Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-24 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] надали до суду позовну заяву до [PERSON], 3-ті особи Виконком Білоцерківської міської ради, Управління земельних ресурсів м. Біла Церква про визначення порядку користування земельною ділянкою по [ADDRESS] в м. Білій Церкві, мотивуючи тим, що згідно з державним актом на право власності на землю КВ № 076427 [PERSON]. належить на праві власності 1/3 частина земельної ділянки, співвласниками якої є також [PERSON]. та [PERSON]. Конкретного розподілу цієї земельної ділянки між співвласниками не проводилося. Посилаючись на зазначені обставини, а також на те, що між сторонами по справі виник спір щодо земельного користування, який сторони вирішити мирним шляхом не можуть, просили суд визначити такий порядок користування земельною ділянкою між сторонами з урахуванням висновку експертів КНДІСЕ по цивільній справі № 2-54 за 2004р. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON]. за дорученням позовні вимоги повністю підтримала та просила визначити порядок користування земельною ділянкою між співвласниками житлового будинку таким чином, що їй було вилілено у користування частину земельної ділянки спільно з [PERSON]. та з розташуванням цегляного кіоску, належного [PERSON]. на їх частині земельної ділянки. [PERSON]. в судовому засіданні також свої позовні вимоги підтримала повністю та просила суд виділити їй частину земельної ділянки спільно з її матір”ю -[PERSON]. та з урахуванням кіоску [PERSON]. на їх частині земельної ділянки. Відповідачка [PERSON]. в судове засідання не з”явилася, хоч про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, а її представник за дорученням в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував у визначенні порядку користування спільною земельною ділянкою, а у виділенні частини земельної ділянки з розташуванням цегляного кіоску [PERSON]. на частині, що передається в користування позивачам заперечував, просив суд визначити такий порядок користування земельною ділянкою, щоб кіоск був розташований на частині земельної ділянки, що передається в користування відповідачці [PERSON] 3-тя особа Виконком Білоцерківської міської ради представника в судове засідання не направив, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 3-я особа Управління земельних ресурсів в особі представника за дорученням в судовому засіданні в задоволенні позову не заперечував. 3-я особа[PERSON]. в судовому засіданні також в задоволенні позовних вимог не заперечувала, пояснила, що з 1995 року з дозволу співвласників житлового будинку [PERSON]. та [PERSON]. збудувала на земельній ділянці по [ADDRESS]цегляний кіоск розміром 2х3м. для здійснення торгової діяльності, в подальшому звернулася до відповідачки [PERSON]. за дозволом на виділення їй у тимчасове користування на умовах оренди частини земельної ділянки під цей кіоск, але [PERSON]. відмовила їй та звернулася до суду з позовом про знесення цього кіоску. Заслухавши пояснення сторін, їх представників та представника 3-ї особи, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, в судовому засіданні було встановлено, що співвласниками житлового будинку по [ADDRESS]в м. Білій Церкві є [PERSON], яка є власником 59/100 частини житлового будинку та господарських споруд відповідно до дубліката свідоцтва про право власності (3-2825 від 30.05.1989р., виданого Білоцерківською державною нотаріальною конторою 20.09.2004р., №4-4250), дубліката свідоцтва про право на спадщину (№3-2827 від 30.05.1989р., виданого Білоцерківсською державною нотаріальною конторою 20.09.2004р. №4-4251). [PERSON]. є співвласником на 9/100 частини житлового будинку та господарських споруд, відповідно до дубліката свідоцтва про право на спадщину (№3-2827 від 30.05.1989р., виданого Білоцерківскою державною нотаріальною конторою 20.09.2004р. № 4-4251. [PERSON]. є співвласником житлового будинку та господарських споруд на частку 8/25 частини, відповідно до договору дарування від 03.02.1997 р. №2-358, виданого Білоцерківською державною нотаріальною конторою. За договором дарування [PERSON] було подаровано частину жилого будинку, яка складається з однієї жилої кімнати, площею 22,4 кв.