Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання угоди дійсною та визнання права власності на земельну ділянку вказуючи, що 21.04.2006 року, між нею ([PERSON]) та [PERSON] була досягнута домовленість про купівлю-продаж земельної ділянки площею 0,13га, розташованої за адресою : [ADDRESS]. Оскільки гроші продавець вимагав негайно, то перевіривши, що власником вищенаведеного майна дійсно є [PERSON], вони оформили домашню угоду. Таким чином, вона заплативши продавцю 5000гривень, стала фактично власником земельної ділянки для особистого підсобного господарства розміром 0,13га, розташованої за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] отримав гроші та пообіцяв найближчим часом підготувати документацію для оформлення купівлі-продажу належним чином. Вона розпоряджається земельною ділянкою, вирощую сільгосппродукцію, фактично є власником майна. Коли вона звернулась до продавця з вимогою дотриматися угоди, він їй сказав, що ділянку продав мені дуже дешево, та запропонував доплатити п'ять тисяч гривень. Таким чином, вона опинилася в незручних обставинах. Після неодноразових переговорів вони не дійшли згоди, тому змушена звернутися до суду. Просить визнати угоду, по якій [PERSON] продав, а вона купила земельну ділянку для особистого підсобного господарства розміром 0,13га, розташовану за адресою: [ADDRESS], визнати за нею право власності на земельну ділянку для особистого підсобного господарства розміром 0,13га, розташовану за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання позивач[PERSON] не з'явилася подала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі . В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі . Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно Державного акту про право приватної власності на землю серії 111-ЗП № 002304 виданого Кам”янсько-Дніпровською міською Радою Запорізької області 21 січня 2002 року, [PERSON] мав на праві приватної власності земельну ділянку для особистого підсобного господарства розміром 0,13га, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з договору купівлі-продажу [PERSON] від[PERSON] отримав 5000 грн. за продану земельну ділянку розміром 0,13га, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що 21.04.2006 року [PERSON] продав, а [PERSON] купила земельну ділянку розміром 0,13га, розташовану за адресою: [ADDRESS] за 5000 гривень по домашній угоді без нотаріального посвідчення. На виконання угоди [PERSON] передав[PERSON] земельну ділянку розміром 0,13га, розташовану за адресою: [ADDRESS], а вона в свою чергу сплатила продавцю обумовлену ціну за земельну ділянку. Згідно ч.2 ст.220 ГК України, якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна зі сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку наступне нотаріальне посвідчення договору не потрібно. Згідно ст.256 ЦПК України, якщо діюче законодавство не передбачає іншого порядку від якого залежить встановлення особистих або майнових прав громадян, то у судовому порядку такі права можуть бути встановлені.

Outcome: approved