надавши в користування малолітній [PERSON] дві ізольовані кімнати житловою площею 12, 3 та 10, 5 кв. метрів, відповідачу [PERSON] залишити у користуванні ізольовану кімнату жилою площею 20, 0 кв. метра з лоджією, кухню, коридор, ванну кімнату, вбиральню та вбудовану шафу залишити у загальному користуванні. У судових засіданнях позов підтримав, обґрунтовував його тими-ж обставинами, у прикінцевому вирішенні спору та визначенні варіантів користування квартирою покладався на думку суду, оскільки його головною метою є поновлення порушених прав малолітньої. Відповідач [PERSON] позов не визнала та показала, що вона вважає що діяла вірно та у межах закону, дитина повинна проживати з батьком де і повинна бути зареєстрованою. Квартиру отримувала вона з покійним чоловіком на себе та на дітей, в тому числі і на померлу [PERSON] Судові рішення про відновлення реєстрації малолітньої [PERSON] у спірній квартирі та про визнання свідоцтва про право власності на квартиру недійсним вона вважає невірними та не збирається їх виконувати, квартиру вважає своєю та немає такого закону, щоб її у неї відібрали. Дитина на даний час проживає у дідуся- [PERSON], який має у приватній власності дві квартири та має можливість забезпечити житлом малолітню [PERSON] Спірна квартира необхідна їй, оскільки у неї є інші діти які потребують житла. Третя особа- Орган опіки та піклування позов підтримала, оскільки відповідач порушує права малолітньої та прохала позов задовольнити. Третя особа- Колективне підприємство - "Житлово-комунальне забезпечення" самостійних вимог на предмет позову не ставила, покладається на рішення суду. Вислухавши сторони, дослідивши по справі докази, суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав: Як було встановлено у судовому засіданні, спірна квартира була отримана [PERSON] 07.02. 1977 року на СКТБ "Хімфотопром", на 5 членів сім'ї- дружину [PERSON], синів - [PERSON], [PERSON], дочку- [PERSON]. [PERSON] знятий з реєстрації у цій квартирі у зв'язку зі смертю у 1995 році, його дружина [PERSON] знята з реєстрації у цій квартирі 15.10. 1993 року у зв'язку з перереєстрацією місця проживання у с. Клишки Шосткинського району та повторно зареєстрована у квартирі з 18.11.2003 року, дочка [PERSON] знята з реєстрації у цій квартирі [INFO] у зв'язку зі смертю. [PERSON] та [PERSON] були зняті з реєстрації у цій квартирі у 90-ті роки минулого століття у зв'язку зі зміною місця проживання, відомості про зняття їх з реєстрації відсутні. На момент смерті [PERSON] вона була наймачем спірної квартири, яка не була приватизована, крім неї в квартирі була зареєстрована малолітня [PERSON], інших жильців зареєстрованих у квартирі не було. Ці обставини по справі визнаються та не оспорюються сторонами, вони підтверджені також ордером на право заселення квартири та довідками КП "ЖКЗ" /а.с. 31, 77, 78 /. Як пояснили у судовому зсіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON], після смерті [PERSON], [PERSON] була зареєстрована у квартирі на її прохання, оскільки дитина залишилась одна, вирішувалось питання про її місце проживання, [PERSON] є бабусею малолітньої [PERSON] та зареєструвавши бабусю у спірній квартирі вони вважали, що так буде краще. При цьому питання реєстрації [PERSON] вирішувалось без згоди Органу опіки та піклування та без відома житлово-комунальної організації, яка обслуговувала будинок. Зареєструвавшись у спірній квартирі, [PERSON], у березні 2004 року звернулась до Шосткинського міськрайсуду з позовом про визначення місця проживання дитини з батьком, який був зареєстрований у квартирі [ADDRESS] та мав право власності на 1/3 частку цієї квартири. Рішенням суду, від 10 червня 2004 року, позов [PERSON] було задоволено. Вони були присутніми у судовому засіданні, знали про винесене рішення, яке не оскаржували, оскільки питання зняття малолітньої [PERSON] з реєстрації у квартирі [ADDRESS] та питання приватизації цієї квартири сторонами не оговорювалось. В той-же час, не дивлячись на визначення місця проживання дитини з батьком, вона з дня смерті матері проживає з дідусем [PERSON] у його квартирі [ADDRESS]. Проживати з батьком вона не може, так як останній в силу життєвих обставин та умов роботи/працює водієм/ не буває постійно дома, після смерті [PERSON] іншої сім'ї не створив, та не в змозі забезпечити належних побутових умов для виховання дитини. Зняття з реєстрації малолітньої у спірній квартирі та приватизація спірної квартири проведена [PERSON] без їх відома, після чого вони звернулись з позовом до суду про визнання зняття з реєстрації малолітньої у спірній квартирі незаконним а свідоцтва про право власності на цю квартиру, виданого на [PERSON], недійсним. Ці їх покази підтверджені довідками КП "ЖКЗ" про порядок зняття з реєстрації та поновлення реєстрації у спірній квартирі малолітньої [PERSON], документами приватизаційної справи спірної квартири, копіями позовних заяв та рішень судів /а.с.6-8, 12-15, 62-65, 78 /. Представник Органу опіки та піклування [PERSON] показала те, що після смерті [PERSON], реєстрація [PERSON] у квартиру де залишалась бути зареєстрованою одна малолітня відбулася без їх згоди. Не отримувала згоду Органу опіки та піклування [PERSON] і при знятті малолітньої з реєстрації у спірній квартирі та при її приватизації, хоча Орган опіки доводив до відома [PERSON] те, що надасть згоду на зняття малолітньої [PERSON] з реєстрації за умови включення її у приватизацію спірної квартири. Ці свої покази представник підтвердив ксерокопією звернення до Шосткинського міжрайпрокурора, яким Орган опіки та піклування ініціював відновлення порушених прав малолітньої /а.