м.(1-9), підсобного приміщення, розміром 5,5 кв.м.(1-10), коридору розміром 1,80кв.м. ( 1-11), підсобного приміщення, розміром 3,70кв.м.( 1-12). Дані обставини сторони не заперечують, також право власності сторін підтверджено копіями свідоцтв про право власності, про право на спадщину, договором дарування, листами Білоцерківського МБТІ ( від 3.10.2002р., від 15.02.2006р.), витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, технічним паспортом на житловий будинок. Також судом встановлено, що на земельній ділянці по [ADDRESS]розташований житловий будинок “А”, сарай “Б”, гараж “В”, вбиральня “Г”, кіоск “Д”. Згідно з листом Білоцерківського МБТІ від 15.02.2006р. [PERSON]., [PERSON]. належить на підставі рішення виконкому Білоцерківської міської ради №58 від 08.02.1956р. - сарай “Б”, а на підставі рішення № 73 від 15.02.1984р. - гараж “В”. [PERSON]. згідно з рішенням виконкому Білоцерківської міської ради від 25.07.1995 р. № 196 зі згоди власників житлового будинку [PERSON]. та [PERSON]. надано дозвіл на побудову цегляного кіоску 2,0х 3,0 на земельній ділянці по [ADDRESS] в м. Білій Церкві. В 2006р. при жилому будинку проінвентаризовано вбиральну “Г”, прибудову-сарай “б” (лист МБТІ від 21.11.2006р. № 15874). В судовому засіданні представник позивачки [PERSON]., позивачка [PERSON]. та 3-я особа[PERSON]. пояснили, що спір щодо землекористування виник між ними та співвласником житлового будинку [PERSON], яка набула право власності на частину житлового будинку в 1997р., (а дозвіл [PERSON]. на побудову цегляного кіоску був наданий ще в 1995р.), із-за кіоску [PERSON]., що не заперечував представник [PERSON]., який пояснив суду, що[PERSON]. без згоди [PERSON]. в 2002р. збільшила розмір земельної ділянки під цегляним кіоском з 6кв.м. (3х2м.), до 0,0036га., що призвело до необхідності звернення до суду для скасування наданого дозволу. Так, дійсно згідно з рішенням виконкому Білоцерківської міської ради від 25.06.2002р. № 192 п.2.6 приватному підприємцю [PERSON]. затверджений проект відведення земельної ділянки під розміщення торгового кіоску на земельній ділянці площею 0,0036га. по [ADDRESS] за рахунок земель домоволодіння [PERSON]., також на підставі цього рішення з [PERSON]. був укладений договір на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) 10.09.2002р. Відповідно до рішення Білоцерківського міського суду від 29.10.2002р. по справі № 2-12622 було визнане незаконним рішення Білоцерківського міськвиконкому від 25.06.2002р. №192 в частині затвердження проекту збільшеного розміру земельної ділянки під кіоск [PERSON]. Тобто, факт незаконного відведення збільшеного розміру земельної ділянки під кіоск [PERSON]. дійсно підтверджується. Також підтверджено в судовому засіданні і те, що[PERSON]. після скасування рішення №192 від 25.06.2002р. неодноразово зверталася до Білоцерківського міськвиконкому та Управління земельних ресурсів з питання про відведення земельної ділянки під її кіоск, але отримала відмову, пов”язану з тим, що на це немає згоди всіх співвласників земельної ділянки по [ADDRESS]( листи від 05.08.2005р. № 2-30-037 та від 07.04.2004р. № 4-52-57). А на підтвердження не згоди [PERSON]. на розміщення кіоску [PERSON]. на спільній земельній ділянці свідчить ухвала Білоцерківського міськрайонного суду від 3.10.2006 року по справі за позовом [PERSON]. до [PERSON]. 3-ті особи [PERSON], [PERSON]. про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Судом встановлено, що за жилим будинком по [ADDRESS] м. Біла Церква зареєстрована земельна ділянка площею 600кв.м., згідно рішення Білоцерківського міськвиконкому від 08.02.1956р. №58, а згідно з рішенням виконкому Білоцерківської міської ради від 18.05.2004р. №194 земельна ділянка по [ADDRESS] площею 522 кв.м. передана у власність [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. Також на підставі цього рішення [PERSON] отримала державний акт на право власності на 1/3 частину земельної ділянки КВ № 076427, іншими співвласниками є [PERSON]. - 1/3 частина, [PERSON]. - 1/3 частина. В судовому засіданні сторонами їх частки у спільній частковій власності на землю не оспорюються, спір стосується лише конкретного розподілу між співвласниками спільної земельної ділянки. Таким чином, суд виходить з того, що[PERSON]. на законних підставах користується цегельним кіоском ( рішення від 25.06.1995р., яке не скасоване), а для відведення земельної ділянки під кіоск не може отримати згоду одного з співвласників земельної ділянки, а саме - [PERSON].,з якою спір виник з 2002 року і до цього часу не вирішений. По спору між тими самими сторонами справа про визначення порядку користування земельною ділянкою неодноразово розглядалася судами, але рішення прийнято не було. Так, згідно зі справою № 2- 54 за 2004 р. ухвалою суду провадження було закрито з підстав відсутності приватизації земельної ділянки, а по справі №2-898 за 2006р. позовна заява залишена без розгляду. Відповідно до висновку № 5997 судової будівельно -технічної експертизи складеного 13.03.2008р. Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз виготовлені два варіанти розподілу спірної земельної ділянки між співвласниками, та визначені варіанти земельного користування, згідно з якими їх частки відповідають ідеальним долям та з урахуванням заявлених клопотань - розташування кіоску “Д” на частині земельної ділянки власників 2/3 частин (варіант №1) та з розташуванням кіоску “Д” на частині земельної ділянки власника 1/3 частини земельної ділянки (варіант №2), а також пропозиції сторін надати у спільну власність частину земельної ділянки під вбиральнею “Г”. По першому варіанту земельні ділянки сторін обмежені лініями поділу та існуючими межами: - з точки 12, що розташована на червоній лінії по вул.. Чкалова на відстані 6,81м від правої межі земельної ділянки, 0,9м паралельно стіні лівого повздовжнього фасаду будинку (А1-1)+ 8,2м паралельно червоній лінії по вул.. Чкалова+1,9м паралельно стіні вбиральні “Г” + 3,7м паралельно стіні вбиральні “Г” до лівої межі земельної ділянки; - з точки 13, що розташована по лінії розподілу земельної ділянки, 2,5м паралельно стіні лівого повздовжнього фасаду будинку (А1-1) + 1,4м до кута будинку (між приміщеннями 1-6 та 2-3), далі по лінії розподілу будинку +1,4м від кута будинку (між приміщеннями 1-5 та 2-3) по бісектрисі кута +3,5 м паралельно стіні правого повздовжнього фасаду будинку (А1-1) + 10,5м паралельно стіні дворового фасаду будинку (А1-1) + 8м перпендикулярно стіні дворового фасаду будинку (А1-1) +8,57м паралельно стіні повздовжнього фасаду сараю +5,5м паралельно стіні дворового повздовжнього фасаду торгового ларька “Д” + 3,5м до червоної лінії по пров. Червоноармійський. Для розподілу земельної ділянки між співвласниками необхідно обрати, на думку суду, саме варіант №1, згідно з яким не порушуються права всіх співвласників та забезпечується користування кіоском 3-й особі [PERSON]., яка в судовому засіданні пояснила, що продовжує оплату за користування земельною ділянкою, торгова діяльність для неї є єдиним засобом заробітку. Суд не приймає до уваги заперечення проти варіанту №1 представника відповідачки [PERSON] щодо порушення прав землевласника таким порядком користування земельної ділянки, оскільки доказів щодо цього ним не надано, а на укладення мирової угоди, запропонованої представником відповідача ( з умовою розташування кіоску на частині земельної ділянки [PERSON].) не погодились позивачі по справі. Відповідно до ст. 158 Земельного Кодексу України земельні спори вирішуються судами. Згідно з вимогами ст.120 ЗК України, в редакції ЗК України від 25.10.2001р. (на час виникнення спору) - при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Таким чином, суд вважає, що єдиним можливим в даному випадку варіантом розподілу земельної ділянки, є варіант №1, як такий, що не порушує прав всіх співвласників та 3-ї особи [PERSON]., яка з поважних причин не оформила свої права на частину земельної ділянки під цегляним кіоском розміром 2 х3м. Також, позивачка [PERSON] надала до суду квитанцію на оплату висновку експерта ві д 22.06.2007р. в сумі 1046,40грн., просила розподілити витрати на експертизу порівну між сторонами. А тому, суд вважає, що з [PERSON]. та [PERSON]. необхідно стягнути на її користь по 1046,40грн. :3 = 348,6грн. Від сплати судового збору сторони звільнити як потерпілих від аварії на ЧАЕС.

Outcome: approved