Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 01 серпня 2007 року зареєстроване за № 2-1877, видане Прилуцькою райдержнотконторою [PERSON].; стягнути судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивує тим, що судовим рішенням, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 19 грудня 2007 року було визнано недійсним заповіт від 15 грудня 2005 року на підставі якого було видано спірне свідоцтво на будинковолодіння [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав свої вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позові, просить такий задовольнити. Відповідачка [PERSON] в суді позов не визнала повністю, оскільки не згідна з попередніми судовими рішенням і ухвалою, якими визнано недійсним заповіт, в тому числі, на спірне домоволодіння по [ADDRESS]. Третя особа Прилуцька райдержнотконтора в суд не з”явилася, проте нотаріус, який видав оскаржуване свідоцтво подав до суду листа в якому зазначає, що на час видачі свідоцтва заповіт був дійсним, тому підстав для відмови у видачі такого свідоцтва у неї не було. Просить розглянути справу без їх участі. Вислухавши пояснення сторін, думку третьої особи, дослідивши та проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01 серпня 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-1877 [PERSON] видане дане свідоцтво на спадкове майно (після смерті [PERSON]), яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS]. Таке свідоцтво видане відповідачці на підставі заповіту, посвідченого Колодуб С.М., держнотаріусом Прилуцької міськдержнотконтори 15 грудня 2005 року (а.с. 10). Проти чого не заперечують і самі сторони в суді. Проте, згідно рішення Прилуцького міськрайоного суду від 03 жовтня 2007 року визнано недійсним заповіт від 15 грудня 2005 року, посвідчений державним нотаріусом Прилуцької міської державної нотаріальної контори Чернігівської області Колодуб С.М. від імені [PERSON] відносно усього її майна на користь [PERSON], зареєстрований в реєстрі вчинення нотаріальних дій за № 6753, з моменту його складання - 15.12.2005року (а.с. 6-7). Таке рішення суду першої інстанції залишено без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 19 грудня 2007 року (а.с. 8-9). Тобто рішення місцевого суду набрало законної сили, а тому згідно вимог ч.3 ст.61 ЦПК України встановлені таким судовим рішенням обставини не підлягають доказуванню, а тому і заперечення відповідачки в цій частині є безпідставними. Згідно вимог ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. За таких обставин, коли відповідачка [PERSON] отримала спірне свідоцтво про право на спадщину на підставі заповіту, який в подальшому, судовим рішенням був визнаний недійсним, а тому суд має достатньо правових підстав для визнання такого оскаржуваного свідоцтва про право на спадщину недійсним. Отже позов [PERSON] підлягає задоволенню. Задовольняючи таким чином позовні вимоги, згідно вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне судові витрати в розмірі 24,50 грн. стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, ст. 1301 ЦК України, ст.ст. 10, 15, 60, 61, 88, 212-215, 218 ЦПК України, -

Outcome: approved