Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-25 00:00:00

06.05.2008 року [PERSON]. звернулася з позовною заявою до колишнього чоловіка [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано і від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] народження, батьком якого є відповідач. Вказує, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, за станом здоров'я спроможний сплачувати аліменти, інших утриманців не має, а тому просила суд позов задовольнити. На судовому засіданні представник позивача [PERSON]. вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі. Відповідач на судове засідання не прибув, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки , про причину неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України . Суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який 31 жовтня 2006 р. розірвано у відділі реєстрації актів цивільного стану Краснопільського районного управління Сумської області, актовий запис № 109. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] народження, батьком якого є [PERSON]. Дитина сторін проживає разом з позивачкою і повністю знаходиться на її утриманні ( а. с. 4 - 6 ). У суді знайшов підтвердження факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків, оскільки він добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у тому числі і продуктами харчування, за станом здоров'я спроможний сплачувати аліменти, інших утриманців не має, працює на тимчасових роботах і отримує мінливий заробіток. Відповідач не надав суду доказів щодо його стану здоров'я та матеріального становища, наявності у нього аліментів інших дітей, які враховуються при визначенні розміру аліментів. Ст.ст. 180 - 183 Сімейного Кодексу України передбачено зобов'язання батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, способи виконання батьками цього обов'язку та розмір стягуваних аліментів. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, коли аліменти визначаються в твердій грошовій сумі. Статтею 184 Сімейного Кодексу України визначено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, за заявою одержувача суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог і з відповідача стягує аліменти в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 367 ЦПК примінити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. ст. 180- 183, 184, 192 Сімейного Кодексу України, врахувавши обставини, передбачені ч.1 ст. 182 СК України ,

Outcome: approved