Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-01 00:00:00

КП «Макіївтепломережа» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості по оплаті послуг за постачання теплової енергії. У судовому засіданні представник позивача, що діє за довіреністю, підтримала позовні вимоги і судові пояснила, що відповідач є наймачем [ADDRESS]і проживаючи в ній користується послугами позивача по постачанню тепловою енергією, але тривалий час не вносить оплату наданих послуг у зв'язку з чим має заборгованість за період з квітня 1996р. по 01 березня 2008 р. у загальній сумі 5706,24 грн.. 13 листопада 2003 року з відповідачем був укладений договір реструктуризації про поступове погашення заборгованості , згідно до якого відповідач визнав суму заборгованості станом на 01.07.2003 року у розмірі 2789,89 грн. і зобов”язався виплатити її , але відповідач не виконує умови договору , а також не вніс поточні платежі , а тому просить стягнути з відповідача суму заборгованості у повному обсязі у розмірі 5706,24 грн., оскільки строк позовної давності був перерваний діями відповідача при укладені договору , які свідчили про визнання ним суми заборгованості . Відповідач [PERSON] до залу судового засідання не з"явився і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Про день та час слухання справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить розписка про вручення судової повістки. Суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів , проти чого представник позивача не заперечувала . Суд, заслухавши пояснення представника позивача і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст. ст. 67,68 ЖК України , плата за комунальні послуги/теплопостачання та т.ін../ стягується крім квартирної плати по затвердженим у встановленому порядку тарифам . Наймач зобов"язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Крім того , у відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов"язання не допускається. Як встановлено в судовому засіданні і підтверджено копією особового рахунку , відповідач є наймачем [ADDRESS]і проживаючи в зазначеній квартирі користується послугами позивача, а тому зобов'язаний своєчасно вносити оплату наданих послуг/а.с.3/. Зі змісту договору від 13 листопада 2003 року № 2/847 про реструктуризацію заборгованості за теплову енергію вбачається , що між сторонами був укладений договір згідно до якого відповідач, на момент його укладення, визнавав суму заборгованості, що утворилася станом на 01.07.2003 року у розмірі 2789,89 грн. і зобов"язався погашати її поступово і крім того вносити поточні щомісячні платежі/а.с.4/. Відповідно до розрахунків наданим позивачем, підтверджений факт наявності заборгованості по оплаті відповідачем наданих послуг по постачанню теплової енергії за період з квітня 1996 р. по 01 березня 2008 р. і загальна сума заборгованості становить 5706,24 грн./а.с.5-11/. Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу. Згідно з вимогами ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі , зробленою до винесення ним рішення. Таким чином, суд вважає , що зобов'язана особа, а саме споживач теплової енергії [PERSON], уклавши і підписавши вище зазначений договір про реструктуризацію заборгованості за послуги з теплопостачання , не заперечуючи в ньому факту того , що раніше утворилася заборгованість, вчинив дії , що свідчать про визнання ним боргу за надані послуги по постачанню теплової енергії . Крім того , відповідач в судове засідання не з”явився і не зробив заяви про застосування вимог ЦК України , що стосуються спливу строку позовної давності , а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, у відповідності зі ст.88 ЦПК України, стороні , на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов"язаних з розглядом справи , до яких також належать витрати на інформаційне - технічне забезпечення розгляду справи . Отже, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачені витрати на інформаційне - технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн., а на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 51,00 грн..

Outcome: approved