Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-13 00:00:00

З основного позову вбачається наступне. У вересні 1999 року позивачі взяли в борг у [PERSON] доларів США, які останній надав їм під умовою застави своєї квартири[ADDRESS] Від розписки про отримання боргу відповідач відмовився. Строк повернення боргу не обговорювався. Але згідно домовленості за пропозицією [PERSON]зазначена квартира була оформлена як договір купівлі-продажу, який був укладений 14.09.99 приватним нотаріусом [PERSON] З [PERSON] було також погоджено, що після повернення боргу квартира знову буде переоформлена на позивачів. На початку 2000 року [PERSON] почав вимагати у позивачів повернення боргу, який йому було повернуто у вигляді 1100 доларів США та гаража вартістю 300 доларів США в гаражному кооперативі № 8. Але відповідач відмовився переоформити квартиру на позивачів. З наведених підстав просили суд визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири, так як він є удаваною угодою, який приховує договір застави, а оскільки борг виплачено, просили суд визнати право власності на квартиру. З цих же підстав просили визнати недійсним договір купівлі-продажу гаража в гаражному кооперативі № 8 та просили стягнути з відповідача різницю між сумою боргу і вартістю автомобіля «Опель-Кадет», переданого відповідачу в заставу за борг в сумі 500 доларів США, які вони брали в квітні 2000 року і який відповідач продав без їх згоди. В подальшому позивачі змінили підстави позову, просили визнати удаваним договір купівлі-продажу спірної квартири, визнавши його договором застави, а договір позики грошових коштів під заставу квартири припинити у зв'язку з поверненням грошових коштів відповідачу та визнати припиненим договір застави спірної квартири, від інших позовних вимог відмовились. Відповідач [PERSON], не визнаючи вимог позивачів, звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому зазначив, що згідно укладеного 14.09.99 року договору купівлі-продажу спірної квартири він є її власником. З часу придбання квартири відповідачі [PERSON] [PERSON] та [PERSON] втратили на неї право, однак до теперішнього часу проживають в квартирі, в ній зареєстровані і добровільно не звільняють. Крім того, без його згоди та відома за цей час вселили і зареєстрували в квартирі свого зятя [PERSON], що є незаконним. Тому просить суд визнати реєстрацію [PERSON]. в квартирі недійсною та виселити з вказаної квартири [PERSON]., [PERSON][PERSON]. (дівоче прізвище [PERSON]), [PERSON]. з неповнолітнім [PERSON] В судовому засіданні позивачі по первісному позову підтримали свої вимоги з наведених підстав. [PERSON] пояснила суду, що на початку 1999 року вона вступила у фірму «Скайлайн», для участі в якій по навчальній програмі «Шлях до успіху» необхідно було заплатити 1400 доларів США, при цьому фірмою обіцялося швидке повернення коштів з прибутком. Таких коштів у них в сім'ї не було і за порадою знайомих вона звернулася до [PERSON] який давав людям гроші в борг. Після зустрічі з ним [PERSON] пообіцяв надати їм необхідну суму, але не розпискою, а на умовах застави квартири. Це її та членів сім'ї влаштовувало, оскільки вона розраховувала на швидкий прибуток на фірмі та повернення боргу. Однак в подальшому [PERSON] переконав їх оформити забезпечення боргу не заставою, а договором купівлі-продажу квартири, пообіцявши після повернення боргу відразу переоформити квартиру на їх сім'ю. Вона разом з чоловіком і дочкою погодились на такі умови, оскільки в дійсності ніякого наміру продавати квартиру не мали і переїжджати кудись в інше місце не збиралися, повністю довірилися [PERSON], були впевнені в його порядності та можливості швидко повернути йому гроші. Про фактичну передачу квартири [PERSON] ніяких домовленостей не було і їхня сім'я ніколи б на це не погодилась. Після цього [PERSON] взяв на себе турботи по швидкому збиранню та оформленню необхідних документів для оформлення купівлі-продажу квартири. він особисто отримав необхідну довідку з інвентаризаційного бюро, де відсутній її підпис, ходив домовлятися в орган опіки і піклування про дачу згоди на продаж квартири, оскільки [PERSON] на той час була неповнолітньою. Виявилося, що для цього необхідно було написати заяви, в яких вказати, куди вони переїжджають жити після продажу квартири. Вона з чоловіком вказала в заяві вигадану адресу та написали, що нібито мають у власності будинок в[ADDRESS] де фактично проживала її мати. при оформленні документів у нотаріуса 14.09.1999 року перед кабінетом у черзі було багато людей, проте [PERSON] з паспортами зайшов без черги, чим викликав обурення присутніх, був відсутній 15-20 хв., після чого запросив їх до кабінету нотаріуса [PERSON]., де вони підписали договір купівлі-продажу квартири. На їх запитання нотаріус їх запевнила, що після повернення боргу [PERSON] квартиру знову можливо переоформити на них. Про реальні наслідки цього договору нотаріус їм нічого не розповіла. В договорі записано, що гроші 7000 грн. вони отримали повністю до підписання цього договору. Це не відповідає дійсності. Фактично після підписання договору вони відразу на вулиці біля нотаріальної контори без будь-якої розписки, на чому наполягав [PERSON], отримали від нього 1400 доларів США. Строк повернення боргу не обговорювався. На початку 2000 року [PERSON] почав вимагати повернення боргу, але відразу в них таких коштів не було. Фірма виявилася звичайною «пірамідою» і зникла, вкладені гроші 1400 доларів США пропали. З труднощами вони зібрали 1100 доларів США, які разом з документами на свій гараж, який за згодою з відповідачем оцінили в 300 доларів США, в присутності свідка [PERSON] яка на той час мала прізвище Карась, в березні 2000 року без розписки, як того вимагав відповідач, віддали [PERSON] На їх звернення до [PERSON]після повернення боргу про переоформлення квартири на них, [PERSON] деякий час обіцяв, а потім раптово заявив, що квартиру він купив і є її власником, почав вимагати виселення з квартири їх сім'ї. Вся сім'я пережила сильний стрес, чоловік захворів. Тільки тоді вони зрозуміли, що [PERSON] їх обманув. Як потім виявилося, від подібних дій [PERSON] який давав людям гроші в борг за квартиру, постраждали не тільки вони. До теперішнього часу, як пояснила [PERSON]вона з сім'єю проживає в квартирі, з якої ніхто не виписувався, за минулий період її дочка [PERSON] вийшла заміж, змінивши прізвище на [PERSON] в квартирі тепер проживає її зять [PERSON] та неповнолітній внук [PERSON] Своєчасно платять за комунальні послуги і наміру продавати квартиру не мають. Відповідач [PERSON], заперечуючи проти позовних вимог сім'ї [PERSON], пояснив, що позивачі звернулися до нього з проханням отримати в борг 1000 доларів США. Віддати борг пообіцяли продажем йому своєї квартири, що і було зроблено згідно угоди від 14.09.99. Ніякої домовленості про надання позивачам 1400 доларів США під заставу квартири не було. З самого початку позивачі розуміли наслідки продажу своєї квартири, вони збиралися переїжджати на іншу квартиру, про що зазначили в своїх заявах на виконком Олександрійської міської Ради. Нотаріус [PERSON]при оформленні угоди роз'яснювала правові наслідки угоди. Позивачі попросили пожити до червня 2000 року - до того часу, коли його дочка після закінчення навчання буде потребувати житла. він категорично заперечує про повернення йому боргу в сумі 1100 доларів США та гаража в рахунок боргу вартістю 300 доларів США. Він дійсно є власником гаража в гаражному кооперативі № 8, але він його купив окремо по газетній об'яві у [PERSON]. за 150 доларів США. Наполягає на своїх вимогах у зустрічному позові. Представник третьої особи - ради опіки і піклування при Олександрійській міській раді - в суд не з'явився, в своїй заяві просив суд слухати справу у його відсутність. Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивачам [PERSON][PERSON] та [PERSON] згідно свідоцтва на право власності від 15.12.97 за № 11788 належить квартира [ADDRESS] (а.с. 21). Із договору від 05.02.1999 року між фірмою «Скайлайн» і [PERSON] укладена угода про участь останньої у навчанні за програмою «Шлях до успіху» з оплатою 1400 доларів США (а.с. 12). На підставі замовлення в Олександрійському міжміському бюро технічної інвентаризації за № 2900 від 30.08.1999 року про інвентаризацію житла в зв'язку з продажем квартири та підписаного прізвищем «[PERSON]» тим же почерком, яким оформлено замовлення, і в той же день замовлення було виконано, на ім'я позивачів надана довідка-характеристика на квартиру для пред'явлення нотаріусу (а.с. 139, 138). Із заяви [PERSON] та [PERSON] на ім'я заступника міського голови [PERSON]. від 01.09.1999 року убачається, що вони просили дати дозвіл на продаж від імені неповнолітньої [PERSON] квартири[ADDRESS] в зв'язку з купівлею нового житла по [ADDRESS] В заявах також зазначено про наявність у власності подружжя будинку в [ADDRESS](а.с. 135, 136). В своїй заяві від 01.09.99 року неповнолітня [PERSON] також не заперечує проти продажу батьками спірної квартири (а.с. 134). В той же день рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради № 568/1 від 01.09.99 року «Про дозвіл на продаж приватизованої квартири» дозволено [PERSON] дати згоду неповнолітній [PERSON] підписати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS](а.с. 133). Згідно договору купівлі-продажу від 14.09.99, зареєстрованого приватним нотаріусом [PERSON] за[NUMBER] [PERSON] купив у позивачів спірну квартиру за 7000 грн. (а.с. 6, 80), що в подальшому підтверджено довідкою Олександрійського міжміського бюро технічної інвентаризації (а.с. 5). Довідкою ЖЕКу № 5 м. Олександрії на ім'я [PERSON]від 06.09.2000 року зазначено, що він зареєстрований як мешканець квартири [ADDRESS] але не прописаний. За вказаною адресою прописані позивачі [PERSON][PERSON] та [PERSON] (а.с. 83). Згідно довідки гаражного кооперативу № 8, виданої [PERSON] він на підставі поданої ним заяви (а.с. 132) вийшов із членів кооперативу і 25.03.2000 року переоформив свій гараж інв. № 300 на [PERSON](а.с. 7). Свідок [PERSON]. пояснила суду, що їй відомо зі слів подружжя [PERSON] про обставини взяття в борг у [PERSON] доларів США під заставу квартири. В подальшому на прохання [PERSON] вона була свідком при передачі весною 2000 року [PERSON] 1100 доларів США і документів на гараж позивачами [PERSON] і [PERSON] Після цього на запитання позивачки, коли [PERSON] переоформить на них квартиру, він пообіцяв. що пізніше зателефонує. Свідок [PERSON] пояснила, що в 1999 році працювала на фірмі «Скайлайн» по програмі «Шлях до успіху». Для вступу у фірму необхідно було внести 1400 доларів США. Їй відомо, що у позивачів таких грошей не було і, щоб [PERSON] стала учасником фірми, [PERSON] дав їм необхідну суму під заставу квартири. Таким чином, він давав гроші і іншим людям, зокрема [PERSON] та [PERSON] Із довідки Олександрійського міжміського бюро технічної інвентаризації убачається, що [PERSON] та [PERSON]дійсно 04.02.1999 року продали свої квартири [PERSON] (а.с. 13). Свідок [PERSON]. пояснила, що в 1999 році чекала своєї черги до приватного нотаріуса [PERSON] В цей час підійшла позивачка з [PERSON], якого вона знає. [PERSON] без черги пішов в кабінет до нотаріуса, що викликало обурення всіх присутніх. Позивачі залишилися чекати в коридорі і розповіли їм, хочуть позичити у [PERSON]гроші під заставу квартири. Через деякий час позивачі також зайшли до нотаріуса. В жовтні 2000 року вона зустрілася з [PERSON]яка розповіла їй, що «попалась», що [PERSON] забрав у них квартиру і попросила бути свідком. Свідок [PERSON]суду пояснила, що в 1999 році працювала приватним нотаріусом в м. Олександрії, посвідчувала 14.09.99 спірний договір купівлі-продажу квартири, але обставин укладення цієї угоди не пам'ятає за сплином часу. При укладанні угод нотаріус роз'яснює сторонам суть договору та правові наслідки. Поясненнями сторін та матеріалами справи встановлено, що на день розгляду справи в суді позивачі [PERSON][PERSON] та [PERSON] [PERSON]) проживають і прописані в квартирі [ADDRESS] та сплачують комунальні послуги. Встановлені судом обставини свідчать про те, що при укладанні сторонами договору купівлі-продажу спірної квартири між ними існувала домовленість про відсутність наміру створити юридичні наслідки. Фактично, що підтверджується сукупністю наведених доказів по первісному позову, сторони мали на меті приховати договір застави, а після виконання боргового зобов'язання припинити права застави, повернувши квартиру у власність позивачів сім'ї - [PERSON]. Відповідно до ст. 58 ЦК України (в редакції 1963 року) недійсною є угода, укладена лише про людське око, без наміру створити юридичні наслідки (мнима угода). Якщо угода укладена з метою приховати іншу угоду (удавана угода), то застосовуються правила, що регулюють ту угоду, яку сторони дійсно мали на увазі. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що оспорюваний договір купівлі-продажу спірної квартири є мнимою угодою з метою приховати іншу угоду - договір застави квартири, що дає підстави визнати договір купівлі-продажу від 14.09.99 недійсним. Проте прихована угода застави суперечить закону, оскільки укладена з порушенням вимог про обов'язковість її письмової та нотаріальної форми. Однак вимоги позивачами [PERSON] про її недійсність перед судом не ставляться. В своїх висновках суд враховує роз'яснення Пленуму Верховного Суду України від 28.04.78 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними (з подальшими змінами), дані в п.п. 14, 16, згідно яких встановивши, що угода укладена з метою приховати іншу угоду, суд відповідно до ч. 2 ст. 58 ЦК визнає, що сторонами укладена та угода, яку вони дійсно мали на увазі. Суд також враховує, що недійсність угоди може бути підтверджена будь-якими з передбачених ст. 27 ЦПК засобами доказування, якщо інше не передбачено законом (наприклад, ст. 376 ЦК). Однак ціна та інші істотні умови угоди, укладеної в простій письмовій чи нотаріальній формі, не можуть бути встановленими на підставі показань свідків, крім випадків кримінальнокараних діянь. На підставі наведеного суд визнає недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]укладений 14.09.1999 року між [PERSON][PERSON][PERSON] та [PERSON] і вважає його удаваною угодою - договором застави по забезпеченню боргових зобов'язань позивачів. В зв'язку з поверненням боргу [PERSON], що суд визнає доведеним фактом, забезпечені заставою боргові зобов'язання позивачів необхідно визнати припиненими та припинити право застави. Спірна квартира підлягає поверненню [PERSON] у власність позивачів. Зустрічний позов [PERSON]про визнання реєстрації в квартирі [PERSON]. недійсною та виселення відповідачів з квартири задоволенню не підлягає. З [PERSON]на користь позивачів підлягають стягненню понесені ними витрати по сплаті судового збору в сумі 70 грн. та на користь держави 30 грн. на оплату витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved