Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

Позивач Машівська районна лікарня державної ветеринарної медицини звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення завданих матеріальних збитків та моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги наступним. 28 вересня 2007 року близько 9 год. на автодорозі Полтава - Машівка - Карлівка [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ-2107, державний номер [NUMBER] з причепом, державний номер [NUMBER], на 22 км вказаної дороги, виконуючи обгін, порушив п.п.10.1,14.1 Правил дорожнього руху і скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ-21043, державний номер [NUMBER], який належить Машівській районній лікарні державної ветеринарної медицини. В результаті зіткнення автомобіль ВАЗ-21043 був пошкоджений. За вказане адміністративне правопорушення [PERSON] був визнаний винним за ст.124 КУпАП. Неправомірними діями відповідача Машівській районній лікарні державної ветеринарної медицини завдано матеріальної шкоди на суму 3 000,00 грн. та моральної шкоди - 1 000,00 грн., яку позивач і просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні представник позивача наполягає на задоволенні позову з підстав, зазначених в позовній заяві, зменшив відповідно до ст. 31 ЦПК України позовані вимоги, оскільки страховою компанією «Княжа» за ремонт автомобіля сплачено 5572 грн.43 коп. та просить стягнути з відповідача матеріальні збитки в сумі 2559,98 гривень, моральну шкоду в сумі 1000 грн. та судові витрати по справі ва розмірі 81 грн. Відповідач [PERSON] заперечує проти задоволення позову, вважає, що шкоду відшкодувати повинна страхова компанія «Княжа», з якою у нього укладено договір страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а позов про стягнення моральної шкоди він взагалі не визнає. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Судом встановлено і не заперечується сторонами, що 28 вересня 2007 року на автодорозі Полтава-Карлівка сталася дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої були автомобіль ВАЗ - 2107, державний номер [NUMBER] з причепом, під керуванням водія [PERSON] та автомобіля ВАЗ-21043, належниого Машівській районній лікарнідержавної ветеринарної медицини, державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. В результаті ДТП автомобіль ВАЗ-21043 отримав технічні пошкодження. Постановою від 13 грудня 2007 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України (а.с. 87). Таким чином, винним у даній дорожньо-транспортній пригоді є відповідач [PERSON], і зазначена постанова суду від 13.12.2007 р. є преюдиціальною для суду, який розглядає справу. Це випливає з положення ч.3 ст. 61 ЦПК України, яка вказує, що обставини встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Одже, вина у скоєнні ДТП [PERSON] доведена і доказуванню підлягає лише розмір шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності та інше) володіє транспортним засобом..., використання якого створює підвищену небезпеку. В судовому засіданні встановлено, що Українською страховою компанією «Княжа» з [PERSON] 19.02.2007 року терміном на 1 рік укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В результаті ДТП з вини [PERSON] Машівській районній лікарні державної ветеринарної медицини було завдано матеріальні збитки на суму 6 110.71 грн., що підтверджується висновком експертизи № 076 ( а.с. 53-60). З вказаної суми Українською страховою компанією «Княжа» за ремонт автомобіля ВАЗ-21043, державний номер [NUMBER], який належить Машівській районній лікарні державної ветеринарної медицини було сплачено 5752 грн. 43 коп. ( а.с.99 ) відповідно до ст.37 п. 37.4, згідно якої страховик має право здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги з ремонту пошкодженого майна, лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Страховик здійснює компенсацію витрат страхувальника або особи, відповідальність якої застрахована, у разі, коли такі витрати здійснюються за згодою страховика Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати ( страхового відшкодування) для повного відшкодування завданою нею шкоди, зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п.п. 9.1, 9.2 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року із змінами і доповненнями, внесеними Законом України від 22 вересня 2005 року N 2902-IV : п. 9.1. Обов'язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Зазначені страхові відшкодування виплачуються по кожному страховому випадку, що настав протягом періоду дії відповідного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності в межах ліміту відповідальності страховика, з урахуванням умов, зазначених у пункті 19.1 статті 19 цього Закону Статтею 22 (п.22.1) вказаного Закону передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. п. 22.2. Відповідно до цього Закону потерпілим, які є юридичними особами, страховиком відшкодовується виключно шкода, заподіяна майну. п. 22.3. Потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3, 4 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 23 п.3 ч. 2 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку із знищенням чи пошкодженням її майна. В судовому засіданні встановлено, що позивачу з вини відповідача завдано моральної шкоди, оскільки внаслідок пошкодження автомобіля [INFO] була позбавлена можливості використовувати автомобіль у своїй виробничій діяльності та прикладати час та зусилля для відновлення попереднього стану автомобіля. Згідно з п. 37.5 ст. 37 вказаного Закону страхувальником або особою, відповідальність якої застрахована, потерпілому має бути компенсована сума франшизи у повному обсязі одночасно з виплатою страховиком страхового відшкодування. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь [INFO] повинна бути стягнута сума франшизи в розмірі 510 грн., витрати, пов»язані з проведенням експертизи в розмірі 530 грн., витрати за послуги телеграфу в розмірі 19.98 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 1500 грн., судовий збір та витрати на інформіційно-технічне забезпеченя. На підставі викладеного,

Outcome: approved