Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить виселити [PERSON] і [PERSON] з займаного житлового приміщення [ADDRESS] без надання іншого житла , а також відшкодувати судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником будинку [ADDRESS] . З відповідачем [PERSON]було укладено договір на визначений строк, однак в порушення умов договору, відповідач у визначений строк житлове приміщення не звільняє. Представник відповідача [PERSON]. позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що дійсно було укладено договір на певний строк, який позивач продовжувати відмовляється При цьому після закінчення дії договору ні одною із сторін вимоги про припинення дії договору не заявлялось. Отже договірні відносини між сторонами вважаються продовженими на раніш встановлений строк. Іншого житла відповідач разом з неповнолітньою донькою [PERSON] не має. Суд вислухавши пояснення представника позивача Завгородню Н.С., представника відповідача [PERSON]., допитавши свідка [PERSON] ,вивчивши письмові докази по справі, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. ст. 319,317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє , користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона -власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Відповідно до ст. 821 ЦК України договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Під час судового розгляду судом встановлено, що Закрите акціонерне товариство «Дослідний завод зварювального устаткування інституту електрозварювання ім.. Є.О. Патона» набуло право власності на адміністративно-побутовий корпус [ADDRESS] 12.06.2002р. 22 травня 2006 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди житлового приміщення [ADDRESS] . Відповідно до п. 6.1 Договору позивач надав відповідачу у користування терміном на три місяці , а саме з 22 травня 2006 року по 22 серпня 2006 року. Відповідно до п. 3.1.3 вказаного договору позивач має право вимагати від відповідача звільнення житлового приміщення після закінчення терміну договору оренди , а також при розірванні договору . Відповідно до п. 3.2.3 вказаного договору відповідач мав право не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення дії договору звернутись до позивача з пропозицією подовжити договір оренди, або укласти новий. Відповідно до п. 2.2.7 вказаного договору відповідач зобов'язався звільнити житлове приміщення , яке орендується , після закінчення обумовленого в цьому договорі терміну оренди ,а також розірванні договору. 06 серпня 2007 року позивач направив відповідачу повідомлення про необхідність звільнення займаного приміщення протягом 14 днів. Отже строк дії договору закінчився . При цьому відповідач продовжує займати житлове приміщення без відповідних підстав, порушуючи умови договору. Відповідач [PERSON] зареєстрована в гуртожитку, що[ADDRESS] до 28.02.2012 року. Відповідач [PERSON] є неповнолітньою особою і не має цивільної дієздатності. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором бо законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оцінюючи встановлені обставини справи та норми діючого законодавства, які їх регулюють, суд приходить до переконання що вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки відповідач в порушення умов укладеного з позивачем договору, свої зобов'язання щодо звільнення приміщення не виконує , що призводить до порушення прав ЗАТ «Дослідний завод зварювального устаткування інституту електрозварювання ім.. Є.О. Патона» як власника житлового приміщення та завдає матеріальних збитків. За таких обставин вимоги про зобов'язання відповідача з залежною від неї особою [PERSON] звільнити займане приміщення підлягають задоволенню, а судові витрати відшкодуванню в розмірі 16гр., виходячи з характеру заявлених немайнових вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved