Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-08 00:00:00

19.01.2008 року Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона з листопада 1996 року працювала на шахті ім.. 50-річчя СРСР ВАТ «Краснодонвугілля» на ділянці поверхово-технологічного комплексу (надалі ПТК), з листопада 2003 року була переведена на посаду майстра ділянки ПТК. Наказом №1009\к від 22.10.2007 року позивач була звільнена з займаної посади за ч.1 ст. 40 КЗпП України - за скороченням штату. Позивач не згодна зі своїм звільненням, вважає його незаконним, оскільки відповідачем порушені умови звільнення працівника за вказаною статтею, а саме: звільнення відбулося без згоди профспілкової організації, членом якої є позивач; при звільненні позивача відповідачем не враховано, що на утриманні позивача перебуває хвора мати похилого віку, яка є учасником бойових дій, позивач є єдиним працюючим членом сім»ї . Також позивач вказує, що відповідачем було штучно утворене перевищення фактичної чисельності робітників відповідно до штатного розпису, оскільки у квітні 2007 року адміністрацією шахти був прийнятий робітник поза штатом. Враховуючи наведене, позивач просила суд скасувати наказ №1009\к від 22.10.2007 року про її звільнення, поновити її на посаді майстра ділянки ПТК СП шахтоуправління ім.. 50-річчя СРСР ВАТ «Краснодонвугілля» та стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу. У судовому засіданні позивач доповнила позовні вимоги і просила суд подовжити їй строк позовної давності для пред'явлення позову про поновлення її на роботі до суду, пояснивши, що вона не звернулась до суду у передбачений законом місячний строк, оскільки голова профспілки, членом якої вона є, і до якого вона звернулась про правову допомогу, перебував на лікарняному і не зміг своєчасно скласти позовну заяву. Первинно пред'явлений позов підтримала у повному обсязі, дала суду пояснення, аналогічні викладеним у позові. Представник позивача підтримав заявлений позов у повному обсязі; суду пояснив, що [PERSON] тривалий час працює в СП шахтоуправління ім.. 50-річчя СРСР ВАТ «Краснодонву гілля» і є членом профспілки вказаного підприємства. У жовтні 2007 року наказом директора шахти вона була звільнена за скороченням штату. Представник позивача вказав, що на розгляд профспілки було подане подання адміністрації підприємства щодо звільнення [PERSON], і розглянувши вказане подання профспілка не дала своєї згоди на її звільнення, про що була дана мотивована відповідь. Але вказаний факт адміністрацією шахти був проігнорований. Також при звільненні [PERSON] були порушені вимоги ст.. 42 КЗпП України, оскільки при скороченні штату вона має переважне право на залишення на роботі як особа, в сім»ї якої немає інших працівників з самостійним заробітком. Щодо пропуску процесуального строку для звернення до суду з приводу звільнення, представник позивача пояснив, що [PERSON] своєчасно звернулась до нього, як до голови профспілкової організації підприємства, із проханням оказати їй правову допомогу у складанні позовної заяви, але через перебування його на лікарняному від не зміг своєчасно звернутися до суду за захистом прав [PERSON] Просив суд подовжити процесуальний строк та задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача ВАТ «Краснодонвугілля» у судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що вважає звільнення [PERSON] законним, оскільки адміністрація підприємства своєчасно внесла подання щодо її звільнення на розгляд профспілки підприємства, але отримала відмову, яка, на думку представника відповідача, була не мотивована. Крім того він зазначив, що позивач неодноразово притягувалась до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни. Також представник відповідача вважає неповажними причини пропуску позивачем строку для звернення до суду з приводу трудового спору і просить суд відмовити у задоволенні позову у зв»язку з пропуском строку позовної давності. Як представник третьої особи, [PERSON] позов не визнав. Вислухавши пояснення сторін,свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд визнає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно з записами у трудовій книжці позивача, вона 04.11.1996 року прийнята спочатку ученицею оператора, а потім оператором гідро шахти ім.. 50-річчя СРСР в\о «Краснодонвугілля». 26.11.2003 рок вона була переведена майстром погрузки. 23.10.2007 року позивач біла звільнена за п.1 ст. 40 КЗпП України - за скороченням штату. До матеріалів справи додана копія наказу № 1009\к від 22.10.2007 року про звільнення позивача з 23.10.2007 року за ч.1 ст. 40 КЗпП України, з яким позивач була ознайомлена належним чином. Вказані факти сторонами не оспорюють ся. Відповідно до ч.1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою до суду у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення, або з дня видачі трудової книжки. Статтею 234 КЗпП України зазначено, що у разі пропуску з поважних причин строків, встановлених ст.. 233 КЗпП України, суд може поновити ці строки. Вислухавши пояснення позивача та її представника щодо причин пропуску строків для звернення до суду з приводу звільнення працівника, суд визнає ці причини поважними і вважає за необхідне поновити [PERSON] процесуальний строк для звернення до суду із заявою про визнання незаконним її звільнення. Розглядаючи позов в частині визнання незаконним звільнення позивача суд встановив, що згідно з випискою із штатного розпису СП «шахтоуправління ім. 50-річчя СРСР», на дільниці технологічного комплексу поверхні повинно працювати 5 осіб на посаді майстра, а фактично працюють 6 осіб (а.с.9). 12.07.2007 року рішенням комісії зі скорочення штату робітників блоку «ім.. 50-річчя СРСР» [PERSON] була подана на звільнення (а.с. 6). Допитані у судовому засіданні свідки - [PERSON] і [PERSON] пояснили, що вказане рішення було прийнято через те, що [PERSON] неодноразово притягувалась до дисциплінарної відповідальності, оскільки порушувала трудову дисципліну. Свідок [PERSON] пояснила, що всі майстри ділянки ПТК мають рівний кваліфікаційний урівень, та приблизно однакову продуктивність праці. Із виписки з протоколу засідання комісії вбачається, що комісією були розглянуті 6 кандидатур, які займають посаду майстра ПТК. З вказаних осіб 3 особи мають переважне право на залишення на роботі ([PERSON] - утримує дитину, [PERSON] - Чорнобиль, [PERSON] - мати-одиначка). У матеріалах справи [PERSON] не зазначено, що на її утриманні перебуває мати похилого віку, з якою вона проживає, що підтверджено довідкою з місця проживання позивача (а.с. 20). Крім того, до матеріалів справи додане письмо голови Красно донської міської організації ветеранів №98 від 07.11.2007 року, у якому зазначено, що на утримання [PERSON] перебуває учасник бойових дій Великої вітчизняної війни, інвалід другої групи, 83 річна [PERSON], яка є матір»ю позивача. Організація ветеранів зверталась до адміністрації шахти із проханням не звільняти [PERSON] (а.с.19). Вказані обставини адміністрацією підприємства не були прийняті до уваги при вирішенні питання про звільнення [PERSON] Згідно зі ст.. 42 КЗпП України, при скороченні чисельності чи штату працівників, переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією та продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності та кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається… особам, в сім»ях яких немає інших працівників з самостійним заробітком, працівникам з тривалим і безперервним стажем роботи на даному підприємстві. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що при вирішенні питання про звільнення позивача за скороченням штату адміністрацією підприємства не були прийняті до уваги всі обставини сімейного стану [PERSON], які мають суттєве значення. Також із матеріалів справи вбачається, що майстрами ПТК працюють: [PERSON] (майстер з 23.07.2005 року, має менший трудовий стаж) та [PERSON] (пенсіонерка). Тобто суд вважає, що рішення про звільнення позивача комісією зі скорочення штату прийняте необґрунтовано, оскільки на ділянці шахти, де проводилось скорочення штату, працюють інші особи, які, на думку суду, мають менше переважне право на залишення на роботі.. Також у суді доведено, що позивач є членом незалежної профспілки гірників шахти ім.. 50 річчя СРСР. Відповідно до ч.1 ст. 43 КЗпП України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених п.1 ст. 40 КЗпП України (крім випадків ліквідації підприємства) може бути проведене лише за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Із матеріалів справи вбачається, що адміністрація підприємства своєчасно внесла подання про дачу згоди на звільнення позивача до НПГ шахти ім.. 50-річчя СРСР (а.с.3). Вказане подання було розглянуте на засіданні виконкому НПГ, та було прийняте рішення не давати згоду на звільнення [PERSON], оскільки вона утримує мати похилого віку, крім того у відповіді зазначено, що [PERSON] були запропоновані місця роботи, які не відповідають її спеціальності. (а.с.11). Відмова у дачі згоди на звільнення позивача мотивована та містить посилання на законодавство України. Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що при звільнення позивача за скороченням штату адміністрацією підприємства були порушені норми КзпП України і є незаконним. Згідно зі ст.. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законних підстав працівник повинен бути поновлений на попередній роботі. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним скасувати наказ директора СП «Шахтоуправління ім.. 50 річчя СРСР» №1009\к від 22.10.2007 року та поновити [PERSON] на посаді майстра ділянки ПТК СП «Шахтоуправління ім.. 50 річчя СРСР» з 23.10.2007 року. Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23.10.2007 року по 09.07.2008 року включно, виходячи із середнього заробітку позивача, який передував звільненню. Відповідно д ст.. 88 ЦПК України, з відповідача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді.

Outcome: approved