Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-07 00:00:00

[PERSON] 12 листопада 2007 року звернувся в суд з позовною заявою до ВАТ “Закарпатнафтопродукт-Мукачево” - про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди в розмірі 10.000 гривень. Позивач мотивує свою позовну заяву тим, що голова правління ВАТ “Закарпатнафтопродукт-Мукачево” Гольберг Б.С. своїм наказом №381”К” від 11 жовтня 2007 року звільнив його з роботи - посади оператора заправних станцій за прогул(відсутність на роботі з 06.09.2007 року) за ч.4 ст.40 КЗпП України. Даний наказ він вважає незаконним тому, що ніякого узгодження з профспілковим комітетом питання про його звільнення , як це зазначено в наказі, не було. Письмові пояснення, які він давав щодо причини відсутності до уваги не брались. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі та пояснив, що причина його звільнення одна - упереджене ставлення керівництва, яке навіть проігнорувало обов”язкове погодження, в даному випадку, питання про звільнення з профспілковим комітетом. На засідання його ніхто не запрошував, а була дана тільки формальна відповідь, що таке питання розглядалось профспілковим комітетом. Причину відсутності на роботі позивач пояснює знаходженням у відпустці. Заява про відпустку була ним написана і передана у відділ кадрів, про що також було поставлено до відому старшого оператора [PERSON], якого призначено на його місце після тривалого лікування. Відшкодування моральної шкоди позивач обгрунтовує порушення роботодавцем його законних прав, які призвели до моральних страждань. Позивач пояснив, що 09 вересня 2002 року він отримав внаслідок нещасного випадку на виробництві травму, став інвалідом ІІІ групи з 50% втратою працездатності, його перевели на посаду старшого оператора після чого почалися нападки з боку керівництва, натяки про звільнення за власним бажанням. І результатом явилось дане звільнення. Розмір моральної шкоди оцінює в 10.000 гривень. Крім цього, позивач також поставив вимогу про виплату йому ВАТ “Закарпатнафтопродукт-Мукачево” 25% надбавки до посадового окладу за роботу в населеному пункті [ADDRESS] якому надано статус гірського, починаючи з листопада 2001 року. Представник відповідача позовні вимоги заявлені позивачем не визнав заперечуючи їх тим, що 10 жовтня 2007 року начальник управління АЗС - Мірошниченко Р.В. виявив відсутність позивача на робочому місці без поважних причин. Виявилось, що старший оператор [PERSON]. мав інформацію про те, що позивач не виходить на роботу, але заміняв його іншими працівниками про що [PERSON]. вказував у своїх службових записках. У службовій записці від 10.10.2007 року [PERSON]. зазначив, що [PERSON] з 6.09.2007 року по 10.10.2007 року не з”явився на роботі мотивуючи тим, що він у відпустці . 11 жовтня 2007 року складено акт про відсутність позивача на роботі без поважних причин. Профспілковий комітет розглядав звернення голови правління ВАТ “Закарпатнафтопродукт” про дачу згоди на звільнення [PERSON] з роботи , що підтверджується протоколом засідання профкому від 10 жовтня 2007 року. Також представник відповідача заперечив відшкодування позивачу моральної шкоди як необгрунтованої та виплати 25% надбавки до посадового окладу посилаючись на те, що лише на підставі посвідчення мають нараховуватись такі доплати. Позивачем такого посвідчення не було надано. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON]. - начальник відділу кадрів ВАТ “Закарпатнафтопродукт-Мукачево”, - пояснила, що підставою для звільнення [PERSON] з роботи явилось те, що він перебуваючи у відпустці не вийшов своєчасно на роботу після її завершення. Проводились профспілкові збори на яких [PERSON] не був присутній. Свідок також підтвердила, що особисто бачила заяву [PERSON] про надання відпустки, яку вона передала начальнику управління і вона цю заяву зареєструвала. Свідок [PERSON]. в судовому засіданні також підтвердив, що [PERSON] тривалий час лікувався внаслідок виробничої травми. Про відпустку [PERSON] йому говорив, але чи така заява подавалась до відділу кадрів він не знає. Позивач тільки повідомляв його , що знаходиться у відпустці, про що він і вказав у своїй службовій записці. Суд заслухавши сторони, детально та всебічно дослідивши докази, матеріали справи дійшов обгрунтованого висновку задоволити позовну заяву повністю. В судовому засіданні позивачем доведено, що він перебував у відпустці згідно поданої заяви і вийшов на роботу 04 жовтня 2007 року, а 11 жовтня 2007 року своїм наказом №381”К” голова правління Гольберг Б.С. звільнив [PERSON] з роботи за прогул (відсутність на роботі з 06.09.2007 року). Допитана в якості свідка [PERSON]. - начальник відділу кадрів, пояснила, що бачила заяву [PERSON] про відпустку, яку передала особисто начальнику управління. Свідок [PERSON]. - старший оператор АЗС , також підтвердив , що [PERSON] повідомляв його, що знаходиться у відпустці, про що він зазначив у своїй службовій записці, яка міститься в матеріалах справи ( а.с. 43) і підтверджує покази самого позивача, а також свідка [PERSON]. щодо наявності заяви про відпустку, яка з незрозумілих причин пропала після передачі начальнику управління. Суд вважає неправомірним висновок комісії від 11 жовтня 2007 року в складі трьох осіб, яка рекомедує голові управління звільнити [PERSON] за прогули і саме основне те, що цей висновок затверджено головою правління ВАТ Закарпатнафтопродукт-Мукачево” Гольбергом Б.С. який підписаний також головою профспілки Дробишевим Г.М. /а.с. 47 /. Не відповідає передбаченим вимогам також протокол засідання профкому від 11 жовтня 2007 року /а.с. 44/. В якому зазначено, що присутні дві особи - той же Дробишев Г.М. - голова профкому і Корокнай О.А.- скарбник. В протоколі відсутні відомості щодо кількості членів профкому, а також явки безпосередньо [PERSON], містяться тільки дані про слухання голови профкому Дробишева Г.М. і рішення про надання згоди профспілки на звільнення оператора АЗС №8 [PERSON] з ініціативи роботодавця. Підписаний протокол головою профспілки Дробишевим Г.М. та Корокнай О.А.. Суд дійшов обгрунтованого висновку, що в даному випадку розірвання трудового договору з ініціативи власника проведено з грубим порушенням вимог ст.43 КЗпП України згідно якої, розірвання трудового договору з підстав передбачених ч.4 ст.40 КЗпП України, може бути проведено лише за попередньою згодою первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, з обов”язковою присутностю працівника і лише за його заявою в разі відсутності. Позивач [PERSON] не був присутнім на профкомі і заяви про розгляд питання про звільнення без його участі не подавав. Наданий суду протокол засідання профкому взагалі не відповідає передбаченим вимогам. В даному випадку питання про звільнення [PERSON] з роботи фактично узгодили між собою голова правління ВАТ “Закарпатнафтопродукт-Мукачево”, Б.С.Гольберг та голова профспілки Г.М.Дробишев. Суд позбавлений можливості допитати в якості свідків [PERSON]. та [PERSON]. у зв”язку з їх звільненням з роботи ( а.с 87). Фактично наказ про звільнення [PERSON] з роботи та засідання профкому відбулися в один день - 11 жовтня 2007 року /а.с. 11; 44 /. На підставі наданих письмових доказів , показів свідків [PERSON]., [PERSON], висновку територіальної державної інспекції праці у Закарпатьскій області щодо незаконності звільнення [PERSON] з роботи за його зверненням до даного органу ( а.с. 9-10), суд вважає покласти матеріальну відповідальність за вимушений прогул у зв”язку з незаконним звільненням [PERSON] на відповідача. Загальна кількість днів вимушеного прогулу становить 145 днів з 11 жовтня 2007 року по 8 травня 2008 року. За останні два повні робочі місяці - липень та серпень 2007 року [PERSON] відпрацював по 22 дні. У липні місяці нараховано 1.054 грн. 90 коп., серпні 981 грн.30 коп., вересень місяць- 154 грн.45 коп.. За один робочий день заробітна плата [PERSON] становила 46 грн.28 коп. На час вимушеного прогулу [PERSON]необхідно виплатити 6.710 грн. 60 коп., також підлягає нарахуванню та виплата [PERSON]надбавка до посадового окладу в розмірі 25% - згідно Постанови Кабінету Міністрів України №648 від 11.08.1995 року “Про умови праці осіб, які працюють в гірських районах” та Закону України “Про статус гірських населених пунктів” починаючи з листопада 2001 року. На підставі записів у трудовій книжці ( а.с. 21). Моральна шкода підлягає частковому задоволенню. Згідно вимог ст.237-1 КЗпП України - відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівникам проводиться в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв”язків і вимагають додаткових зусиль для організації свого життя. В судовому засіданні [PERSON] обгрунтував заподіяння відповідачем моральної шкоди, так як він отримав на даному виробництві виробничу травму, став інвалідом ІІІ групи і в результаті упередженого ставлення керівництва ВАТ “Закарпатнафтопродукт-Мукачево” був незаконно звільнений з роботи. Згідно вимог ч.1; ч.2 ст.235 КЗпП України - у разі незаконного звільнення працівник повинен бути поновлений на попередній роботі, також підлягає виплаті середній заробіток за час вимушеного прогулу, але не більше як за один рік. Ст. 238 КЗпП України передбачено задоволення грошових вимог працівника про виплату належних сум без обмеження будь яким строком. На підставі вищенаведеного

Outcome: approved