Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-26 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги наступними обставинами. [PERSON] проходив військову службу у військовій частині А-1314 у період часу з 1993 по 1998 рік. Для забезпечення житлом родини [PERSON]між військовою частиною та ЗАТ «Дніпропетровська будівельна компанія «Містобудівник» був укладений договір про пайову участь у будівництві житлового будинку [ADDRESS]. Через брак коштів міська рада залучила до будівництва додаткових інвесторів, а після завершення будівництва відбувся розподіл квартир між інвесторами. Квартира 33, у якій мешкають позивачі, була визначена власністю «Лакофарбового заводу», як одного з інвесторів. Виконуючи свої зобов' язання перед військовою частиною, ЗАТ «Дніпропетровська будівельна компанія «Містобудівник» викупило квартиру у «Лакофарбового заводу» та передала її по акту приймання-передачі військовій частині, а та, в свою чергу, надала її сім»ї [PERSON], але не оформила перехід власності у встановленому законом порядку. Сім'я [PERSON], які отримали квартиру, не може можуть реалізувати своє право на приватизацію житла, в якому проживають, через те, що квартира не є державною власністю, а власністю ЗАТ «Дніпропетровська будівельна компанія «Містобудівник». Просять суд визнати за ними право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS]м. Дніпропетровську. У судовому засіданні позивач [PERSON], який також є представником позивачів - своїх дітей, повністю підтримав позовні вимоги та, посилаючись на ті самі підстави, просив їх задовольнити. Представник відповідача ЗАТ «Дніпропетровська будівельна компанія «Містобудівник» у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову, так як у 1997 році виконав свої зобов'язання перед військовою частиною та передав їй квартиру [ADDRESS]м. Дніпропетровську згідно з актом прийому-передачі, у себе з балансу зняв, але військова частина не оформила документи на право власності на цю квартиру, що й ускладнило тепер оформлення цього права. Представник відповідача - військової частини А-1314 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову, оскільки дійсно сім»ї [PERSON], як військовослужбовцю, була надана квартира, яку військова частина побудувала на паях з ЗАТ «Дніпропетровська будівельна компанія «Містобудівник». Фактично квартира була передана військовій частині на підставі акту, але не відбулося юридичне оформлення права власності. Не вважають доцільним оформлювати тепер на військову частину право власності на квартиру, яка фактично передана у власність сім'ї [PERSON]. Представник третьої особи надав суду листа з проханням розглянути справу у його відсутність. Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд вважає, що родина [PERSON], отримавши квартиру на підставі ордера від військової частини, набула право користування квартирою, як однією зі складових права власності. Оформити право власності у порядку приватизації позивачі не можуть у зв»язку з тим, що квартира, як виявилося, є не державною власністю. Право родини [PERSON]на квартиру ніким не оспорюється, не встановлено й незаконності набуття позивачами цього права, а тому суд вважає можливим визнати за ними право власності на квартиру судовим рішенням.

Outcome: approved