Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-20 00:00:00

21.05.2008 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та відшкодування моральної шкоди. Позов мотивував тим, що відповідно до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії 111-ЗК №032260 у його власності знаходиться земельна ділянка площею 0,45 га, яка розташована по вул.[ADDRESS]. Поряд із його земельною ділянкою межує земельна ділянка, яка належить відповідачеві [PERSON] В порушення вимог земельного законодавства відповідач самовільно заволодів частиною земельної ділянки площею 0,017 га, яка належить позивачу, встановивши огорожу на ній. Після усного звернення в селищну раду, 06.05.2008 року комісія склала акт про порушення земельного законодавства з боку відповідача, згідно якого [PERSON]. дружині [PERSON] було запропоновано усунути виявлені порушення шляхом знесення огорожі. Однак, відповідач не виконав це рішення та продовжує користуватися земельною ділянкою позивача. У зв»язку з цим просить суд зобов»язати відповідача не чинити перешкод в користуванні земельною ділянкою. Крім того, просить суд стягнути з відповідача 1000 гривень, оскільки його неправомірними діями позивачу завдані моральні страждання. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти позову та пояснив, що спірна земельна ділянка це фактично є його прибудинкова територія. Позивач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав повністю, посилаючись на викладені в ній обставини. Пояснив суду, що він є власником спірної земельної ділянки. Свідок [PERSON]- брат позивача в судовому засіданні пояснив, що спірна земельна ділянка належала їх покійній матері на підставі державного акту на право власності на землю. Допитана в якості свідка[PERSON]- спеціаліст-землевпорядник Воловецької селищної ради в судовому засіданні пояснила, що дійсно за усною заявою [PERSON] в складі комісії виїжджала на вул.[ADDRESS] і проводила обміри земельної ділянки, яка виділена для ведення особистого підсобного господарства і згідно Державного акту серії 111-ЗК №032260 належала померлій [PERSON]. Пояснила, що спірна земельна ділянка розміром 0,017 га є землею для обслуговування жилого будинку. Безпосередньо із державного акту не випливає, що спірна земельна ділянка це саме та, яка зазначена в державному акті, однак, вона давно працює землевпорядником і припускає, що відповідач огородив земельну ділянку , яка належить [PERSON]. Свідок [PERSON]- заступник Воловецького селищного голови в судовому засіданні пояснив, що за усною заявою [PERSON] та усною вказівкою голови Воловецької селищної ради комісія виїхала на вул.[ADDRESS] для обміру спірної земельної ділянки. Комісією було встановлено, що відповідач незаконно заволодів земельною ділянкою. Всі обміри проводила спеціаліст-землевпорядник[PERSON] Свідок[PERSON]- колишній секретар партійної організації колгоспу «Радянська Верховина» в судовому засіданні пояснив, згідно рішення правління колгоспу «Радянська Верховина» в 1990 році здійснював розподіл двору [PERSON] та[PERSON] За цим розподілом [PERSON] на законних підставах володіє спірною земельною ділянкою. Заслухавши та обміркувавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Спірні правовідносини регулюються земельним та цивільним законодавством. Відповідно до ст.373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Згідно ст.125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Відповідно до ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Із наданого позивачем державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії 111-ЗК №032260 (а.с.5-6 ) вбачається, що земельна ділянка по вул. Яблуново в смт.Воловці площею 0,45 га була виділена для ведення особистого підсобного господарства [PERSON] матері позивача, яка померла [INFO] року (а.с. ). Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. В судовому засіданні та письмовими доказами позивач не довів, що він є належним власником або землекористувач спірної земельної ділянки і його права, як власника порушено та потребують судового захисту. Окрім того, позивачем надано суду ксерокопію акту від 06.05.2008 року (а.с.7) комісії Воловецької селищної ради, який складений з порушенням вимог ст.159 ЗК України.

Outcome: dismissed