Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що 22 березня 1996 року зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON], який було розірвано згідно рішення Ковельського міськрайонного суду. Розірвання шлюбу зареєстровано відділом РАЦС по Ковельському району Ковельського міськрайонного управління юстиції. За період перебування в шлюбі ними спільно придбано майно, яке складається з предметів домашнього вжитку (побутові прилади, предмети інтер'єру, тощо), продуктивної і робочої худоби, засобів виробництва, предметів домашнього підсобного господарства, будівельних матеріалів, засобів пересування. Позивачем стверджується, що відповідач розпорядилася частиною спільного майна на власний розсуд без його згоди, зокрема заколола дві свині, м'ясо яких віддала своїм братам в м. Ковель, продала теля та корову. Кошти отримані від реалізації великої рогатої худоби, свиней вона привласнила. Враховуючи викладену обставину позивач вважає, що частка відповідача в спільному майні зменшилась, а тому пропонує розподіл спільного майна, згідно якого йому відходить майно на загальну суму 12150 грн., а відповідачу - майно на загальну суму 7120 грн. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] в своїй позовній заяві просить постановити рішення, яким виділити йому: циркулярку вартістю 250 грн., стіл вартістю 220 грн., килим вартістю 280 грн., коня вартістю 6000 грн., Ѕ порося вартістю 500 грн., воза вартістю 1500 грн., дошки 4 куб.м. вартістю 2000 грн., діловий матеріал вартістю 1000 грн., газову плиту вартістю 200 грн., два мішки цукру вартістю 200 грн., а всього на загальну суму 12150 грн.; та виділити відповідачу [PERSON]: холодильник "Індезіт" вартістю 300 грн., електродуховку "Смерічка" вартістю 80 грн., стіл кухонний та чотири стільці вартістю 300 грн., телевізор "РРТ" вартістю 250 грн., шафу вартістю 50 грн., диван вартістю 200 грн., килим вартістю 280 грн., два ліжка вартістю 400 грн., палас розміром 3м. х 3м. вартістю 300 грн., корову вартістю 2000 грн., теля вартістю 700 грн., кухонну утвір вартістю 50 грн., січкарню вартістю 200 грн., доріжку вартістю 40 грн., два велосипеди вартістю 300 грн., Ѕ порося вартістю 500 грн., дві тумбочки вартістю 60 грн., шифер вартістю 60 грн., два мішки цукру вартістю 200 грн., а всього на загальну суму 7120 грн. Крім цього позивач просить стягнути в його користь з відповідача компенсацію за частину реалізованого майна в сумі 3855 грн. та судові витрати по справі. Стосовно своїх позовних вимог позивач надав суду відповідні документальні підтвердження. Позивач [PERSON] в судовому засіданні змінив свої вимоги в частині способу розподілу майна, зокрема з переліку майна, яке має бути йому виділене та вказане в позовній заяві просить виключити Ѕ порося та один мішок цукру. Просить це майно виділити відповідачу, а з переліку майна, яке має бути виділене відповідачу та яке вказане в позовній заяві - виключити холодильник "Індезіт", телевізор "РТР", стіл кухонний з чотирма стільцями та виділити це майно позивачу. Крім цього, позивач відмовився від стягнення в його користь з відповідача компенсації в сумі 3855 грн. та судових витрат. В решті позов підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] змінені позивачем позовні вимоги визнала повністю, погоджується з таким варіантом розподілу спільного майна, не заперечує проти задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 24 вересня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по Ковельському району Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, був розірваний 24 вересня 2007 року. За період перебування в шлюбі ними спільно придбано майно, яке, відповідно до ст. 60 СК України, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та яке складається з предметів домашнього вжитку (побутові прилади, предмети інтер'єру, тощо), продуктивної і робочої худоби, засобів виробництва, предметів домашнього підсобного господарства, будівельних матеріалів, засобів пересування. Повний перелік цього майна та його вартість визначена сторонами та ними погоджена. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Вказані вище обставини визнаються сторонами, а тому не підлягають доказуванню в силу вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Таким чином суд повно, всесторонньо та об'єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому слід провести поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за запропонованим позивачем варіантом. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved