Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що 31 березня 2008 року о 15.30 год. в м. Дрогобичі по вул. Лесі Українки, відповідач [PERSON], керуючи автомобілем марки Фіат-Діобло, [NUMBER], проїжджаючи нерегульований пішохідний перехід, на якому перебували пішоходи, не зменшив швидкість руху, не зупинився, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого допустив наїзд на неї. В результатів дорожньо-транспортної пригоди вона отримала тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку і з 31 березня по 04 квітня 2008 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні в Дрогобицькій міській лікарні. Згідно акту судово-медичного обстеження за №319 від 02.04.2008 року у неї мались тілесні ушкодження, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров'я. Постановою Дрогобицького міськрайонного суду від 22.04.2008 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та оштрафовано на 50 грн. Внаслідок травмування її автомобілем вона перенесла нестерпний фізичний біль та душевні страждання і переживання за своє здоров'я. Через пошкодження голови і обличчя її по сьогоднішній день турбують головні болі та погане самопочуття. Вона практично була вибита з привичної життєвої колії і не мала можливості займатися улюбленою справою, спілкуватися з товаришами по роботі, друзями. Моральну шкоду вона оцінює в 6000 грн. і дану суму просить стягнути з відповідача, а також понесені нею судові витрати - 60 грн. за сплату судового збору та 30 грн. за сплату ІТЗ. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, яку просить задоволити. Відповідач позов визнав частково і пояснив суду, що дійсно був винуватцем дорожньо-транспортної пригоди за участю позивачки. Він пропонував останній допомогу, від якої вона відмовилась. Вважає, що позивачкою значно завищений розмір відшкодування моральної шкоди і згідний сплатити їй таку лише в сумі 1000 грн. з врахуванням його матеріального стану. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних міркувань. Постановою про відмову в порушення кримінальної справи по факту ДТП, яка мала місце 31.03.2008 року в м. Дрогобичі по вул. Стрийській (ЖРЗПЗ-1455 від 31.03.2008 року) відмовлено в порушенні кримінальної справи за ст. 286 КК України відносно [PERSON] по факту ДТП, яка мала місце 31.03.2008 року, при якій [PERSON] отримала легкі тілесні ушкодження, - на підставі ст. 6 п. 2 КПК України, [PERSON] за порушення п. 12.1, 12.3, 18.1 ПДР України вирішено притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України. Постановою Дрогобицького міськрайонного суду від 22.04.2008 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, а саме за те, що він 31 березня 2008 року о 15.30 год. в м. Дрогобичі по вул. Лесі Українки, керуючи автомобілем марки Фіат-Діобло, [NUMBER], проїжджаючи нерегульований пішохідний перехід, на якому перебували пішоходи, не зменшив швидкість руху, не зупинився, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого допустив наїзд на [PERSON] Згідно акту судово-медичного обстеження за №319 від 02.04.2008 року у [PERSON] внаслідок даної ДТП мались тілесні ушкодження, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров'я. Вирішуючи позов в частині стягнення моральної шкоди в користь позивачки, суд вважає, що він підлягає до часткового задоволення, а саме в розмірі 2000 грн., враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань позивачки, погіршення її здібностей та позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини [PERSON], його матеріальний стан, а також враховуючи вимоги розумності та справедливості. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в дохід держави в сумі 60,00 грн. та витрат на ІТЗ в сумі 30,00 грн., а всього - 90 грн.

Outcome: approved