Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-14 00:00:00

09 листопада 2007 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення суми винагороди за договором про надання послуг в розмірі 51 200 гривен. В обґрунтування заявлених вимог вказував на те, що між ним та відповідачами 10 квітня 2006 року був укладений договір на пошук покупців об'єкту нерухомості, належного відповідачам на праві власності і розташованого [ADDRESS]. Внаслідок проведених дій був знайдений потенційний покупець [PERSON]. 11 квітня 2006 року між відповідачами та потенційним покупцем в приміщенні Донбаської товарної біржі був укладений попередній договір, в якому були визначенні ціна об'єкту 1 024 000 гривень та термін укладення основного договору 01 травня 2006 року. Однак в подальшому сторони відмовилися від укладення договору купівлі-продажу. Натомість 18 травня 2006 року даний об'єкт був проданий відповідачами, а покупцем в договорах купівлі-продажу, з метою ухилення від сплати, передбачених договором сум, вказана мати [PERSON]- [PERSON]. Він звертався до відповідачів про сплату належної йому суми винагороди, надсилав претензію, але останні відмовилися. Просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку 51200 гривень, що становить 5% від фактичної ціни продажу об'єкту нерухомості, яка визначена у попередньому договорі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлені вимоги і дав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідачка [PERSON], діюча в своїх інтересах та в інтересах відповідачки [PERSON] на підставі довіреності, позовних вимог не визнала. Як на підставу своїх заперечень вказувала на те, що вони та [PERSON]. за взаємною згодою відмовилися від укладення договору купівлі-продажу. Оскільки угода не відбулася, потенційний покупець в особі [PERSON] фактичним покупцем не став, а позивач не виконав своїх зобов'язань. Крім того, в червні 2006 року позивачем на їх адресу була направлена претензія про стягнення неустойки (пені) в сумі 51 200 гривень, для якої передбачена спеціальна позовна давність у один рік. Вважає, що позивачем пропущений строк позовної давності, оскільки він звернувся до суду лише в листопаді 2007 року. Просила у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, допитавши свідка, дослідивши наданні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Як встановлено матеріалами справи позивач [PERSON] є приватним підприємцем з видом діяльності брокерські, інформаційні,страхові послуги. 10 квітня 2006 року між приватним підприємцем [PERSON] та відповідачами [PERSON], [PERSON] був укладений договір на пошук покупців на об'єкт нерухомості нежитлові приміщення № 54, загальною площею 208,4 кв.м, приміщення № 65, загальною площею 304,1 кв.м, розташовані в багатоповерховому будинку літ А-4, літ А/п [ADDRESS], що належать відповідачам на праві власності. За умовами цього договору, позивач взяв на себе зобов'язання здійснити комплекс посередницьких брокерських послуг із підготовки до продажу та пошуку покупців на об'єкт нерухомості нежитлового приміщення № 54 загальною площею 208,4 кв.м, приміщення № 65 загальною площею 304,1 кв.м, розташованого в багатоповерховому будинку літ А-4, літ А/п [ADDRESS], що належить відповідачам на праві власності. Пунктом 3.1 договору передбачено, що позивач отримує винагороду за послуги, яка становить 5% від фактичної ціни купівлі об'єкту. Розрахунки проводяться у день підписання договору відчуження або при оплаті першої частки платежу від покупця даного об'єкту. В межах строку дії договору, а саме 11 квітня 2006 року, між відповідачами та знайденим позивачем покупцем [PERSON], був укладений попередній договір. За умовами цього договору сторони визначили, що в строк до 01 травня 2006 року укладуть договір купівлі-продажу та визначили вартість об'єкта нерухомості нежитлових приміщень [ADDRESS], яка становила 1 024 000 гривень, що відповідало 200 000 доларів США за курсом 5,12 гривен за 1 долар. За цим договором відповідачі отримали від потенційного покупця грошові кошти у розмірі 10240 гривен у якості часткової попередньої оплати за придбання зазначеного об'єкту. Згідно нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу [PERSON], належне їй нежитлове приміщення № 54, та [PERSON], належне їй нежитлове приміщення № 65, розташовані [ADDRESS], 18 травня 2006 року продали [PERSON]. На правовідносини, що склалися між сторонами розповсюджується загальна позовна давність, яка згідно до ст. 257 ЦК України становить три роки, тому доводи відповідачів щодо пропуску строку позовної давності є безпідставними. Відповідно до ч.1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Як встановлено ч.1 ст. 903 ЦК України замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та порядку, що встановлений договором. Пунктом 2.1.9 договору про пошук покупців передбачено обов'язок відповідачів оплатити позивачу винагороду, розмір якої визначений п. 3.1 цього договору і становить 5% від фактичної ціни купівлі об'єкту нерухомості. При цьому, п. 5.3 договору передбачено право позивача на отримання винагороди розміром, встановленим п. 3.1 також у випадках, якщо протягом 90 днів після закінчення терміну дії договору власником будуть укладені будь-які угоди щодо відчуження об'єкту, у тому числі у складі об'єктів, а також угоди щодо їх використання, у тому числі і на умовах оренди на будь-який з потенційними покупцями (орендаторами), імена або назви яких зафіксовано у актах огляду об'єкту, а також будь-якою пов'язаною з покупцем (орендатором) особою. Позивач свої зобов'язання по наданню послуг виконав належним чином, про що свідчить укладення попереднього договору купівлі-продажу з покупцем і отримання авансу за продаж об'єкту нерухомості. Натомість відповідачі, з метою ухилення від оплати наданих їм послуг, в строки, визначені у попереднього договорі, не уклали зі [PERSON] договір купівлі-продажу, а після спливу цього строку, 18 травня 2006 року, продали об'єкти нерухомості матері останнього - [PERSON]., яка в договірних стосунках не перебувала. Той факт, що потенційним покупцем нежитлових приміщень [ADDRESS] є [PERSON]., а не його мати [PERSON]., встановлений рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 10 січня 2008 року, яким були задоволені позовні вимоги [PERSON] про стягнення зі [PERSON] суми боргу за договором про надання послуг. Рішення суду у встановленому законом порядку не оскаржено і набрало законної сили. Заперечення відповідачів і допитаного за їх ініціативою свідка [PERSON], цих обставин не спростовують. За таких обставин, судом встановлений обов'язок відповідачів по оплаті позивачу послуг за договором про пошук покупців на об'єкт нерухомості. Разом з тим, суд не може погодитися з доводами позивача про солідарний обов'язок відповідачів по оплаті його послуг в сумі 1024000 гривен. Так, вбудоване нежитлове приміщення № 54, загальною площею 208,4 кв.м, що складає 5/100 частки багатоповерхового житлового будинку (літ А-4), розташованого [ADDRESS], належало на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу (біржового контракту № 2316), виданого Донбаською товарною біржею 13 грудня 2000 року і зареєстрованого в БТІ 14 грудня 2000 року. Згідно висновку від 26 квітня 2006 року його вартість становила 146088 гривен, і саме за цією ціною був здійснений продаж 18 травня 2006 року. 39/100 частин підвалу А\п, загальною площею 304,1 кв.м із нежитлового приміщення № 65, що складає 2/100 частки багатоповерхового житлового будинку (літ А-4), розташованого [ADDRESS], належало на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 22 березня 2006 року Маріупольською міською радою на підставі рішення Маріупольської міської ради № 80 4 від 15 березня 2006 року, зареєстрованого в БТІ 22 березня 2006 року. Згідно висновку від 26 квітня 2006 року його вартість становила 54 373 гривні, і саме за цією ціною був здійснений продаж 18 травня 2006 року. За таких обставин, враховуючи, що нерухоме майно належало відповідачам не на праві спільної сумісної чи часткової власності, його продаж був здійснений окремо, суд вважає, що на користь позивача підлягає стягненню з [PERSON] 7 304 гривні 40 копійок, з [PERSON] 2 718 гривен 65 копійок, що становить 5% від фактичної ціни продажу за кожним договором окремо. В задоволенні решти частини позовних вимог [PERSON] не підлягає. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, на користь позивача з відповідачів підлягають стягненню понесені ним при зверненні до суду судові витрати по оплаті судового збору, з [PERSON] 73 гривні 04 копійки, із [PERSON] 51 гривню, а також витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення по 15 гривен з кожного. На підставі ст.. 257, 526, 901, 903 ЦК України,

Outcome: partial