Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

До суду з позовом звернувся [PERSON] просив стягнути 6742, 46 грн. з [PERSON] . зазначив, що відповідачка з ним як з підприємцем перебувала в трудових відносинах. Вона працювала в магазині продавцем та допустила нестачу товару на суму 6742, 46 грн. Написала розписку про повернення вказаної суми протягом 2 місяців, але не повернула кошти. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги. Показали, що відповідачка перебувала в трудових відносинах з позивачем як з підприємцем. З нею він укладав трудовий договір, який зареєстрував в центрі зайнятості. [PERSON] уклала договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Працюючи продавцем роздавала товар в борг без оплати, а тому допустила нестачу на 6741, 46 грн. При перевірці цю нестачу виявили і вона написала розписку в якій зобов'язалась повернути кошти. Відповідачка та її представник вимоги не визнали. Зазначили, що розписку вона дійсно написала, але підписи в трудовому договорі та договорі про повну матеріальну відповідальність і в акті нестачі не її. А сам договір не має юридичної сили. Розписку вона писала під тиском колишньої дружини позивача. Заслухавши позивача, представників, відповідача, вивчивши письмові докази, слід вважати позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню. Встановлено, що [PERSON] перебувала в трудових відносинах з підприємцем [PERSON]. Працювала продавцем в магазині с. Говори Віньковецького району з 13 жовтня 2003 по 25 червень 2004 року, це підтверджується оригіналом трудового договору зареєстрованого 13.10.2003 року Віньковецьким районним центром зайнятості. Факт перебування в трудових відносинах відповідачка не заперечує, заперечуючи підпис свій на бланку даного договору та підпис на акті інвентаризації. Вона погоджується, що ставила підпис на розписці в якій зазначено, що за період її роботи утворилась нестача і вона зобов'язується сплатити позивачу 6 742грн. 46 коп. протягом 2 місяців, починаючи з 12.06.2004 року. Під час укладання договору про повну матеріальну відповідальність працівник та роботодавець повинні використовувати Типовий договір про повну матеріальну відповідальність, затверджений додатком - 2 до Постанови держкомітету СРСР по праці і соціальних питаннях при секретаріаті ВЦРПС від 28.12. 1977 року № 447/ 24 в якій детально розписані обов'язки як адміністрації так і самого працівника. Змінювати текст договору вважається неприпустимим, оскільки він носить характер нормативно - правового акту. Тому недопустимо укладати типовий договір у довільній формі. У зв'язку з цим не можна визнати таким, що відповідає чинному законодавству договір про повну матеріальну відповідальність укладений між [PERSON] та [PERSON], як такий що укладений у довільній формі. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 134 КЗпП України на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду заподіяну підприємству, установі , організації при виконані трудових обов'язків. Згідно ст. 11 постанови ЦВК та РНК СРСР „Про умови праці працівників роздрібної торговельної мережі” від 18 листопада 1929 року , повну матеріальну відповідальність несуть працівники роздрібної торгівельної мережі за нестачу або порчу переданих їм товарів, а також за втрату чи пошкодження ввіреного їм іншого майна. Майно було ввірене продавцю, нестача його підтверджується актом інвентаризації та показами свідків які її проводили [PERSON] та [PERSON] . Остання показала, що її здивував той факт, що відповідачка при зарплаті 200 грн. почала краще одягатись, а їй повідомляла особисто , що люди винні магазину кошти за переданий без оплати товар. Факт нестачі також підтверджується розпискою яка надана [PERSON]. позивачкою Тобто відповідачка свідомо, умисно, спричинила шкоду підприємцю. Вона не заперечує, що розписка про відшкодування цієї шкоди написана та підписана нею особисто. Той факт , що на неї здійснювався тиск заперечувала свідок [PERSON]., а відповідачка не довела, що взагалі такий тиск існував. Свідок [PERSON] лише вказала на те, що колишня дружина позивача вчинювала сварки з відповідачкою на грунті ревнощів до чоловіка. Про тиск під час написання розписки вона не зазначала, хоча із показів відповідачки остання писала боргову розписку в присутності цього свідка. Зазначена розписка випливає із трудових правовідносин, та ґрунтується на волевиявленні сторін, а не на нормі трудового права. Волевиявлення було двостороннім, добровільним. За розпискою [PERSON] зобов'язалась повернути 6742 грн 46 коп.. протягом 2 місяців. на не передбачена нормами трудового права. тому не можна погодитись з позицією представника позивача, що після її написання стосунки між особами переросли в цивільно - правові. В судовому засіданні знайшов підтвердження факт про те, що в магазині існувала боргова книга, тобто позивач допускав можливість продавця надавати товари покупцям в борг. Тобто дії останньої є винними. Розписка про відшкодування шкоди підприємцю єнаслідком трудових відносин між сторонами. Відповідно до ст. 137 ч.2 КЗпП України суд може зменшити розмір майнової шкоди заподіяної працівником залежно від його майнового стану, за випадком злочинних дій його. Відповідачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, має обмежений дохід, не працює, за таких обставин слід зменшити суму заподіяної шкоди нестачею до 3 тисяч грн.. хоча і випливає з трудових правовідносин, проте після її підписання покладає на відповідачку певні зобов'язання про їх відшкодуванню. А тому Нестерчук зобов'язана відшкодувати заподіяну шкоду, відповідно до вимог ст. 644 ЦК України зі слів покупців знає, що 13. жовтня 2003 року між підприємцем [PERSON] та продавцем [PERSON] було укладено письмовий трудовий договір, який за 3 130 зареєстровано у Віньковецькому центрі зайнятості [PERSON] працювала продавцем в с. Говори. З нею був укладений договір про повну матеріальну відповідальність. Відповідно до ст. 134 ч.1 п.1 КЗпП України у випадку укладення письмового договору працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини. ч.1 п.1 КЗпП України у випадку укладення письмового договору працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини. Згідно акту інвентаризації продавець [PERSON] допустила нестачу товаро -матеріальних цінностей на суму 6742,66 грн. Цим актом підтверджується її вина. Вона ж взяла на себе обов'язок погасити цю шкоду протягом 2 місяців, що підтвердила письмовою розпискою. Зобов'язання не виконала. З показів свідків [PERSON] та [PERSON] акт інвентаризації складався добровільно і [PERSON] визнала факт нестачі. За сукупності наведених доказів слід стягнути з [PERSON] заподіяну підприємцю [PERSON] шкоду в сумі 6742,66 грн. Шкода випливає з трудових відносин і носить зобов'язальний характер за наявності письмового забов'язання відповідачки - розписки про відшкодування шкоди Слід задовольнити клопотання позивача та поновити строк для звернення з позовом до суду, виходячи з того , що він не знав дійсне місце перебування відповідачки.

Outcome: approved