с. 72/. В судовому засіданні встановлено також те, що рішення Шосткинського міськрайсуду та ухвала Апеляційного суду Сумської області, якими визнано зняття з реєстрації малолітньої у спірній квартирі незаконним, а свідоцтво про право власності на квартиру недійсним, [PERSON] у касаційному порядку не оскаржувалось, на даний час ці судові рішення виконані, малолітня [PERSON] відновлена у реєстрації у спірній квартирі, спірна квартира розпорядженням Органу приватизації повернута у державну власність, наймачем цієї неприватизованої квартири на даний час є [PERSON], членом її сім'ї є онучка - [PERSON] /а.с. 5-10/. Таким чином, не дивлячись на фактичне проживання малолітньої [PERSON], в силу віку та не повної цивільної дієздатності у дідуся, вона має право на користування спірною квартирою, як член сім'ї наймача, в тому числі і на участь в її приватизації. Посилок відповідача [PERSON], про відсутність її такого права через наявність у дідуся двох квартир на праві приватної власності та наявності у батька на праві приватної власності 1/3 частки квартири суд до уваги взяти не може, так як вони не відповідають вимогам закону. Відповідно положень ст. 104 Житлового кодексу України, член сім'ї наймача вправі вимагати укладення з ним окремого договору найму жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього може бути виділено у вигляді окремого приміщення, яке відповідає вимогам ст. ст. 48 та 63 цього-ж Кодексу по принципу його ізольованості та по нормам житлової площі встановленої Кабінетом Міністрів України та Федерацією професійних спілок України, яка не надає можливості постановки на облік для покращення житлових умов. Постановою № 383 Виконкому Сумської обласної ради та Сумської обласної ради професійних спілок , від 26 грудня 1984 року встановлена норма житлової площі на 1 особу, яка не надає можливості постановки на облік для покращення житлових умов по Сумській області, а саме 8 кв. метрів на одну особу. Виходячи з плану та технічної характеристики спірної квартири вона складається з трьох ізольованих приміщень /зали з лоджією та 2-х спалень/, які відповідають вимогам ст. ст. 48 та 63 Житлового Кодексу України, а тому може бути визначений порядок користування цією квартирою/а.с.11, 82 / Щодо встановлення порядку користування квартирою, то вимога позивача про виділення в користування малолітній [PERSON] двох ізольованих кімнат жилою площею 12, 3 кв. метра та 10, 5 кв. метра та залишення у користуванні [PERSON] ізольованої кімнати, жилою площею 20, 0 кв. метра з лоджією /зали/, на думку суду буде обмежувати права відповідача у користуванні квартирою, так як у користування малолітньої особи, яка фактично не проживає у квартирі буде передана більша житлова площа ніж відповідачу, який постійно проживає у вказаній квартирі та користується нею. Враховує суд також вік та побутові потреби відповідача, які значно більші ніж малолітньої. При встановленні порядку користування квартирою, суд не може взяти суд до уваги посилок позивача на те, що за умови приватизації квартири на малолітню [PERSON] та відповідача [PERSON] їм би приходились рівні частки, через, що необхідно встановити такий порядок користування, оскільки при приватизації квартири відповідно ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду" розмір часток визначається за згодою всіх осіб, які беруть участь у приватизації, крім того право власності на житлове приміщення та право користування ним це не тотожні, а різні поняття, наявність частки у приватній власності на квартиру не позбавляє права її співвласників встановити також порядок користування квартирою, а порядок користування неприватизованою квартирою ніяким чином не впливає на визначення розміру часток при приватизації. Враховує суд також те, що при досягненні малолітньою [PERSON] віку з якого наступає повна цивільна дієздатність та проживання її у спірній квартирі, вона буде не позбавлена права звернутись з позовом до суду про встановлення іншого порядку користування квартирою, або вирішити це питання з відповідачем у добровільному порядку. Не може суд надати в користування малолітній [PERSON] на даний час і ізольовану кімнату жилою площею 20, 0 кв. метрів з лоджією /залу/, оскільки використання цієї кімнати де знаходяться основні предмети вжитку та балкону, як допоміжного приміщення більш потрібне відповідачу, як особі, що постійно проживає у спірній квартирі. Виходячи з цих обставин, суд вважає, що виділення в користування малолітньої [PERSON] ізольованої кімнати жилою площею 12, 3 кв. метра буде достатнім для задоволення рівня її соціально-побутових потреб на даний час, а відповідачу [PERSON] необхідно виділити в користування дві ізольовані кімнати, жилою площею 20, 0 кв. метра з лоджією та жилою площею 10, 5 кв. метра, допоміжні приміщення необхідно залишити у загальному користуванні сторін. Встановлення саме такого порядку користування спірною квартирою на думку суду є найбільш доцільним та раціональним, оскільки воно буде відповідати принципам законності, розумності, справедливості та виваженості, якими повинен керуватись суд при прийнятті судових рішень та буде повністю співвідноситься із роз'ясненнями Постанови Пленуму ВС України № 9, 1985 року /із змін. та доповн./ “Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами ЖК України”. Щодо розподілу судових витрат по справі, то з відповідача, на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial