Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, сум по оплаті відпустки, а також матеріальної шкоди, в якій зазначає, що вона знаходилась в трудових правовідносинах з Лозівським міським Палацом культури, працювала керівником зразкової студії образотворчого мистецтва «Райдуга». 09 вересня 2004 року наказом № 142-К була звільнена по ст. 40 п. 1 КЗпП України, в зв'язку з скороченням штатів працівників, з звільненням не згодна, вважає, що воно проведено з порушенням норм трудового законодавства, оскільки було порушено ст. 149-2 КЗпП України - їй не були пропоновані посади які малися на той час в Лозівському міському Палаці культури, крім того при її звільненні з неї було стягнуто 167,76 грн. нібито виплачені за раніше використану відпустку, що являється порушенням ст. 129 КЗпП України, так як відрахування з вихідної допомоги та компенсаційних виплат не допускається. Крім того, вважає, що діями колишнього директора Лозівського міського Палацу культури їй була завдана моральна шкода, яку вона оцінює в 10 000 грн., так як вона залишилася без роботи, була змушена пристосовуватися до нових обставин в житті, терпіла приниження. Позивач у судовому засіданні вимоги, викладені в позовній заяві підтримала в повному обсязі та просила поновити її на роботі на посаді керівника зразкової студії образотворчого мистецтва «Райдуга» Лозівського міського Палацу культури та стягнути з відповідача за час вимушеного прогулу 8 460 грн. та 10 000 грн. моральної шкоди. Представник відповідача - Лозівського міського Палацу культури у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що в зв'язку з недостатнім фінансуванням Лозівського міського ПК було прийняте рішення про скорочення штатів. На підставі цього було написане подання в профспілковий комітет про дачу згоди на скорочення штату, яким було прийняте рішення про дачу згоди на скорочення штату. [PERSON] була повідомлена про її скорочення та їй були запропоновані інші вакансії які малися на той час, однак від пропонованої роботи вона відмовилася, про що були складені акти. При звільнені з [PERSON] був зроблений повний розрахунок. Вважає, що звільнення позивача проведено у відповідності з діючим трудовим законодавством, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. Треті особи - директор Лозівського міського Палацу культури - [PERSON], [PERSON], начальник відділу культури Лозівської міської ради Харківської області - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та пояснили, що звільнення [PERSON] проведено у відповідності до норм трудового законодавства та проведені всі розрахунки по заробітній платі, а тому підстав для поновлення її на роботі в якості керівника зразкової студії образотворчого мистецтва «Райдуга» Лозівського міського Палацу культури немає. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що працює начальником АХВ Лозівського міського палацу культури, їй відомо, що [PERSON] звільнили, про що було засідання трудового колективу, їй пропонували вакантні посади - прибиральниці санвузлів та прибиральниці службових приміщень, але вона відмовилась, про це був складений акт, де вона підписалась як свідок, крім того їй повідомляли, що в липні будуть звільняться посади комірника і культпрацівника і було запропоновано написати заяву про перевід, але вона відмовилася, про був також складений акт. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що працює заступником директора загальних питань Лозівського міського палацу культури, що вона була присутня при складанні двох актів, стосовно відмови позивачки від запропонованої посади. Перший акт складений про те, що їй пропонувалося дві вакантні посади, перша - прибиральниця санвузлів, друга - прибиральниця службових приміщень, про що вона відмовилась. На той час були лише ці дві вакантні посади. [PERSON] відмовилась від даних посад. Це було заактовано в день її відмови. Крім цих двох посад, позивачу пропонували ще посаду культпрацівника і кладовщика - це було пізніш. Свідок підписувала всі акти. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що працює інженером по охороні праці Лозівського міського палацу культури, вона була присутня при складанні двох актів, стосовно відмови позивача від запропонованих посад. Перший акт складений про те, що позивачу пропонувалося дві вакантні посади, перша - прибиральниця санвузлів, друга - прибиральниця службових приміщень, але вона відмовилась. Це було заактовано в день її відмови. Крім цих двох посад, позивачу пропонували ще посаду культпрацівника і комірника - це було в той же день - 09 липня 2004 року. 12 липня 2004 року був складений третій акт про те, що [PERSON] пропонувала ознайомитись з обов'язками прибиральниці санвузлів, та прибиральниці службових приміщень. Свідок їй пропонувала вакансію культпрацівника і комірника, так як вони звільнялись, але [PERSON] відмовилась. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що працює бухгалтером Лозівського міського палацу культури, на період 2004 року працювала і була головою профкома Лозівського міського палацу культури. На засіданні профкому вони обговорювали подання директора на скорочення посади, яку займала [PERSON] Вважає, що [PERSON] звільнили законно, так як з вищестоящої організації їм передали наказ про скорочення, а потім був наказ директора Лозівського міського палацу культури, який був представлений профсоюзному комітету. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що працює завідуючою художньої майстерні Лозівського міського палацу культури, їй відомо, що коли [PERSON] звільняли, то пропонувались вакантні посади, від яких вона відмовилась, про що були складені відповідні акти. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що працює головним бухгалтером Лозівського міського палацу культури, в листопаді 2005 року, згідно запиту прокуратури, у них була перевірка Державним департаментом нагляду за додержанням законодавства про працю, був присутній працівник територіальної державної інспекції праці, все було перевірено, нарікань та зауважень не було. [PERSON] було виплачено все. Крім того в вересні 2004 року було збільшення заробітної плати, але наказ прийшов в жовтні, і вони відразу зробили перерахунок і сплатили [PERSON]. На теперішній час заборгованості перед [PERSON] не має. Заслухавши пояснення сторін, третіх осіб, свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають з наступних підстав. З 01.08.1980 року позивач працювала керівником ізостудії в Палаці культури ЛКМЗ, з 01.01.2001 року звільнена по переводу в Лозівський міський Палац культури керівника зразкової студії образотворчого мистецтва «Райдуга», 09.09.2004 року звільнена з займаної посади у зв'язку із скороченням штатів, що підтверджується записами в трудовій книжці (т.1, а.с. 4-9). Згідно протоколу спільного засідання адміністрації та профсоюзного комітету від 01.07.2004 року про виконання колективного договору за 1 півріччя 2004 року та підсумків фінансово-економічної діяльності, в зв'язку з недостатнім фінансуванням закладів культури в 2003 році та в 1 півріччі 2004 року було вирішено вважати недоцільним подальше функціонування студії образотворчого мистецтва «Райдуга» Лозівського міського Палацу культури (т. 1, а.с. 141, 146). 07.07.2004 року директором Лозівського міського Палацу культури [PERSON] був виданий наказ за № 22 про скорочення чисельності працівників в зв'язку з недостатнім фінансуванням міського Палацу культури, який знаходиться на бюджетному фінансуванні, у тому числі недостатнім забезпеченням коштів з бюджету Лозівської міської ради (т. 1, а.с. 50). Цього ж дня директор Лозівського міського Палацу культури звернувся з поданням до профспілкового комітету про дачу згоди на скорочення чисельності штату працівників на одну одиницю - посаду керівника зразкової студії образотворчого мистецтва «Райдуга» (т. 1, а.с. 46, 49). Згідно з витягу протоколу засідання профсоюзного комітету № 20 від 07.07.2004 року, де були присутні всі сім членів профспілкового комітету та були запрошені виконуючій обов'язків головного спеціаліста з кадрової роботи [PERSON] та керівник зразкової студії образотворчого мистецтва «Райдуга» [PERSON], було вирішено дати згоду на скорочення чисельності штату працівників на одну одиницю - посаду керівника зразкової студії образотворчого мистецтва «Райдуга», яку займає [PERSON] (т.1, а.с. 44-45). 09.07.2004 року комісією у складі працівників Лозівського міського Палацу культури було складено акт, що [PERSON] була ознайомлена з наказом № 98-к від 08.07.2004 року про скорочення чисельності штату працівників та їй була вручена копія наказу і були пропоновані посади для подальшого працевлаштування, згідно вакантних посад: прибиральник санвузлів та прибиральник службових приміщень, від яких вона відмовилася. 12.07.2004 року [PERSON] було також повідомлено, що в липні будуть звільнятися посади комірника та культпрацівника, оскільки [PERSON] з 13.07.2004 року по 30.08.2004 року буде знаходитись у щорічній відпустці, то їй було пропоновано, у разі згоди про працевлаштування на ці посади, написати заяву про перевід, однак вона відмовилася, про що було складено акт (т. 2, а.с. 18). На підставі витягу протоколу профспілкового комітету № 26 від 08.09.2004 року було дано згоду на звільнення [PERSON] - керівника зразкової студії образотворчого мистецтва «Райдуга» на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України, в зв'язку із скороченням штату працівників. При звільненні [PERSON] з посади за видатковим касовим ордером № 352 від 09.09.2004 року з нею був проведений повний розрахунок у розмірі 127,88 грн., в жовтні 2004 року було зроблено перерахунок остаточного розрахунку і виплачено позивачу по видатковому касовому ордеру № 464 від 27.10.2004 року 453,34 грн. (т. 3, а.с. 137-140). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що звільнення [PERSON] було проведено з урахуванням трудового законодавства, так як згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Згідно з роз'яснень п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 зі змінами та доповненнями «Про практику розгляду судами трудових спорів» розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. 1 с. 40 КЗпП України суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мало місце скорочення чисельності або штату працівників, чи попереджався працівник за два місяці про наступне вивільнення, чи пропонувалися йому інші посади, від яких працівник відмовився. В судовому засіданні встановлено, що позивач була повідомлена про скорочення чисельності штату працівників за два місяця, їй було запропоновано інші вакантні посади, від яких вона відмовилася, про що складені акти, з нею був проведений повний розрахунок, таким чином, суд вважає, що звільнення [PERSON] було проведено з урахуванням норм діючого трудового законодавства, тому в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Лозівського міського Палацу культури про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, сум по оплаті відпустки необхідно відмовити. Позивач також просить стягнути з відповідача на її користь спричинену моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., суд в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовляє, так як згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, спричинена фізичній особі протиправними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її спричинила, за наявністю її вини, а як вбачається із матеріалів справи вини відповідача в судовому засіданні не встановлена, і позивачем не доказана, оскільки її звільнення було проведено з урахуванням норм діючого трудового законодавства.

Outcome: dismissed