Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним заповіт, складений від імені [PERSON] на користь [PERSON], посвідчений 21 березня 2006 року секретарем Ковпитської сільської ради, Чернігівського району та області, мотивуючи свої вимоги тим, що заповіт вчинено з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення. Заявлені вимоги мотивуються тим, що в оспорюваному заповіті особа, на користь якої померлим [PERSON] зроблено відповідне розпорядження, зазначена неконкретно, тому неможливо з точністю визначити, чи саме відповідачці заповідалось майно. Крім цього, алфавітна книга заповітів та Журнал реєстрації нотаріальних дій по Ковпитській сільській раді за 2006 рік не відповідають вимогам Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року, № 20/5, що дає підстави вважати можливим внесення до них виправлень, змін та недостовірної інформації, зокрема, і щодо оспорюваного заповіту. В судовому засіданні позивачка та її представник заявлені вимоги підтримали і просили задовольнити. Відповідачка та її адвокат вважали, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю вимог. Представник відповідача Ковпитської сільської ради, Чернігівського району пояснювала, що позов задоволенню не підлягає, оскільки при вчиненні вказаної нотаріальної дії секретарем сільської ради не були порушені вимоги чинного законодавства. Представник третьої особи Чернігівської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Встановлено, що 21 березня 2006 року [PERSON] склав заповіт, який того ж дня посвідчений секретарем виконкому Ковпитської сільської ради Помазною В.Д. та зареєстрований в реєстрі за № 21. На випадок смерті заповідач, розпорядившись всім належним йому майном, призначив своїм спадкоємцем [PERSON]. (а.с. 17) Інформацію про вказаний заповіт внесено до алфавітної книги заповітів (а.с. 29) та Журналу реєстрації нотаріальних дій по Ковпитській сільській раді в 2006 році. Особа, що посвідчувала заповіт, була наділена відповідними повноваженнями. (а.с. 28) За вимогами ч. 2 ст. 1254 Цивільного кодексу України, підставою для визнання заповіту недійсним, є встановлення судом тієї обставини, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Перевірка в судовому засіданні доводів позову не дає підстав вважати, що зроблене померлим [PERSON] розпорядження на випадок смерті не було вільним або зроблене всупереч його волі. Суд погоджується з доводами відповідачів про те, що особа, на користь якої складено оспорюваний заповіт, визначена чітко, і сумнівів щодо того, чи дійсно [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, немає, оскільки відповідно до витягів з погосподарських книг Ковпитської сільської ради (а.с. 14-16) відповідачка мешкала разом з померлим [PERSON] однією родиною з 1969 року до часу його смерті, уклала з ним шлюб того ж дня, коли він складав заповіт (а.с. 18), є єдиною особою з таким прізвищем, іменем та по батькові, яка звернулась до Чернігівської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після його смерті, надавши оспорюваний заповіт. Крім того, визначивши саме [PERSON], а не іншу особу, відповідачем по даній справі, [PERSON] фактично погодилась, що заповіт складався на її користь. Ті обставини, що алфавітна книга не відповідає зразку, встановленому Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року, № 20/5, а Журнал реєстрації нотаріальних дій по Ковпитській сільській раді в 2006 році скріплений печаткою Копитської сільської ради, а не вищестоящої ради, самі по собі є формальними і не можуть бути підставами для визнання заповіту недійсним без доказів на підтвердження внесення до них виправлень, змін та недостовірної інформації. Таких доказів стороною позивача суду не надано, а отже вказані доводи позову є припущеннями, на яких не може ґрунтуватись судове рішення, якщо їх заперечує інша сторона. Під час судового розгляду не встановлено також обставин, виходячи з яких оспорюваний заповіт, є нікчемним. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed