overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON]. просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON]., померлої [INFO]. в с. Репужинці Заставнівського району Чернівецької області. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що після смерті [PERSON]. залишилося спадкове майно у вигляді земельних ділянок на території Репужинецької сільської ради, площею 0, 92 га та 0, 19 га. згідно Державних актів серії ЯБ №189940 та № 190581, виданих 19.07.2005 р. Заставнівською РДА. Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконкому Репужинецької сільської ради Чернівецької області 06.03.2006 р., все своє майно [PERSON]. заповіла позивачу. Інших спадкоємців немає. На даний час позивач бажає оформити своє спадкове право, однак, не може цього зробити по причині пропуску ним 6-місячного строку для прийняття спадщини, в зв'язку із тим, що він тривалий час проживав в Тюменській області Російської Федерації і про заповіт йому не було відомо. Тому просить суд визнати причину пропуску поважною та визначити йому додатковий строк 3 місяці для прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити. Представник Репжинецької сільської ради в судове засідання не з”явився, надав суду письмову заяву, просячи справу розглянути в його відсутності на користь позивача. Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Встановленим фактом є громадянство Росії [PERSON]., його проживання на момент відкриття спадщини на території Російської Федерації, а тому суд вважає причину пропуску поважною.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON]. про визначення порядку користування земельною ділянкою та домоволодінням, що розташовані за адресою м. Сімферополь, [ADDRESS]. В обґрунтування позову вказує, що йому на підставі договору купівлі-продажу від 25.12.2004 року належить 52/100 частки зазначеного будинку, інша його частина належить відповідачу на підставі свідоцтва право власності на спадщину за заповітом від 02.02.1999року. Між нею та відповідачем фактично склався порядок користування земельною ділянкою та домоволодінням, але документально це не оформлено. Вона на сьогодні має намір виділити свою частку домоволодіння, оскільки бажає присвоїти їй окрему адресу. Вирішити зазначене питання поза судовим порядком не надається можливим. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач проти позову не заперечував. Вислухав сторони дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що позивачці по справі належить 52/100 часток домоволодіння [ADDRESS], в м. Сімферополі, що підтверджується договором купівлі-продажу від 25 грудня 2004 року , засвіченого державним нотаріусом Першої сімферопольської державної нотаріальної контори, реєстровий номер 2-2185. Інша частка домоволодіння належить відповідачу по справі на підставні свідоцтва про право власності за заповітом від 02.02.1999року , реєстровий номер №2- 349. На сьогодні [PERSON] має намір виділити свою часту дубинку з загального часткового майна, у зв'язку з чим звернулася до суду для розподілу домоволодіння в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою. Ухвалою суду від 26 листопада 2007 року по справі була призначена судова будівельно-технічна експертиза, по висновкам якої було надано варіант розподілу домоволодіння по порядку , що склався, та два варіанти порядку користування земельною ділянкою на якій він розташований . Сторони по справі погодилися із висновками експертизи щодо розподілу спірного домоволодіння та визнання порядку користування земельною ділянкою на якій він знаходить по варіанту , що фактично склався. Суд вважає, що висновки експертизи повністю відповідають інтересам сторін. На підставі викладеного, ст.. 367 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 1977 року. Позивачка просить розірвати шлюб покликаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з тих причин, що вони різні за характером люди. Спільним подружнім життям сторони не проживають з 1991 року. Через несумісність характерів життя з відповідачем стало складним та напруженим. Спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Майнового спору не має. Примирення не бажає. Покликаючись на наведені обставини, та обставини зазначені в позовній заяві просить задовольнити його вимоги. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав, суду пояснив, що він не заперечує проти розірвання шлюбу. Спільним подружнім життям сторони не проживають з 1991 року. Майнового спору не має. Примирення не бажає Заслухавши пояснення сторін, перевіривши інші матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 1977 року. Майнового спору між сторонами немає. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а також моральним засадам суспільства. Дана обставина має істотне значення по справі. При розірванні шлюбу суд бере до уваги фактичні взаємини подружжя, дійсні причини розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Сторони примирення не бажають. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Заява позивачки про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка. Після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права. При реєстрації розірвання шлюбу стягнути з [PERSON]. 8 грн. 50 коп. та з [PERSON] 8 грн. 50 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 1991 року. Це другий шлюб позивачки. Від шлюбу народилась дочка [PERSON], 1997 року народження. Позивачка просить розірвати шлюб покликаючись на те, що відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовує вдома сварки, дебоші, погрожує фізичним насильством, обзиває нецензурними словами, не забезпечує сім»ю матеріально. Така поведінка відповідача вкрай негативно впливає на її здоров»я та виховання неповнолітньої дитини. Спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Майнового спору не має. Примирення не бажає. Покликаючись на наведені обставини, та обставини зазначені в позовній заяві просить задовольнити її вимоги. Відповідач у попереднє судове засідання не з»явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином. До суду надійшла заява від відповідача про те, щоб справу розглядати у його відсутності. Заслухавши пояснення позивачки, перевіривши інші матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 1991 року. Майнового спору між сторонами немає. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а також моральним засадам суспільства. Дана обставина має істотне значення по справі. При розірванні шлюбу суд бере до уваги фактичні взаємини подружжя, дійсні причини розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Сторони примирення не бажають. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Заява позивачки про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка. Після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права. При реєстрації розірвання шлюбу стягнути з [PERSON] 8 грн. 50 коп. та з [PERSON]. 8 грн. 50 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

[PERSON], [PERSON], звернулися до суду з позовом до [PERSON], в якому просять визнати за їх покійною матір'ю [PERSON], померлою [INFO], право власності на квартиру [ADDRESS] та визнати договір купівлі-продажу чинним. Свої позовні вимоги мотивують тим, що згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна, який було зареєстровано Южноукраїнським філіалом Універсальної товарної біржі "Нерухомість Н" 29 серпня 2000 року за № 109, їхня мати [PERSON], придбала у відповідачки однокімнатну квартиру [ADDRESS]. [INFO] мати померла, після її смерті відкрилася спадщина у вигляді вищевказаної квартири, але отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину вони не можуть в зв'язку з тим, що договір купівлі-продажу був зареєстрований на біржі, а не оформлений нотаріально. У судовому засіданні позивачі свої позовні вимоги підтримали та суду пояснили, що оскільки сторони уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна не в нотаріальній конторі, а на біржі, він не являється правовстановлюючим документом, хоча умови договору сторонами належним чином виконані та претензій не виникало. Відповідачка направила в судове засідання письмову заяву в якій позов визнала, не заперечувала проти його задоволення, та просила справу розглянути за її відсутності. Вислухавши пояснення позивачів, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки наданими позивачами документами підтверджується факт купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Згідно договору купівлі - продажу № 109 від 29 серпня 2000 року зареєстрованого Южноукраїнським філіалом Універсальної товарної біржі „Нерухомість Н” (а.с 4) [PERSON], придбала у [PERSON], однокімнатну квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі - продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно вимог ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що при укладені договору купівлі продажу ні одна із сторін не порушила умов договору. А тому, на підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

Позивач звенувся до суду з позовом до [PERSON] про примусове стягнення з нього заборгованості за спожиту електроенергію в сумі 2174,04 грн., яку останній в добровільному порядку не погашає. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином,визнання відповідачем пред”явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу її чоловікові , посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] та в свідоцтві про його смерть прізвище було вказано замість [INFO] як [INFO] А в свідоцтві про одруження , яке було видано виконкомом Дяківецької сільської ради 14.11.1957 року прізвище чоловіка [INFO] Померлий чоловік є вкладником коштів в Ощадбанку . Коли звернулась отримати по спадщині ці кошти , дізналась , та в ощадної книжки та в свідоцтві про смерть чоловіка вказано не вірно його прізвище та їй було відмовлено. Вона звернулась в органи РАЦСу та отримала відмову в внесенні змін в актовому запису . Оскільки без встановлення факту що свідоцтво про шлюб належало її чоловікові вона не зможе реалізувати своє право на спадщину просить суд встановити цей факт. В судовому засіданні заявниця підтримала свої вимоги і просила суд задовольнити їх , посилаючись на обставини викладені в заяві. Зацікавлена особа [PERSON] заявлені вимоги визнав та пояснив , що померлий [PERSON] його батько , але чому було змінено його прізвище в свідоцтві про смерть , напевно і в паспорті , так це через помилку паспортного відділу. Дійсно коли його батьки одружились прізвище було [INFO] , тому просить суд задовольнити заяву. Представник зацікавленої особи [PERSON] пред'явлені вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Судом встановлено ,що [INFO] помер чоловік заявниці [PERSON] та в свідоцтві про його смерть прізвище вказано [INFO]. [INFO] померлий [PERSON] одружився на заявниці та відповідно до його свідоцтва про народження прізвище було [INFO] . Даний факт підтверджується показами заявниці , зацікавлених осіб , а також свідка [PERSON] про те що він померлого знав дуже тривалий час та знає про те що його прізвище було [INFO], а в свідоцтві про смерть може бути лише помилка . Також даний факт підтверджується копією свідоцтва про смерть, копією ощадкнижки, копією свідоцтва про шлюб, копією свідоцтва про народження, копією військового квітка, довідками Лунківської сільської ради про те що заявниця та померлий [PERSON] перебували в шлюбі. Без встановлення факту належності свідоцтва про шлюб померлому , як правовстановлюючого документу, заявниця не може реалізувати своє право на отримання спадщини , про що свідчили в судовому засіданні заявник та зацікавлені особи , та підтверджується довідкою відділу РАЦС Герцаївського рай управління юстиції .Тому суд вважає , що заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON]. про поділ спадкового майна в натурі в котрому зазначає, що [INFO]помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Лісниченської сільської ради Бершадського району. Позивач стверджує, що він та відповідачка є спадкоємцями першої черги за законом як діти спадкодавця, що він фактично вступив в управління і володіння спадковим майном в установлений діючим на той час законом строк, але добровільно дійти згоди з відповідачкою щодо розподілу спадкового майна він не може. Відповідачка спадщину не прийняла. Тому він просить визнати право власності на все спадкове майно за ним. В попередньому судовому засіданні позивач позов підтримує. Відповідачка [PERSON]. в попереднє судове засідання не з'явилася, просить розглядати справу без неї, позов визнає, про що надала суду відповідну заяву. Представник відповідача [PERSON] . позов визнала, не заперечує проти його задоволення, про що надала суду відповідну заяву. Представнику відповідача роз'яснені наслідки його процесуальних дій у вигляді визнання позову. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 16.05.2003 року помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на земельний пай. Сторони по справі є спадкоємцями першої черги як діти спадкодавця. Інших спадкоємців немає. Позивач прийняв спадщину, оскільки вступив у фактичне управління та володіння спадковим майном в шестимісячний строк після відкриття спадщини. Відповідачка спадщини не прийняла, заяви до суду про визначення додаткового строку не подавала, позов визнає. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і підлягає прийняттю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON]. про поділ спадкового майна в натурі в котрому зазначає, що [INFO]помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Лісниченської сільської ради Бершадського району. Позивач стверджує, що він та відповідачка є спадкоємцями першої черги за законом як діти спадкодавця, що він фактично вступив в управління і володіння спадковим майном в установлений діючим на той час законом строк, але добровільно дійти згоди з відповідачкою щодо розподілу спадкового майна він не може. Відповідачка спадщину не прийняла. Тому він просить визнати право власності на все спадкове майно за ним. В попередньому судовому засіданні позивач позов підтримує. Відповідачка [PERSON]. в попереднє судове засідання не з'явилася, просить розглядати справу без неї, позов визнає, про що надала суду відповідну заяву. Представник відповідача [PERSON]. позов визнала, не заперечує проти його задоволення, про що надала суду відповідну заяву. Представнику відповідача роз'яснені наслідки його процесуальних дій у вигляді визнання позову. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [INFO]помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на земельний пай. Сторони по справі є спадкоємцями першої черги як діти спадкодавця. Інших спадкоємців немає. Позивач прийняв спадщину, оскільки вступив у фактичне управління та володіння спадковим майном в шестимісячний строк після відкриття спадщини. Відповідачка спадщини не прийняла, заяви до суду про визначення додаткового строку не подавала, позов визнає. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і підлягає прийняттю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

Позивачка в судовому засіданні підтримала свій позов і просить суд прийняти рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на її користь, для виховання дітей: дочки [PERSON], [INFO] народження, та дочки [PERSON], [INFO] народження, поскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на виховання дітей не надає. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій просить суд справу за позовом [PERSON] до нього про стягнення аліментів на дітей розглядати в його відсутність, позовні вимоги підтримує (л.с. 20). В ході судового засідання було встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29 жовтня 1983 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Ямпільського райвиконкому Сумської області, запис № 53. Від спільного шлюбу мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO] народження, та дочку [PERSON], [INFO] народження. Шлюб між сторонами розірвано 22.12.2000 року. Після розірвання шлюбу сторони та їх діти проживають разом в одній квартирі. Згідно довідок (л.с. 7,8) [PERSON] та [PERSON] навчаєються в Глухівському коледжі Сумського НАУ є студентами першого курсу денного відділення „Фінансів (бакалавр)”. Не знаходяться на повному державному забезпеченні. Період навчання з 01.09.2007 року по 30.06.2011 року. В силу ст. ст. 199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідач ніде не працює, є пенсіонером МВС України, інвалід ІІ групи, добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

29 травня 2008 року [PERSON] звернувся в суд з заявою про визнання його дружини [PERSON] безвісно відсутньою. Заяву обґрунтував тим, що з 25 жовтня 1984 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та проживали в м. Нововолинську. За домовленістю із дружиною вирішили виїхати на проживання в Росію у Приморський край. [PERSON] 07 червня 1985 року поїхала із м.Нововолинська. Чоловік мав до неї приїхати згодом, коли вона влаштується. Спочатку дружина писала, але через деякий час переписка припинилась. По сьогоднішній день немає жодних відомостей про її місце перебування, вона не телефонує, не пише. [PERSON] давно проживає у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, але юридично оформити шлюб не може, так як він не розлучений із [PERSON] Оскільки заявник позбавлений можливості розірвати шлюб, тому виникла необхідність визнати [PERSON] безвісно відсутньою. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник [PERSON] заяву підтримали. Просять визнати [PERSON] безвісно відсутньою, так як більше року остання відсутня по місцю постійного проживання. Об'єктивність вимог заявника в судовому засіданні стверджується письмовими матеріалами справи, зокрема копією свідоцтва про одруження (а.с.5), довідкою Нововолинського МВ УМВС (а.с.6), та показаннями свідків [PERSON], [PERSON], які підтвердили, що по місцю постійного проживання [PERSON] відсутня з 1985 року, на даний час немає жодних відомостей про місце її перебування. Відповідно до ч.1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Таким чином, в суді встановлено, що [PERSON] більше року відсутня по місцю постійного проживання [ADDRESS], де відсутні відомості про місце її перебування, тому суд заяву задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

02 червня 2008 року [PERSON] звернулася в суд із заявою про визнання колишнього чоловіка - [PERSON] безвісно відсутнім. Заяву обґрунтовувала тим, що перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі від якого мають дочку [PERSON], 1994 року народження. Коли дочці було три роки, в 1999 році, завниця розірвала шлюб з [PERSON] і він став їздити в Польщу на заробітки. З вересня 2000 року немає відомостей про його місце перебування, а прийняті міри по його розшуку позитивних результатів не дали. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала, підтвердила обставини викладені в заяві. Просила заяву задоволити. Відповідно до ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Заслухавши пояснення заявниці, показання свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення. З пояснень заявниці, показань свідків, письмових доказів (а.с.4-10) в судовому засіданні встановлено, що з 2000 року в місці постійного проживання [PERSON] відсутні відомості про місце його перебування, тому суд заяву задовольняє.

Outcome: approved