Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Вінницької міської ради про визнання права власності, мотивуючи свій позов тим, що згідно договору купівлі-продажу від 10.04.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] і зареєстрованого в реєстрі за [NUMBER] позивач є власником двохкімнатної квартири [ADDRESS]. Дана квартира зареєстрована за нею згідно вказаного договору в КП «ВОО БТІ» 17.04.2008 року і записано в реєстрову книгу [NUMBER] за реєстр. [NUMBER]. Позивач є інвалідом 3 групи внаслідок загального захворювання. Після купівлі квартири позивач збудувала прибудову коридору і кухні до квартири і поряд з будинком збудувала гараж. Згідно матеріалів технічної інвентаризації дані приміщення зазначені як самочинно збудовані та переплановані та складаються з: 3-1 коридор площею 14,3 кв.м., 3-2 кухня площею 10,5 кв.м., 3-8 туалет площею 1,2 кв.м., 3-6 санвузол площею 5,5 кв.м., 3-7 кімната площею 10,4 кв.м. Загальна площа квартири - 77,4 кв.м., житлова - 44,0 кв.м. У дворі будинку гараж літ. «Д» площею 22,0 кв.м. Після завершення будівництва позивач звернулася до ТОВ «АСПО-ЛТД» Вінницької обласної асоціації спеціалістів з охорони праці за проведенням роботи по дослідженню правильності проведеного будівництва до квартири та гаражу, яке дало технічний звіт обстеження та оцінки технічного стану будівельних конструкцій переобладнаних приміщень квартири № 3, прибудови до квартири та гаража по [ADDRESS], відповідно до якого стан будівельних конструкцій оцінюється як задовільний та відповідає вимогам ДБН В.2.2.-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», архітектурно-планувальні та конструктивні рішення даних будівель відповідають будівельним нормам України і санітарно-гігієнічним вимогам та протипожежній безпеці. Після отримання позитивного технічного висновку про стан будівельних конструкцій житлового будинку позивач вирішила прийняти їх до експлуатації. Співвласники по будинку не заперечували проти будівництва прибудови та гаражу, про що надали нотаріально посвідчені заяви. Однак, звернувшись до відділу архітектури та містобудування виконкому Вінницької міської ради позивач з'ясувала, що конфліктна комісія відділу, яка займалась питаннями оформлення актів прийняття до експлуатації, тимчасово не працює, а тому, на даний час питання прийняття до експлуатації мого нерухомого майна є невирішеним. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги повністю та просили їх задовольнити, пославшись на обставини, викладені вище. Представник відповідач в судовому засіданні позов не визнав, заперечивши щодо його задоволення. Мотивуючи безпідставністю такого позову та додатково пояснивши, що дійсно на даний час конфліктна комісія відділу, яка займалась питаннями оформлення актів прийняття до експлуатації Вінницької міської Ради не працює. Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про задоволення позову, оскільки як встановлено в ході судового розгляду позивач згідно договору купівлі-продажу від 10.04.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] і зареєстрованого в реєстрі за [NUMBER] є власником двохкімнатної квартири [ADDRESS]. Дана квартира зареєстрована за позивачем згідно вказаного договору в КП «ВОО БТІ» 17.04.2008 року і записано в реєстрову книгу [NUMBER] за реєстр. [NUMBER]. Позивач є інвалідом 3 групи внаслідок загального захворювання. Після купівлі квартири позивач збудувала прибудову коридору і кухні до квартири і поряд з будинком збудувала гараж. Згідно матеріалів технічної інвентаризації дані приміщення зазначені як самочинно збудовані та переплановані та складаються з: 3-1 коридор площею 14,3 кв.м., 3-2 кухня площею 10,5 кв.м., 3-8 туалет площею 1,2 кв.м., 3-6 санвузол площею 5,5 кв.м., 3-7 кімната площею 10,4 кв.м. Загальна площа квартири - 77,4 кв.м., житлова - 44,0 кв.м. У дворі будинку гараж літ. «Д» площею 22,0 кв.м. Відповідно до висновку ТОВ «АСПО-ЛТД» Вінницької обласної асоціації спеціалістів з охорони праці за проведенням роботи по дослідженню правильності проведеного будівництва до квартири та гаражу стан будівельних конструкцій оцінюється як задовільний та відповідає вимогам ДБН В.2.2.-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», архітектурно-планувальні та конструктивні рішення даних будівель відповідають будівельним нормам України і санітарно-гігієнічним вимогам та протипожежній безпеці. Співвласники, сусіди по будинку, не заперечували проти будівництва прибудови та гаражу, про що надали нотаріально посвідчені заяви. Однак, звернувшись до відділу архітектури та містобудування виконкому Вінницької міської ради позивач з'ясувала, що конфліктна комісія відділу, яка займалась питаннями оформлення актів прийняття до експлуатації, тимчасово не працює, а тому, на даний час питання прийняття до експлуатації мого нерухомого майна є невирішеним. Однак, звернувшись до відділу архітектури та містобудування виконкому Вінницької міської ради у лютому 2008 року позивачем було з'ясовано, що конфліктна комісія відділу, яка займалась питаннями оформлення актів прийняття до експлуатації, на даний час припинила свою роботу, що також ствердив в судовому засіданні представник відповідача. Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про задоволення даного позову та слід визнати за [PERSON] право власності на: 3-1 коридор площею 14,3 кв.м., 3-2 кухня площею 10,5 кв.м., 3-8 туалет площею 1,2 кв.м.,3-6 санвузол площею 5,5 кв.м., 3-7 кімната площею 10,4 кв.м, загальна площа квартири № 3 - 77,4 кв.м., житлова - 44,0 кв.м. по [ADDRESS], а також право власності на гараж літ. «Д» площею 22,0 кв.м. у дворі будинку [ADDRESS], оскільки ст. 16 Цивільного Кодексу України встановлює, що одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів особи є визнання права. Ч. 1 п. 2 ст. 331 ЦК України встановлює, що право власності на новостворене нерухоме майно (будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва ( створення) майна. Згідно ст. 332 ЦК України особа має право використати одну річ для створення іншої речі. Згідно ст. 376 ЦК України на вимогу користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» одним із право встановлювальних документів про право власності на нерухоме майно є рішення суду про визнання речового права на нерухоме майно. Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ст.ст. 16, 331, 332, ст. 376 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved