Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ВАТ «Вінницягазбудсервіс» про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за весь час вимушеного прогулу, мотивуючи тим, що з 17 липня 2006 року він працював на ВАТ „Вінницягазбудсервіс", яке розташоване на території „старого аеропорту" в м.Вінниці по вул.Немирівське шосе, 201, слюсарем-водієм. Знаходячись на роботі 12.06.07 року, під час ремонту автомобіля, позивач отримав черепно-мозкову травму і був доставлений механіком підприємства на службовому автомобілі в травматологічне відділення 2-ї МКЛ. Під час транспортування позивача механік підприємства вмовляв його сказати в лікарні, що травма отримана позивачем вдома. Позивач себе дуже погано почував і не повністю пам'ятав, що казав в приймальному відділенні. Адміністрація ВАТ „Вінницягазбудсервіс" проігнорувала вимоги ст.171 КЗпП України і ніяких документів про отриману позивачу виробничу травму не склала. В лікарняних, які позивач отримував в лікарні, підкреслювалось „професійне захворювання та його наслідки". 16 липня 2007 року позивач вийшов на роботу, але йому стало дуже погано і він знов потрапив до лікарні на лікування. 21 листопада 2007 року позивач, знаходячись на стаціонарному лікуванні в Вінницькій ЦРКЛ, отримав від ВАТ „Вінницягазбудсервіс" конверт, в якому знаходилось повідомлення про його звільнення з роботи 19 листопада 2007 року на підставі п. 5 ст. 40 КЗпП України та „Трудова книжка". Адміністрація ВАТ „Вінницягізбудсервіс" також проігнорувала вимоги того ж п.5 ст. 40 КЗпП України, де вказано що „За працівниками, які втратили працездатність у зв'язку з трудовим каліцтвом або професійним захворюванням, місце роботи (посада) зберігається до відновлення працездатності або встановлення інвалідності". 26 листопада 2007 року позивача виписали зі стаціонарного лікування у Вінницькій ЦРКЛ, але він продовжував хворіти, в зв'язку з чим має намір звернутися до МСЕК для оформлення групи інвалідності. Враховуючи наведене позивач звернувся до суду з даним позовом та просив його задовольнити. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги, мотивуючи обставинами викладеними вище. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнали, мотивуючи тим, що 19 листопада 2007 року позивач був звільнений з роботи у відповідності до п. 5 ст. 40 КЗпГГ України за неявку на роботу протягом більш як чотирьох місяців підряд внаслідок тимчасової непрацездатності. З дати початку останнього лікарняного листа, що був представлений на підприємство, тобто з 16 липня 2007 р. до дати звільнення пройшло більш як чотири місці. Тому звільнений позивач був з 19 листопада 2007 року, про що його було письмово повідомлено та направлено цінним листом трудову книжку. Перші два лікарняні були виписані внаслідок невиробничої травми, на підставі чого, відповідно до чинного законодавства було складено акт про нещасний випадок невиробничого характеру від 11 липня 2007 року у відповідності до письмового пояснення позивача, який під час нещасного випадку був у відпустці, що підтверджується його заявою про надання відпустки. Інші лікарняні листи виписані по причині непрацездатності внаслідок загального захворювання. Оплата лікарняних листів підприємством здійснена в повному обсязі. Крім того, позивачеві було направлено лист з проханням терміново з'явитись на підприємство для повного розрахунку по нарахованій компенсації за невикористану чергову відпустку. Допитаний в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він 12 червня 2007 року проходив виробничу практику на ВАТ «Вінницягазбудсервіс» та був присутнім при нещасному випадку, який стався з позивачем на даному підприємстві. Однак, чи на той час позивач знаходився у відпустці, чи ні свідку невідомо. Вислухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи суд встановив: Відповідно до листа від 19 листопада 2007 року ВАТ «Вінницягазбудсервіс» повідомляло позивача про те, що відповідно до п. 5 ст. 40 КЗпП України позивач звільнений з роботи за його неявку на роботу протягом більше 4 місяців підряд внаслідок тимчасової непрацездатності, в зв'язку з чим йому направлено трудову книжку. Відповідно до витягу трудової книжки [PERSON]позивача звільнено з роботи 19 листопада 2007 року за ст. 40 п. 5 КЗпП України на підставі наказу № 62 від 19 листопада 2007 року, згідно якого з позивачем проведено повний розрахунок. Відповідно до протоколу № 61 засідання профспілкового комітету ВАТ «Вінницягазбудсервіс» від 19 листопада 2007 року даним органом надано згоду на звільнення позивача за п. 5 ст. 40 КЗпП України за неявку на роботу протягом більш як 4 місяці внаслідок тимчасової непрацездатності. Відповідно до лікарняних, наданих позивачем, [PERSON] знаходився на лікуванні в лікарні, починаючи з 16 червня 2007 року по 18 лютого 2008 року внаслідок загального захворювання. Відповідно до довідки Центральної міської клінічної лікарні № 2 м.Вінниці від 15 червня 2007 року [PERSON] знаходився на лікування в нейрохірургічному відділенні МКЛ № 2 з 12 червня по 15 червня 2007 року з діагнозом скальнованої рани тім'яної ділянки, а відповідно до довідки Стрижавської міської лікарні від 22 лютого 2008 року № 41 з 18 червня 2007 року по 7 липня 2007 року в з діагнозом скальнованої рани тім'яної ділянки закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку. Відповідно до договору про надання робочих місць або навчально-виробничих ділянок для проходження учнями ВПУ № 32 виробничої практики від 25 квітня 2007 року та акту дійсно свідок [PERSON] проходив навчально-виробничу практику на ВАТ «Вінницягазбудсервіс» з 16 травня по 24 червня 2007 року. Відповідно од акту про нещасний випадок від 11 липня 2007 року [PERSON] отримав травму на ВАТ «Вінницягазбудсервіс» невиробничого характеру. Відповідно до листа № 325 від 13 грудня 2007 року ВАТ «Вінницягазбудсервіс» повідомляло позивача про необхідність його явки на підприємство для проведення повного розрахунку по нарахованій компенсації за невикористану чергову відпустку. Згідно з листом прокуратури Замостянського району м.Вінниці від 13 січня 2008 року № 98 10 грудня 2007 року помічником прокурора винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи відносно службових осіб ВАТ «Вінницягазбудсервіс» на підставі ч. 2 ст. 6 КПК України. Відповідно до наказу № 32-к від 12 червня 200 року позивачу було надано 4 дні в рахунок чергової відпустки з 11 червня по 14 червня 2007 року на підставі заяви позивача від 9 червня 2007 року. Згідно з поясненнями позивача, він 12 червня 2007 року біля 10 години, знаходячись у себе вдома, спустився в підвал, звідки піднімаючись нагору, вдарився головою. За таких обставин суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] до ВАТ «Вінницягазбудсервіс» про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за весь час вимушеного прогулу слід відмовити в зв'язку з їх необґрунтованістю, оскільки відповідно до п. 5 ст. 40 та ст. 43 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку нез'явлення на роботу протягом більше 4 місяців підряд внаслідок тимчасової непрацездатності, за попередньою згодою профспілкової організації. Як встановлено в ході судового розгляду справи травму, яку отримав позивач 12 червня 2007 року є травмою невиробничого характеру, оскільки позивач на той період знаходився у відпустці, більше 4 місяців він перебував на лікарняному, в зв'язку з чим відповідач мав право на звільнення позивача з роботи за п. 5 ст. 40 КЗпП України, чим він і скористався, крім того, при звільненні позивача було дотримано всіх норм трудового законодавства по звільненню позивача з роботи, зокрема і проведено повний остаточний розрахунок при його звільненні. Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ст.ст. 40 п. 5, 43 КЗпП України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed