Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-07 00:00:00

31.03.2008 року позивач з вищезазначеним позовом звернувся до суду. Позовні вимоги обгрунтовував тим, що він з 05 вересня 2000 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу подружжя мають доньку [PERSON], [INFO] року народження. Позивач покликається на те, що їхнє спільне подружнє життя не склалося. Взаєморозуміння між ним не досягнуто, їхні характери несумісні, в зв»язку з чим, постійно виникають конфлікти. Подальше збереження сім'ї є неможливим, оскільки шлюб існує формально. Просить позов задовольнити, шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Суду пояснив, що подружжя фактично проживають окремо уже півтора місяці, шлюб існує формально, зберегти його не бажає, з приводу проживання неповнолітньої доньки із матір»ю, не заперечує, а він зобов»язується приймати участь в її вихованні та матеріальному утриманні. Судові витрати та витрати за отримання Свідоцтва про розірвання шлюбу просить покласти на нього. Відповідач в судовому засіданні пояснила, що між ними часто виникають сімейні конфлікти на грунті яких, позивач застосовує до неї фізичне насилля. Зберегти шлюб вона не бажає і вважає, що його розірвання буде здійснено в інтересах її та її доньки. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно із ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред”явлений одним із подружжя. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 05 вересня 2000 року Любомльським районним відділом РАЦСу Волинської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження за 2000 рік зроблено запис за № 41 та видано Свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER] від 05 вересня 2000 року /ар.сп. 5/. Судом встановлено, що сімейні відносини, які склались та існують між подружжям свідчать про те, що сім”я розпалась, зберегти її сторони не бажають. Шлюб існує формально, сторони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо. Примиритись та підтримувати шлюбні стосунки позивач та відповідач не бажають. Заява про розірванння шлюбу відповідає волі позивача і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права подружжя. При таких обставинах та внаслідок таких взаємовідносин, подружжя втратили почуття любові та поваги один до одного, надії на збереження сім”ї немає, а тому, суд приходить до висновку, що в інтересах сторін та їхньої малолітньої доньки шлюб слід розірвати. Враховуючи те, що відповідач є матір'ю малолітньої дитини, суд приходить до висновку, що доньку [PERSON], [INFO] року народження /ар.сп. 7/ , слід залишити проживати із матір»ю, яка має житло та працює /ар.сп. 9/. Згідно із ст. 112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з”ясовує взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно із ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, проте, позивач просить покласти на нього витрати за сплату дерджавного мита при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС та судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved