Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом 11.03.2008 року, при цьому уточнюючи свої позовні вимоги посилався на те, що між ним та відповідачем [PERSON], 01.09.2004 року було укладено договір позики, відповідно до якого він передав відповідачці 6000 доларів США, а [PERSON] зобов'язалася повернути вказану суму боргу до 01.09.2006 року. 22.03.2005 року між ними було укладено доповнення до договору позики від 01.09.2004 року, згідно яких відповідачка заборгувала йому 6750 доларів США, що еквівалентно 34088 грн., які зобов'язалася повернути до 01.05.2007 року, але взяті на себе за договором позики зобов'язання не виконала і борг не повернула, у зв'язку з чим позивач в ході судового засідання свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд стягнути з відповідачки на його користь вказану суму боргу. Крім цього позивач просив стягнути з відповідачки судові витрати в розмірі 370 грн., а саме 340 гривень - у рахунок відшкодування судового збору та 30 гривень 00 копійок - у рахунок відшкодування витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи Криворізьким районним судом Дніпропетровської області. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, про що свідчать поштові повідомлення про вручення їй судових повісток на 11.04.2008 року та на 15.05.2008 року, які вона отримала відповідно 08.04.2008 року та 30.04.2008 року (л.с. 19, 22). Зі згоди позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд на місці ухвалив постановити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши доводи позивача, якими він обгрунтовував свої вимоги, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.1 ст. 1047 ЦК України договір позики має бути укладений в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором, якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. В судовому засіданні було встановлено, що 01.09.2004 року між сторонами було укладено письмовий договір позики, підписаний сторонами, згідно якого позивач передав відповідачці 6000 доларів США, а відповідачка прийняла вказані кошти та зобов'язалася їх повернути до 01.09.2006 року, зі сплатою щомісячно відсотків в розмірі 2,5 % від загальної позиченої суми, що складає 150 доларів США щомісяця (6000 доларів США х 2,5% / 100 %), крім цього договором обумовлено, що до 01.09.2005 року відповідачка зобов'язана повернути окрім відсотків за користування коштами 3000 доларів США основного боргу (л.с. 7). У зв'язку з невиконання відповідачкою зобов'язання по сплаті відсотків за грудень 2004 року, січень - березень 2005 року та повідомлення нею про відсутність коштів для сплати відсотків за квітень 2005 року, сума заборгованості по відсоткам станом на 01.05.2005 року склала 750 доларів США, згідно слідуючого розрахунку: 150 доларів США (щомісячний розмір відсотків) х 5 місяців (період несплати відсотків грудень 2004 року - квітень 2005 року) = 750 доларів США; 22.03.2005 року між сторонами було укладено письмове доповнення до договору позики від 01.09.2004 року, відповідно до умов якого до основного боргу відповідачки в розмірі 6000 доларів США було зараховано заборгованість за відсотками за період грудень 2004 року - квітень 2005 року в розмірі 750 доларів США, у зв'язку з чим з 01.04.2005 року сума основного боргу склала 6750 доларів США і підлягала поверненню до 01.05.2007 року, а відсотки в розмірі 25 % річних підлягали сплаті з травня 2005 року не пізніше 15 числа місяця за котрий проводилася їх сплата (л.с. 8). Згідно зі ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях, а якщо у зобов'язання визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Взяті на себе зобов'язання за договором позики від 01.09.2004 року та доповненням до нього від 22.03.2005 року відповідачка не виконала, в визначений договором строк не повернула позивачу ні суму основного боргу ні відсотки за користування коштами, про що вказував в ході судового засідання позивач. Відповідачка до суду не з`явилася доказів виконання грошового зобов'язання за договором позики не надала. Відповідно до довідки Харитонівського відділення Криворізької філії Акціонерного комерційного банку «Форум» № 3 від 05.02.2008 року, станом на 05.02.2008 року офіційний курс долара США до гривні складав 505 грн. за 100 доларів США, або 1 долар США = 5,05 грн., а тому сума боргу відповідачки складає 34088 грн. (6750 доларів США х 5,05 грн.) (л.с. 13). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а відповідно до ст. 625 ЦК України боржник звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Оскільки відповідачка [PERSON]не виконала взяті на себе зобов'язання за договором позики від 01.09.2004 року та доповнення до нього від 22.03.2005 року, то суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в повному обсязі та стягнути з відповідачки 34088 грн. в рахунок відшкодування боргу за договором позики. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а оскільки рішенням суду позов позивача задоволено в повному обсязі то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати в розмірі 370 грн. (340 грн. - судовий збір + 30 грн. - витрати на ІТЗ розгляду справи). На підставі викладеного, ст. ст. 23, 207, 533, 599, 610, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України та

Outcome: approved