Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-23 00:00:00

У березні 2008 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої вимоги мотивує позивач наступним. 25 вересня 2007 року відповідач [PERSON] взяв у борг 10 000 грн. 00 коп., з умовою повернути позивачеві їх 15 листопада 2007 року. Це свідчить видана розписка. Позивач неодноразово звертався до відповідача стосовно повернення боргу, але відповідач борг не повернув. На даний момент сума боргу складає: - 10000 грн. 00 коп. - сума боргу; - 100 грн. 00 коп. - відсотки; - 610 грн. 00 коп. - індекс інфляції. Крім того позивач просить стягнути 5000 грн. 00 коп. моральної шкоди, вказуючи, що був принижений, погіршився стан здоров'я та відносини між рідними та просить стягнути судові витрати. У судовому засідання позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 25.09.2007 року [PERSON] взяв у борг 10 000 грн. 00 коп. про що свідчить розписка, з умовою повернути позивачеві їх 25 листопада 2007 року. Згідно із ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні «позичальникові» грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві також суму грошових коштів (суму позики або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш, як у 10 разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальнику протягом 30 днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або з урахуванням грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В даному випадку форма договору сторонами дотримана. Стаття 60 ЦПК України вказує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем не доведена моральна шкода, яка вказана у позовній заяві. Суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково: в частині стягнення боргу, сплати індексу інфляції та сплати відсотків - повністю, щодо стягнення моральної шкоди - відмовити. Квитанція № 34 від 24.01.2008 року вказує, що позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 122 грн. 00 коп., квитанція № 35 від 24.01.2008 року підтверджує те, що позивачем сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справ у розмірі 30 грн. 00 коп. Згідно зі статтею 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належить: 1) витрати на інформаційно-технічне забезпечення; 2) витрати на правову допомогу; 3) витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; 4) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; 5) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, сума судових витрат підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial