Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-07 00:00:00

Представник відповідача позовні вимоги визнав частково. Позивач [PERSON]. в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав, при цьому пояснив, що 09.08.2004 року з метою отримання високооплачуваної престижної посади радіоінженера, він виїхав з м.Кривого Рогу на маршрутному таксі на співбесіду з керівництовом ЗАТ “Українські радіомережі”, яке знаходиться в м.Дніпропетровську. В цей же день, приблизно о 12 годині на дільниці автошляху Київ-Луганськ-Ізварино, розташованому на території Дніпропетровського району Дніпропетровської області водій [PERSON]., керуючи маршрутним таксі -“Мерседес-Бенц 312 Д”, державний номер [NUMBER], який належить ТОВ “Автотранссервіс”, не впорався з управлінням автомобіля, виїхав за межі проїзжої частини і допустив зіткнення з деревом. Внаслідок чого, позивачу були завдані тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді закритого перелому лівої вертлужної впадини. Після скоєння ДТП, позивач дуже погано себе почував, відчував біль у нозі, але приблизно через 40-50 хв. поїхав разом з деякими пасажирами легковим автомобілем до м.Дніпропетровськ, так як йому необхідно було потрапити на співбесіду з приводу працевлаштування на роботу. Водій автомобіля підвіз його в Дніпропетровськ, потім він поїхав на таксі, а в подальшому до офісу ЗАТ “Українські радіомережі” йшов пішки. Прибувши на співбесіду, йому стало погано і швидкою допомогою був доставлений в міську клінічну лікарню № 6 м.Дніпропетровська. Де було встановлено діагноз: закритий перелом вертлужної впадини зліва без зміщення. На пропозицію лягти в лікарню в м.Дніпропетровську, він відмовився і о 22 годині 30 хв. за його бажанням на легковому автомобілі був доставлений в міську лікарню № 17 м.Кривого Рогу за місцем свого проживання. Знаходився на стаціонарному лікуванні в міській лікарні № 17 м.Кривого Рогу з 09.08.2004 року по 11.10.2004 року. 24.11.2004 року його було визнано інвалідом другої групи (загального захворювання). В зв'язку з погіршенням стану здоров”я у травматологічному відділенні лікарні № 17 м.Кривого Рогу проходив курс лікування з 14.06.2005 року по 14.07.2005 року, систематично вживав медичні препарати та витрачав кошти на придбання ліків. Також, зазначив, що постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.10.2005 року водія [PERSON]. було звільнено від кримінальної відповідальності по ст.286 ч.1 КК України, справу провадженням закрито в зв'язку з застосуванням до останього ст.1 п.”б” Закону “Про амністію”. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, йому були завдані матеріальні збитки в сумі 12327 гривень 38 коп., які складаються з різниці між розміром зарплати та розміром пенсії, не отримання зарплати і пенсії в січні та лютому 2005 року. Окрім отриманого фізичного болю, йому завдана також моральна шкода, оскільки втратив життєві та ділові зв'язки, змінився його повноціний звичний спосіб життя. Свої моральні страждання оцінює в 100000 гривень. Просить стягнути з ТОВ “Автотранссервіс” на його користь матеріальні збитки в розмірі 12327 гривень 38 коп. та 100000 гривень моральної шкоди. Представник позивача [PERSON]. підтримав вимоги позивача, пояснив, що з вини [PERSON].- [PERSON]. отримав травму, був визнаний інвалідом 2 групи та втратив роботу в ВАТ „ІнГЗК”. Причинний зв”язок між ДТП та травмою позивача встановлений у кримінальній справі по обвинуваченню [PERSON]. за ст.286 ч.1 КК України, по якій позивач був визнаний потерпілим. В наслідок отриманої травми, [PERSON]. втратив значну частину заробітку, постійно змушений витрачати кошти на придбання ліків та проведення курсів лікування. Загальний розмір матеріальної шкоди склав 12327 гривень 38 коп. Захворювання [PERSON]. прогресує, він зазнає моральних страждань, став утриманцем в сім”ї, втратив статус годувальника, що для нього образливо, не може мати дітей. Власником джерела підвищеної небезпеки - транспортного засобу яким керував [PERSON], є ТОВ „Автотранссервіс”, яке повинно нести відповідальність за спричинену шкоду, тому позивач звернувся до відповідача про стягнення моральної та матеріальної шкоди. Просить вимоги позивача задовольнити. Представник відповідача Грачов М.С., пояснив, що розмір матеріальної шкоди не відповідає дійсності, оскільки [PERSON]. отримав страхове відшкодування, окрім цього він не отримував вчасно пенсію з вини управління Пенсійного фонду і саме Пенсійний фонд повинен здійснити йому доплату. Вважає, що позивачу було завдано матеріальної шкоди в розмірі 3517 гривень 57 коп. Зазначив, що стан здоров”я позивача погіршився в тому числі і з вини останнього, оскільки він не залишився в лікарні в м.Дніпропетровську як пропонували лікарі, це підтверджується висновком експертизи, де зазначено, що несвоєчасне звернення до лікарні вплинуло на стан здоров”я [PERSON]. Визнає моральну шкоду в розмірі 15000 -20000 гривень, матеріальну шкоду в розмірі 3517 гривень 57 коп. В іншій частині вимог просить відмовити позивачу. Третя особа - [PERSON]. пояснив, що він був притягнутий до кримінальної відповідальності по ст. 286 ч.1 КК України по факту ДПТ від 09.08.2004р. Потерпілим по справі був визнаний і [PERSON].. Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.10.2005р. його звільнено від кримінальної відповідальності на підставі Закону України „Про амністію”. Вважає позовні вимоги [PERSON]. завищеними. Свідок [PERSON]. в судовому засіданні пояснив, що він працює лікарем-травматологом в 17-й міській лікарні м.Кривого Рогу. При первинному зверненні [PERSON]. в лікарню виявили перелом лівої вертлюжної впадини. В подальшому він ще декілька раз проходив лікування в їх відділенні та лікувався амбулаторно. Самостійне пересування позивача та несвоєчасне звернення за медичною допомогою вплинуло на стан його здоров”я. Однак будь-яка травма приводе до коксоартроза, тобто дегенерації суставного хряща, зміни в суставах необратимі. Вислухав позивача, представника позивача, представника відповідача, третю особу, допитавши свідка, дослідив письмові докази данної справи, матеріали кримінальної справи за обвинуваченням [PERSON]. за ст.286 ч.1 КК України, суд вважає встановленими такі обставини. Згідно постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.10.05р.- 09.08.2004р. [PERSON]., під час виконання своїх виробничих обов'язків, керуючи автомобілем “Мерседес-Бенц 312 Д”, державний номер [NUMBER], який належить ТОВ “Автотранссервіс”, порушив 12.3 Правил дорожнього руху України і допустив зіткнення з деревом. Внаслідок чого, [PERSON]. було завдано тілесних ушкоджень у вигляді закритого перелому лівої вертлужної впадини, які згідно висновку Криворізького бюро СМЕ № 1516 відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров'я. [PERSON]. було звільнено від кримінальної відповідальності, провадження по закрито на підставі ст.1 п „б” Закону України «Про амністію» (а.с.5-6). З 22.11.2004р. [PERSON]. була встановлена друга група інвалідності за загальним захворюванням на строк до 01.12.2005р.(а.с.11). Пенсія по інвалідності призначена з 04.03.2005р. в розмірі 310,74 гривень (а.с.7). За призначенням пенсії [PERSON]. не міг звернутися раніше, у зв”язку з тяжким станом здоров”я. Згідно чеків та довідок, які знаходяться на аркушах справи 12,17-18, 21-25 - [PERSON]. на придбання медичних препаратів, проведення медичних процедур, транспортні витрати, пов”язані з поїздками для придбання ліків було затрачено 4124,50 гривень. [PERSON]. працював на ВАТ „ІнГЗК” з 07.05.2001р. та був звільнений з роботи 22.11.2004р. по ст.40 п.2 КзПП України. Його середньомісячний заробіток на ВАТ „ІнГКЗ” складав 1190,48 гривень (а.с.26, 69). В період з 01.06.2005р. по 30.11.2005р. позивач працював в ТОВ „СП Південенергочермет” і отримував заробітну плату в розмірі 314 гривень (а.с.69,70). Згідно висновку експерта №251 від 28.11.2007р. на час звернення у 6-ту міську лікарню м.Дніпропетровськ 09.08.04р. [PERSON]. була запропонована госпіталізація у стаціонар, де б йому була надана кваліфікована медична допомога, але він відмовився. Звернення постраждалого за кваліфікованою допомогою на 22 год. 09.08.04р. є несвоєчасне. На час проведення рентгенограми у 6-й міській лікарні м.Дніпропетровськ має місце закритий перелом лівої вертлюжної западини із задовільним стоянням уламків (без зсуву), а на рентгенограмах від 10.08.04р. з 17-ї міської лікарні м.Кривого Рогу має місце осколковий з сувом уламків перелом лівої вертлюжної западини, що могло бути викликане тривалим навантаженням на ліву нижню кінцівку після виникнення первинного пошкодження. При останнньому обстеженні та лікуванні у травні-липні 2007р. [PERSON]. встановлений діагноз „Лівосторонній коксартроз ІІ-ІІІст. із згинально-розгинальною контрактурою лівого кульшового суглобу і помірно вираженим порушенням функції опори та ходи”. Перебіг дегенеративно-дистрофічних захворювань суглобів у вигляді післятравматичного коксартору як правило, має прогресуючий характер, тривале відновлення функцій ураженого кульшового суглобу малоімовірно (а.с.159-169). Виходячи з розрахунку середньомісячного заробітку в ВАТ „ІнГЗК”, отриманої пенсії по інвалідності та заробітної плати в ТОВ „СП Південенергочермет” [PERSON]. зазнав матеріальних збитків в наступному розмірі: 1190.48 грн.- 310.74 грн. =879.74 грн - різниця між розміром зарплати та розміром пенсії; в січні і лютому 2005 року ні пенсія, ні зарплата не отримувалась: 1190.48 грн.х 2 =2380.96 грн. В період з 04.03.2005р. по 01.11.2005р. втрачено 879.74 грн х 8міс. =7037.92 грн. Заробітна плата в ТОВ „СП Південенергочермет” за 4 місяці склала 314грн х 4 міс.= 1256 грн. Загальний розмір збитків становить (2380.96грн.+7077.92 грн.-1256грн.+4124.50 (витрати на лікування та транспортні витрати)- 12327,38 гривень. Встановлено також завдання моральної шкоди позивачу внаслідок отриманої травми в результаті дій третьої особи, що виявилось в фізичному болі, моральних стражданнях і переживаннях, перенесенні психологічної травми, зміні способу життя. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що випливають з обов”язку юридичної особи відшкодувати шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов»язків, обов»язку відшкодувати моральну шкоду особою, яка її завдала, якщо встановлена її вина, а також правовідносини щодо відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, а саме транспортним засобом. Відповідно до ч.1 ст.1195 ЦК України, юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров”я фізичній особі, зобов”язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Згідно ч.3 зазначеної статті -шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров”я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв”язку з втратою здоров”я, або пенсії, яку вона одержала до цього, а також інших доходів. Факт вини працівника відповідача знайшов підтвердження в судовому засіданні та встановлений матеріалами кримінальної справи за обвинуваченням [PERSON]. по ст.286 ч.1 КК України, яка була досліджена в даному судовому засіданні. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON]. про стягнення матеріальної шкоди з ТОВ „Автотранссервіс” слід задовільнити в повному обсязі. При визначені розміру грошової суми, що підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що позивачу дійсно завдана моральна шкода. При цьому, суд враховує глибину, тривалість душевних страждань, суттєвість вимушених змін способу життя, неможливість поновлення первинного становища та вважає, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають зменшенню, оскільки пересування позивача після травми та відмова від госпіталізації в м.Дніпропетровську, призвела до погіршення стану здоров”я, що викликало в подальшому сильні, довготривалі моральні страждання. Виходячи з принципів розумності і справедливості, суд вважає необхідним задовільнити моральну шкоду в розмірі 20000 гривень. В іншій частині стягнення моральної шкоди відмовити.

Outcome: approved