Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-08 00:00:00

У поданій до суду заяві позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їх неповнолітнього сина у розмірі 300 грн. щомісячно. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину, яка проживає з матір»ю та перебуває на її утриманні. Батько не надає ніяких коштів на її утримання, хоча є здоровим та працездатним, але офіційно не працевлаштований. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги повністю і по аналогічних мотивах. Відповідач позов визнав частково на суму 150 грн., оскільки ніде не працює. Суд, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини та вивчивши матеріали цивільної справи, прийшов до таких висновків. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Як встановлено судом та підтверджено відповідними документами, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.01.2002 року, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], який проживає з матір»ю та з вересня 2007 року - часу, коли батьки стали окремо проживати, перебуває на її повному утриманні. Ці факти, а також те, що відповідач офіційно ніде не працює, має мінливий , непостійний заробіток, сторонами не заперечуються, тому не підлягають доказуванню. Згідно ст.180 СК України батьки зобов”язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Батько дітей не надає коштів на її утримання, що є підставою для стягнення аліментів. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України, а саме менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Вимоги сторін про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є законними, оскільки на даний час відповідач офіційно не працевлаштований, але має змогу виплачувати кошти на утримання дітей, що сторонами не заперечується. Таку обставину суд визнає такою, що має істотне значення для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує думку позивача, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яке є задовільним, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, інших стягнень не проводиться. Таким чином, судом встановлені достатні підстави для задоволення позову. Позов до суду був пред”явлений 01 квітня 2008 року, таким чином з вказаної дати відповідно до ч.1 ст.191 СК України повинні стягуватися аліменти. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При постановленні рішення у зв»язку із задоволенням позову з відповідача підлягає до стягнення судовий збір в прибуток держави та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ згідно положень ч.3 ст.88 ЦПК України в розмірі відповідно 51 грн. 00 коп. та 7 грн. 50 коп., оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат. На підставі наведеного, ст.ст.180, 182, 184, ч.1 ст.191 СК України,

Outcome: approved