Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-05 00:00:00

Представники відповідачів Ялтинської міської ради і Управління освіти Ялтинської міської ради заперечують проти заявлених вимог. Позивач просить суд стягнути з відповідачів солідарно надбавку до заробітної платні за звання «старший вчитель» за період з 01 .08.2001 року до 01.05.2007 року в сумі 5667 гр. 92 коп. та витрати у розмірі 1126 гр.80 коп., які позивач сплатив за проведення дослідження експертною установою. Заявлені вимоги мотивує тим, що позивач працює вчителем в середній школі № 7, та є працівником бюджетної сфери. 27 квітня 2001 року позивачу було присвоєне звання «старший вчитель», відповідно до якого він має право на збільшення ставки посадового окладу в залежності від розміру мінімальної заробітної платні. Разом з тим відповідачами із 2001 року і по цей час, надбавка нараховується із розрахунку мінімальної заробітної платні встановленої в 1993-1996 роках, у розмірі 0,6 гривень, хоча з 01 березня 1996 року розмір мінімальної заробітної платні постійно змінювався. У зв'язку із чим просить стягнути заборгованість по заробітній платі. Представник відповідача Ялтинської міської Ради у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, так як відповідач правомірно, згідно із роз'ясненнями Міністерства освіти нараховує надбавку, виходячи із мінімальної заробітної плати станом на 1996 рік у сумі 10 гр.70 коп.. Представник відповідача Управління освіти Ялтинської міської ради заперечує проти заявлених вимог, так як не є належними відповідачами, не здійснює фінансування навчальних закладів і не є розпорядниками місцевого бюджету і не має власних коштів. Представник Ялтинської загальноосвітньої школи 1-111 ступені №7 в судове засідання не з'явилися. Про день і час слухання справи повідомлені належним чином. Надав до суду клопотання із проханням розглянути справу в їх відсутність. Позивні вимог підтримують. Представник Управління фінансів Ялтинської міської ради в судове засідання не з'явилися. Про день і час слухання справи повідомлені належним чином. Причин неявки у судове засідання не надали. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, вважає, що позов підлягає задоволенню в частині із наступникпідстав. На підставі п.4 ст.43 Конституції України кожний має право на заробітну плату не нижче тої , яка визначена законом. Статтею 57 Закону України „Про освіту” передбачені гарантії держави педагогічним, науково-педагогічним і іншим категоріям установ освіти, зокрема: виплата надбавок до заробітної платні, які введені в дію відповідно з 1 січня 1997 року і з 1 січня 1998 року. Судом встановлено, що позивач працює вчителем Ялтинської загальноосвітньої школи 1-111 ступені №7 із 01 вересня 1994 року, згідно з наказом і копії трудової книжки(арк..спр.16-18). Позивач знаходиться у трудових правовідносинах з Управлінням освіти, яке прийняло його на роботу, та від якого він отримує заробітну платню. Згідно із статутом загальноосвітньої школи 1-111 ступені №7 Ялтинської міської ради є юридичної особою і знаходиться у комунальній власності і фінансується із місцевого бюджету.(арк..спр.31-33) Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року „Про практику застосування судами законодавства про оплату праці” та ст.21 КЗпП України, належним відповідачем по спорам про оплату праці є юридична особа, з якої позивачем укладена трудова угода. Разом з тим, на ці правовідносини розповсюджуються положення ч.3 ст. 32 ЦК України про те, що при недостатності коштів у державному закладі, відповідальність по його обов'язкам несе власник, яким, відповідно до ст. 60 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” є органи місцевого самоврядування в особі Рад та уповноваженим ним органів. Таким чином, відповідач по справі Управління освіти, повинне здійснювати виплати вказаної надбавки, проте міська Рада повинна фінансувати ці виплати. На підставі ст. 21 Закону України „Про оплату праці” передбачено, що працівник має право на оплату своєї праці згідно актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору і заробітна платня включає доплати, надбавки, гарантійні компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, відповідачі своїх обов'язків не виконували, чим порушили права позивачки в частині оплати праці. Згідно із наказом №60-к від 27 квітня 2001 року позивачу присвоєнне педагогічне звання «старший вчитель» (арк..спр.14). Наказом Міністра освіти України № 102 від 15 квітня 1993 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 травня 1993 року «Про порядок нарахування підвищення ставки посадового окладу» передбачено, що ставка заробітної плати і посадови оклади збільшуються на 0,33 мінімальної заробітної плати за звання «старший вчитель» «старший викладач», «вихователь - методист», «старший військовий керівник». Між тим, в порушення цього Наказу виплати, передбачені чинним законодавством, відповідачем не сплачуються в повному обсязі, чим порушені права позивачки в частині оплати праці. Так згідно довідки із 01.09.2001 року доплату за педагогічне звання «старший вчитель» позивачу проводиться в сумі 10 гр.70 коп. із урахуванням мінімальної заробітної плати яка була встановлена в 1993-1996 році(арк..спр.15) Однак, відповідно до висновку спеціаліста № 260 від 19 лютого 2008 року, який є у матеріалах справи, сума боргу у вигляді доплати до заробітної платні за звання «старший вчитель» за період з 01.09.2001 року по 01 травня 2007 року складає 4838 гривень 51 коп.(без утримання аналогів та зборів), а з урахуванням індексу інфляції, складає 5667 гр.92 коп. (арк.спр. 5-7). Суд перевіривши висновок спеціаліста, вважає, що разрахунок надбавки за звання із урахуванням мінімальної заробітної плати встановленої Законами України « Про державний бюджет України» зроблений вірно із урахуванням отриманої суми надбавки. Сума боргу розрахована без утримання налогів. Оскільки відповідачі не бажають відшкодувати позивачу заборгованість по заробітній платі в добровільному порядку, суд вважає що суму боргу слід стягнути із відповідача Ялтинської міської ради примусово. У задоволенні позову до Управління освіти Ялтинської міської ради слід відмовити а тих підставах, що відповідач не є розпорядником бюджету. Також з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати, понесені ним на проведення дослідження спеціаліста у розмірі 1126 гривень 80 коп., судовий збір на користь держави в сумі 51 гривня і витрати на інформаційно - технічне забезпечення справи в сумі 30 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved