Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-09 00:00:00

У січні 2007 року [PERSON]. звернувся до суду з позовом до Ізюмського комунального житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 1 (далі - КЖРЕП-1), Ізюмської територіальної громади Харківської області в особі постійно діючого органу - міськвиконкому (далі - міськвиконком), третя особа - управління житлово-комунального господарства виконкому Ізюмської міської ради (далі - УЖКХ) про стягнення матеріальної шкоди в сумі 3460 грн. та моральної шкоди в сумі 5000 грн., судових витрат. У січні 2008 року позивач [PERSON]. подав доповнення до позову про стягнення додатково коштів у відшкодуванні моральної шкоди на суму 50000 грн.. В обґрунтуванні своїх вимог позивач вказує, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS], в якій він проживав до 2004 року з сім'єю, потім сини виїхали і проживають у м. Харкові, його мати Задорожна М.П. померла, а колишня дружина [PERSON]. виїхала в інше жиле приміщення. У квітні 2000 року завод ІТРЗ, який володів будинком, зробили капітальний ремонт покрівлі будинку. Вказаний будинок знаходився на балансі міськвиконкому, обслуговували будинок ЖРЕП міськвиконкому до 2003 року. З січня 2005 року вказаний будинок був переданий на обслуговування КЖРЕП-1, якому він платив комунальні платежі. У зв'язку з протіканням покрівлі вказаного будинку 15 листопада 2006 року була залита належна йому квартира, чим завдана майнова і моральна шкода. Остаточно позивач просить суд стягнути з відповідачів на його користь відшкодування майнової шкоди в сумі 3460,00 грн., на відшкодування моральної шкоди 50000 грн., судові витрати 30 грн.. Представник відповідача КЖРЕП-1 по довіреності Пятаха Ю.В. позовні вимоги не визнала, в обґрунтуванні заперечень посилається, що підприємство КЖРЕП-1 було создано рішенням Ізюмської міської ради у 2003 році, вказаний будинок [ADDRESS]буд переданий підприємству на баланс для експлуатації у січні 2005 році, КЖРЕП-1 не є правонаступником КП ДЕЗ та ЖРЕП, які до цього обслуговували цей будинок. На ремонт покрівлі цього будинку кошти повинні були виділяти на підприємство територіальна громада в особі міськвиконкому, але достатні кошти на той час не виділялися. Тому просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі (а.с.24-25). Представник відповідача міськвиконкому по довіреності Якунін М.М. позовні вимоги не визнав, в обґрунтуванні заперечень посилається, що з 6 січня 2005 року будинок [ADDRESS]знаходиться на балансі в КЖРЕП-1, які займаються обслуговуванням та ремонтом будинку, кошти на ці цілі міськвиконкомом виділялися. Тому всю відповідальність за вказаним позовом повинен нести відповідач КЖРЕП-1. Крім цього представник відповідача посилається на практику апеляційної інстанції по таким категорія справ, посилаючись на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 17 жовтня 2007 року по справі № 22-ц-4936/2007 року. Тому просять у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі (а.с. 135-136, 138-141). Представник третьої особи - УЖКХ в судове засідання не з'являвся, оповіщалися про час і місце судових засідань належним чином. УЖКХ подавали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги не визнають. Суд ухвалив вирішувати справу за відсутності представника третьої особи на підставі наявних у справі даних і доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, представників відповідачів, показання свідка, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. З матеріалів цивільної справи вбачається і сторонами не заперечується, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної власності [PERSON]. (а.с. 167). 15 листопада 2006 року, у зв'язку з течею покрівлі будинку[ADDRESS], вода протекла у квартиру № 22, в результаті чого залиті кімнати, стеля у кімнатах, частково постраждали шпалери на стінах. Зазначений факт підтверджується актом від 15 листопада 2006 року, складеним представниками КЖРЕП-1 (а.с. 11). За дефектним актом від 15.11.2006 року, складеним на ремонт квартири [PERSON]., необхідно витратити 79,50 грн. (а.с. 12). Відповідно до висновків спеціаліста від 4 грудня 2006 року, складеним на ремонт квартири [PERSON]., смета вартості робіт та матеріалів на ремонтно-будівельні роботи 3460 грн. (а.с. 14-15-16). Згідно ч. 3 ст. 10, ст. 31 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. У відповідності з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Зазначений висновок спеціаліста є належними доказами розміру майнового збитку, спричиненого позивачам залиттям квартири. З матеріалів справи вбачається, що Ізюмською міською радою, як органом місцевого самоврядування, на виконання ст.ст. 17,26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” створювалися спеціалізовані підприємства та організації у сфері житлово-комунальних відносин, оскільки у вказаній сфері міські ради мають право на 1) управління об'єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв'язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню; 2) здійснення заходів щодо розширення та вдосконалення мережі підприємств житлово-комунального господарства, торгівлі, громадського харчування, побутового обслуговування, розвитку транспорту і зв'язку; 3) здійснення відповідно до законодавства контролю за належною експлуатацією та організацією обслуговування населення підприємствами житлово-комунального господарства, торгівлі та громадського харчування, побутового обслуговування, транспорту, зв'язку, за технічним станом, використанням та утриманням інших об'єктів нерухомого майна усіх форм власності, за належними, безпечними і здоровими умовами праці на цих підприємствах і об'єктах: прийняття рішень про скасування даного ними дозволу на експлуатацію об'єктів у разі порушення нормативно-правових актів з охорони праці, екологічних, санітарних правил, інших вимог законодавства. Ізюмська міськрада рішенням № 465 від 27.06.2003 року заснувала з 1 жовтня 2003 року вказане підприємство КЖРЕП-1 з метою організаційного забезпечення поточного утримання, ремонту та благоустрою житлового фонду, їх інженерного обладнання та надання послуг, пов'язаних з експлуатацією, утриманням та ремонтом житлового фонду. Зазначене підприємство прийняло на баланс житлові будинки, їх інженерне обладнання та повинно було укладати угоди з ремонтно-експлуатаційними підприємствами та іншими спеціалізованими організаціями, що забезпечують функціонування систем життєзабезпечення будівель. КЖРЕП-1 функціонує на підставі Статуту і засноване на комунальній власності Ізюмської територіальної громади Ізюмською міськрадою та мало на меті утримання житлових будівель. Згідно акту приймання - передачі житлового будинку [ADDRESS]від 6 січня 2005 року, на підставі рішення 29 сесії 4 скликання Ізюмської міської ради № 1261 від 3 вересня 2004 року, вказаний будинок, який знаходився у незадовільному стані та потребував ремонту покрівлі, було передано з балансу КП “ДЕЗ” на баланс КЖРЕП-1 (а.с. 34-35,56-57, 54, 26-31). З 6 січня 2005 року обслуговування вказаного будинку здійснювалося КЖРЕП-1, яким і складено акт про залиття квартири [PERSON]. 15 листопада 2006 року. Цей факт підтвердила свідок [PERSON].. Відповідно договору № 2 від 1 вересня 2005 року між Ізюмською міськрадою та КЖРЕП-1 на утримання на балансі КЖРЕП-1 житлових будинків та при будинкових територій, та управляння і надання житлово-комунальних послуг відповідним споживачам, мета договору - забезпечення кваліфікованого, якісного, гарантованого обслуговування та ремонту житлового фонду, його технічного устаткування, надання житлово-комунальних послуг, належного санітарного стану прибудинкової території для створення належних умов проживання. Закріпленні права та обов'язки сторін (а.с. 143 - 146). На час залиття квартири позивача будинок [ADDRESS]перебував на балансі КЖРЕП-1, яке і зобов'язане було здійснювати необхідні заходи з обслуговування житлового будинку та інженерних комунікацій. При вирішення питання про відшкодування майнової шкоди слід керуватися як загальними нормами цивільного права, а саме ст. 1166 ЦК України, так і спеціальними нормами. На час виникнення спірних правовідносин відносини між споживачем комунальних послуг та виконавцем регулювалися Законом України “Про житлово-комунальні послуги” від 24.06.2004 року № 1875-1У (далі - Закон), які діяли на час спірних правовідносин. Відповідно до п. 3 ст. 20 Закону Споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг. Згідно з Розділом 1 статті 1 визначено Законом терміни, що споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримувати житлово-комунальну послугу; власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі- власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпорядження приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку. Виконавця послуг у комунальному житловому фонді, відповідно до Розділу 2 статті 7 Закону, визначають органи місцевого самоврядування. Відповідно до ч.2 ст. 21 Закону, виконавець зобов'язаний забезпечувати вчасно та відповідної якості надання житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору; здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини. Кошти, сплачувані наймачами та власниками квартир, у тому числі і [PERSON]., перераховувалися на рахунки КЖРЕП-1, тому саме вказана особа і має нести майнову відповідальність за спричинену шкоду. При цьому суд вважає, що КЖРЕП-1 має право звернутися до інших юридичних осіб з позовом про відшкодування понесених витрат. Також, статтею 189 ЖК України передбачена і відповідальність саме особи, винної у порушенні правил експлуатації жилих будинків, приміщень та інженерного обладнання, у безгосподарному їх утриманні. Тому відшкодування майнової та моральної шкоди позивачу [PERSON]. слід покласти на КЖРЕП-1, яке на час залиття було виконавцем. При визначенні розміру моральної шкоди позивачу, суд враховує, що дійсно залиттям квартири у осінньо-зимовий період, з врахуванням тривалості самого процесу залиття, спричинення пошкодження майна (шпалери), що мало суттєве значення для позивача, перенесення ним нервового струсу у зв'язку з цим, є підставою для відшкодування моральної шкоди. Однак позивач не надав доказів на підтвердження розміру моральної шкоди в сумі 50000 грн., тому суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає за можливе частково задовольнити його вимоги і стягнути на користь [PERSON]. на відшкодування моральної шкоди відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України 1000 грн.. Відповідач КЖРЕП-1 у зазначених своїх запереченнях обставин, що у цих правовідносинах немає вини підприємства КЖРЕП-1, що відповідати за позовом повинна міськрада, як власник будинку - суду не довели, чим не виконали вимоги ст. 10 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач міськвиконком у зазначених своїх запереченнях довели обставини, що у цих правовідносинах немає їх вини, а є вина підприємства КЖРЕП-1, що відповідати за позовом повинна не міськвиконком чи міськрада, як власник будинку, а підприємство, яке утримувало житловий будинок, чим виконали вимоги ст. 10 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. За таких установлених судом обставинам позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково. Згідно ст. 88 ЦПК України на користь позивача слід стягнути судові витрати, які складаються з судового збору, витрат на висновки спеціаліста (а.с. 2, 13).

Outcome: partial