Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

10 липня 2007 року до Софіївського районного суду звернувся позивач із зазначеною позовною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що відповідач [PERSON]. 25.04.2005 року уклав із закритим акціонерним товариством “Український мобільний зв'язок” договір про надання послуг мобільного зв'язку №2202125/1.11172330 і 06.05.2005 року договір за №2221414/1.11172330 та додаткові угоди №1856756 і №1879150, які є невід'ємною частиною основних договорів, згідно яких [PERSON]. отримав два термінали мобільного зв'язку за пільговою ціною та два акційних тарифний пакета. Умови договорів та додаткових угод відповідач [PERSON]. не виконував, у зв»язку з чим виникла заборгованість за послуги зв»язку на 01.06.2005 року в сумі 227 грн. 89 коп. У зв»язку з виникненням заборгованості за послуги зв»язку, надання послуг було тимчасово обмежене 19.05.2005 року, в червні і липні 2005 року за утримання номеру в загальній системі ЗАТ «УМЗ» абоненту, відповідно до умов пункту 2.4.2 договору нарахована абонплата в розмірі 103 гривні 01 копійка за місяць, і яка за два місяці склала 206 гривень 02 копійки. Заборгованість станом на 01.08.2005 року склала (227,89+206,02)=433 гривні 91 копійка, у зв»язку з чим порушені пункт 2.4.2 договорів, пункти 4.1.1, 4.1.2 Правил користування мережами мобільного зв»язку «УМЗ». Відповідач [PERSON]. користувався мобільним зв'язком по договору №2202125-25 днів, за порушення пункту 1.1 додаткової йому була нарахована договірна санкція у сумі: 3,65 грн. х (548-25)=1908 гривні 95 копійок (пункт 1.2 додаткової угоди, частина друга статті 546, статті 610, стаття 611, частина друга статті 615 ЦК України). Відповідач [PERSON]. користувався мобільним зв'язком по договору №2221414-14 днів, за порушення пункту 1.1 додаткової йому була нарахована договірна санкція у сумі: 3,65 грн. х (548-14)=1949 гривні 10 копійок (пункт 1.2 додаткової угоди, частина друга статті 546, статті 610, стаття 611, частина друга статті 615 ЦК України). Загальний борг, який підлягає сплаті, становить (1908,95+1949,10)=3858 гривень 05 копійок, тому позивач прохає розглянути його позовні вимоги по суті і стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості за послуги зв'язку 433 гривень 91 копійка, договірну санкцію за дострокове розірвання договорів у сумі 3858 гривень 05 копійок, а також витрати по сплаті судового збору у сумі 51 гривня, витрати на інформаційно-технічне забезпечення процесу в сумі 30,00 гривень. Представник позивача Яновська Ю.О., яка діє на підставі довіреності ЗАТ “Український мобільний зв”язок” за №01-377 від 08 жовтня 2007 року надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність на підставі наявних доказів, позовні вимоги підтримує (а.с.118). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що він втратив паспорт до того, як було укладено договори та додаткові угоди про надання послуг мобільного зв»язку, зазначені угоди він не укладав і не підписував. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення відповідача, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити із наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов»язків є договори та інші правочини. А згідно із ч.2 ст.509 ЦК України зобов»язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Як встановлено ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п»ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною 2 ст.215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON]. заперечує проти того, що 25.04.2005 року він уклав із Закритим акціонерним товариством “Український мобільний зв'язок” договори про надання послуг мобільного зв'язку за №2202125/1.11172330 і 06.05.2005 року за №2221414/1.11172330 (а.с.4,5,7,8), та додаткові угоди №1856756 і №1879150, які є невід'ємними частинами основного договору, згідно яких він отримав два термінали мобільного зв'язку за пільговою ціною та два акційних тарифних пакета (а.с.6,9) на тих підставах, що він до дати укладення договорів та додаткових угод втратив паспорт, на підставі якого укладено договори про надання послуг мобільного зв»язку, тому зазначені договори він не укладав і не підписував. Позиція відповідача знайшла підтвердження наступними доказами у судовому засіданні: по-перше, матеріалами справи №Д-1/29 про втрату паспорта [NUMBER] на ім»я [PERSON] (а.с.52-63), відповідно до яких 26.03.2005 року близько 20-00 в маршрутному автобусі Кривий Ріг-Дніпропетровськ невідомі особи викрали його барсетку, в якій знаходились гроші в сумі 90грн. та паспорт з ідентифікаційним номером; по-друге висновком експерта №58/04-114/117 від 09.04.2008 року, відповідно до якого підписи, виконані від імені [PERSON] в документах: оригіналі договору про надання послуг мобільного зв»язку №№2202125/1.11172330 від 25.04.2005 року; оригіналі додаткової угоди №1856756 до договору про надання послуг мобільного зв»язку №№2202125/1.11172330 від 25.04.2005 року; оригіналі договору про надання послуг мобільного зв»язку №2221414/1.11172330 від 06.05.2005 року; оригіналі додаткової угоди №1879150 до договору про надання послуг мобільного зв»язку №2221414/1.11172330 від 06.05.2005 року виконані не [PERSON], а іншою особою (а.с.103-105). У зв»язку із викладеним суд приходить до висновку, що укладені від імені [PERSON]. правочини є нікчемними, оскільки на виникнення таких зобов»язань була відсутня воля самого [PERSON]., який їх не підписував, а тому не породжують для нього будь-яких прав та обов»язків. На зазначеній підставі у позові слід відмовити. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. До витрат, пов»язаних з розглядом справи, належать також витрати, пов»язані із проведенням судових експертиз (ч.3 ст.79 ЦПК України). Згідно рахунку та квитанції про сплату за проведення почеркознавчої експертизи (а.с.100,102) відповідачем сплачено 1095грн.25коп. Враховуючи те, що Дніпропетровським НДІСЕ Мін»юсту України відмовлено у проведенні почеркознавчої експертизи у зв»язку із відсутністю експертів (а.с.65), вартість експертиз в установах Мін»юсту визначається виходячи із нормативної вартості однієї експертогодини, що встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 01 липня 1996 року №710 із наступними змінами та доповненнями, суд приходить до висновку, що із позивача на користь відповідача підлягає стягненню в повному обсязі вартість проведеної почеркознавчої експертизи Відділенням з експертно-криминалістичного забезпечення роботи КГУ Науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру Управління міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області в сумі 1095грн.25коп. На підставі вищезазначеного,

Outcome: dismissed