Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-03 00:00:00

В березні 2007 року [PERSON]. звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] в м.Ніжині Чернігівської області, укладеного 22.12.2005 року приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу між Державною акціонерною компанією „Національна мережа аукціонних центрів” та [PERSON]. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 березня 2008 року позов [PERSON]. задоволено. Визнано за [PERSON]. право власності на спадкове майно - квартиру [ADDRESS] в м.Ніжин, що належала на праві власності його матері [PERSON]., померлій [INFO] та його брату[PERSON]., померлому [INFO]. Визнано договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] в м.Ніжин, укладеного 22.12.2005 року між ДАК „Національна мережа аукціонних центрів” та [PERSON], засвідчений приватним нотаріусом Ніжинського нотаріального округу [PERSON]., недійсним. Визнано договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] в м.Ніжин, укладеного 30.05.2007 року між [PERSON] та [PERSON], засвідчений приватним нотаріусом Ніжинського нотаріального округу [PERSON], недійсним. Зобов”язано Ніжинське МБТІ реєстрацію за №1017 права власності на квартиру [ADDRESS] в м.Ніжин за [PERSON] аналювати. Зобов”язати Ніжинське МБТІ зареєструвати право власності на квартиру [ADDRESS] в м.Ніжин за [PERSON]. Стягнуто з управління Державного казначейства України в Чернігівській області на користь [PERSON] 18330 грн. та з ДАК „Національна мережа аукціонних центрів” на користь [PERSON] 2170 грн. на відшкодування вартості проданої квартири. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 32645 грн. на відшкодування вартості проданої квартири. Стягнуто з Ніжинської ОДПІ на користь [PERSON]. судові витрати по наданню юридичної допомоги 5000 грн., сплаті державного мита 205 грн. та витрат по інформаціно-технічному забезпеченню 30 грн. Додатковим рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10 квітня 2008 року частину п”яту резолютивної частини рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 березня 2008 року визнано читати: „Стягнути з Головного управління державного казначейства в Чернігівській області в особі держави Україна на користь [PERSON] 18330 грн. та з ДАК „Національна мережа аукціонних центрів” на користь [PERSON] 2170 грн. на відшкодування вартості проданої квартири”. В апеляційній скарзі Ніжинська об”єднана державна податкова інспекція просить рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 березня 2008 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції неповно з”ясовано обставини, які мають значення для справи, недоведені обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права, зокрема ст.ст.549, 555 ЦК України (1963 р.), ст.329 ЦК України (2004 р.). Посилаються на те, що в силу ст.ст.555, 549 ЦК України (1963 р.), ст.5, 1277, абзацу першого п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 р.), держава в особі Ніжинської ОДПІ стала фактичним власником спірної квартири за вимогами ст.555 ЦК України (1963 р.) і користуючись правами власника розпорядилася даним майном у відповідності з функціональними правами, наданими державою, реалізовувала свої права у встановленому порядку. Покупець [PERSON] є добросовісним набувачем спірної квартири. Зазначають, що спірний договір купівлі-продажу квартири повністю відповідає вимогам ст.203 ЦК України, підстав для визнання його недійсним немає. Вказують, що судом були проігноровані, недосліджені та неправильно оцінені докази надані Ніжинською ОДПІ. Також зазначають, що жодних належних документів про набуття права власності шляхом прийняття спадщини позивачем не надано, посилаючись на те, що проведені ремонти спростовуються доказами-фотографіями оцінки майна на продаж, які говорять про відсутність будь-яких ремонтів зроблених [PERSON]., оплата проведення газу відбулась ним вже після проведення торгів. Крім того, стягнення 5000 грн. на правову допомогу є незаконним та необгрунтованим, оскільки судом не досліджувалися докази понесення саме таких витрат. В апеляційній скарзі Головне управління Державного казначейства України в Чернігівській області просить рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 березня 2008 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, не доведені обставини, що мають значення для справи. Посилаються на те, що судом не прийнято до уваги, що Головному управлінню не встановлені бюджетні призначення та відповідно не надані бюджетні асигнування для відшкодування вартості безхазяйного майна, що перейшло у власність держави, а тому стягнення суми вартості реалізованої квартири в розмірі 18330 грн. з особового рахунку управління Державного казначейства у Чернігівській області є незаконним та суперечить вимогам ст.6 Конституції України, ст.ст. 7, 23, 48, 51 Бюджетного кодексу України, ст.96 ЦК України. Таке стягнення має характер бюджетного відшкодування, тобто за наявності всіх правових підстав має відбуватися за рахунок коштів Державного бюджету. Судом всупереч вимогам закону не було з”ясовано розмір фактичних надходжень до державного бюджету від продажу спірного майна, таким чином судом взагалі не досліджені обставини, чи дійсно надходили до бюджету кошти сум податку на додану вартість за відсутності підтверджуючих документів, а також не з”ясовано правильності, законності нарахування цього податку, зробивши хибний висновок в частині стягнення сум ПДВ в розмірі саме 3417 грн. 35 коп. Крім того, суд стягнув кошти з рахунку особи, що на час розгляду справи фактично припинила своє існування. Згідно наказів Державного казначейства України від 12.07.2006 року №343-к, від 01.08.2006 року №191 Управління державного казначейства України реорганізоване шляхом його перетворення в Головне управління Державного казначейства України у Чернігівській області. А всупереч приписам ст.37 ЦПК України суд не здійснив необхідних дій щодо процесуального правонаступництва припиненої юридичної особи. В апеляційних скаргах Ніжинська міжрайонна прокуратура Чернігівської області просить рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 березня 2008 року та додаткове рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Доводи апеляційних скарг є повністю аналогічними доводам апеляційної скарги Головного управління Державного казначейства України в Чернігівській області. В апеляційній скарзі [PERSON] та [PERSON]. просять рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 березня 2008 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду є незаконним, постановленим з порушенням норм матеріального права. Судом всупереч ст.ст.58, 59 ЦПК України не оцінено докази по справі. Крім показів свідків в справі відсутні фактичні дані, що [PERSON]. у шестимісячний строк вступив в управління спадковим майном, яким є спірна квартира. Посилається на те, що відповідно до норм ст.ст. 330, 331, 388 ЦК України [PERSON] є добросовісним набувачем, оскільки про те, що ДАК не мало право відчужувати квартиру у зв”язку з тим, що після придбання нею квартири, було скасовано рішення, яким за Ніжинською ОДПІ було визнано право власності на квартиру, вона не знала і не могла знати, що набуває майно не від власника. Зазначає, що оскільки [PERSON]. не користувався квартирою, то виходячи із змісту ст.388 ЦК України, він не вправі вимагати від неї повернути йому квартиру. Також посилається на те, що підстави визнання недійсним договору купівлі-продажу відсутні, оскільки при його укладенні не були порушені положення чинного законодавства, які регулюють перехід майна у власність. Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового виходячи з наступного. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що [PERSON]. фактично вступив у спадщину після смерті його матері [PERSON]. та брата[PERSON]., а договором купівлі-продажу квартири [ADDRESS] в м.Ніжині порушене первісне право власності на спадкове майно позивача і квартира вибула із його власності помимо його волі. Проте, з даним висновком суду першої інстанції апеляційний суд погодитись не може виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про право власності № 1275 від 15 травня 1997 року власниками квартири [ADDRESS] в м. Нижині являлись [PERSON] та її син [PERSON] по &frac12; частині кожен. / а.с. 8 том 1/. [INFO] померла [PERSON]., а [INFO] помер[PERSON]., що підтверджується свідоцтвом про їх смерть/а.с.12-13 том.1/ Після смерті [PERSON]. [INFO] та [PERSON]. [INFO] відкрилася спадщина на вищезазначену квартиру. Відповідач [PERSON]. являвся спадкоємцем після померлих, де у свідоцтві про його народження, матір”ю записана [PERSON]. /том 1 а.с. 11/. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР / в редакції1963 року/ визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Та обставина, що [PERSON]. фактично вступив у володіння спадковим майном знайшло своє підтвердження в судовому засіданні. Зокрема, згідно довідки № 192 від 07.12.2005 року ДП „Комунальник” підтверджується, що [PERSON]. фактично вступив в управління і володіння спадковим майном, яке залишилось після померлого [INFO] брата [PERSON]. - [PERSON]./ а.с.61/ Свідок [PERSON]. в засіданні суду пояснив, що в 2003 році вони проводили газифікацію будинків МПС. [PERSON] також займався газифікацією квартири, яка залишилась після смерті матері та брата, своєчасно в період з березня по жовтень 2003 року вносив кошти на газифікацію, ключ від квартири залишав у сусідки для того, щоб при необхідності будівельних робіт газовщики мали доступ для квартири. Ввесь борг, який рахувався за квартирою, [PERSON]. заплатив повністю./ том 1 а.с. 160-161/ [PERSON]. також в судовому засіданні підтвердила, що після смерті [PERSON]., його брат [PERSON]., позивач по справі, на протязі березня-листопада 2003 року вносив гроші на газифікацію будинку, сплачував поточні платежі. З квартири [PERSON]. забрав всі речі, мебель, посуд, почав робив ремонт квартири та покрівлі балкону, що свідчить про те, що він фактично прийняв спадщину. Коли приходили працівники Ніжинської ОДПІ, вона неодноразово їм говорила, що на дану квартиру маються спадкоємці, але останні ігнорували її слова, вибили двері та поставили свої замки./ том 1 а.с. 161-162/. Допитана в якості свідка [PERSON]. пояснила, що після смерті [PERSON]., його брат [PERSON] залишив їй ключі від квартири, щоб в разі потреби вона змогла відчинити квартиру працівникам газового господарства. В квартирі він розпочав ремонт, з квартири забрав речі. Працівникам ОДПІ вона говорила, що на квартиру є спадкоємці. / том 1 а.с. 162-163/. В своїх поясненнях представники Ніжинської ОДПІ підтвердили той факт, що в квартиру вони увійшли зламавши двері, в квартирі не було меблів, посуду, одягу. Вони не заперечують того, що [PERSON]. погасив заборгованість по комунальним послугам в сумі 2489 грн. Крім того, рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 12 листопада 2006 року в задоволенні вимог Ніжинської об”єднаної державної податкової інспекції про визнання спадщини у вигляді кв. [ADDRESS], яка залишилась після смерті [PERSON]. та [PERSON]. відумерлою та передачі її у власність держави - відмовлено. В своєму рішенні суд зазначив, що в судовому засіданні встановлено, що після смерті власника квартири , спадкоємцем за законом є [PERSON]., який від прийняття спадщини не відмовився і фактично її прийняв . Рішення суду набрало законної сили і виходячи з положень ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ. Таким чином апеляційний суд приходить до висновку, що дії [PERSON]. по проведенню ремонту квартири, його участі в газифікації, прийняття речей покійного, а саме одягу, меблів, посуду, зберігання ключа від квартири і передачі його [PERSON]. на збереження, погашення заборгованості по комунальним платежам свідчать про прийняття ним фактично спадщини після померлих матері та брата. Проте, 22.12. 2005 року, Державна акціонерна компанія „ Національна мережа аукціонних центрів” на підставі рішення Ніжинського міськрайонного суду від 17.11.2005 року, яке було скасовано апеляційним судом Чернігівської області 27.09.2006 року, уклала договір купівлі-продажу, згідно якого вони продали, а [PERSON] купила [ADDRESS] в м. Ніжині, а 30.05. 2007 року [PERSON] згідно договору купілі-продажу продала спірну квартиру гр. [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Оскільки рішення Ніжинького міськрайонного суду від 17.11.2005 року про припинення права власності на квартиру та передачу її у власність держави скасовано, іншим рішенням цього ж суду від 12.11. 2006 року в задоволенні вимог Ніжинської ОДПІ про визнання спадщини у вигляді [ADDRESS] в м. Ніжині відумерлою та передачі її у власність держави відмовлено, рішення набрало чинності, то немає законних підстав вважати, що держава була законним набувачем спірної квартири і могла її реалізовувати. Тому, виходячи з положень ч. 1 ст.215 ЦК України, договір купівлі-продажу квартири № 3 в буд. 14 по. вул. Шевченка МПС в м. Ніжині укладений 22.11.2005 року між ДАК „ Національна мережа аукціонних центрів та [PERSON] слід визнати недійсним. Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов”язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами які існують на момент відшкодування. Враховуючи, що на даний час власником спірної квартири згідно договору - купівлі / а.с. 8 том. 2/ є [PERSON], в своїх позовних вимогах питання позивачем про витребування майна від добросовістного набувавча не ставиться, то з Державного бюджету України на користь [PERSON]. слід стягнути вартість трикімнатної квартири згідно довідки „Міської агенції нерухомості”, що складає 328 684 грн. 50 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: partial