Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-01 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, пояснив суду, що 21.05.2007 року, на автодорозі сполучення Стрий-Чернівці в с. Чукалівка, відповідач по справі, рухаючись автомобілем, марки БМВ-520, д.н.з. [NUMBER] на перехресті доріг с. Радча-Чукалівка Тисменицького р-ну, не подав сигналу про намір повороту ліворуч, перевищив швидкість та здійснюючи обгін автомобіля, марки “Мерседес-Бенц”, д.н.з. [NUMBER] під його керуванням, допустив зіткнення з даним транспотним засобом. Позивач стверджує, що дане ДТП сталося внаслідок порушення п.п. 14.2. “б”, 14.6 “б” Правил дорожнього руху відповідачем по справі. В результаті ДТП, яке сталося з вини [PERSON], йому заподіяно матеріальної шкоди на суму 48 257 грн. 32 коп., яку він просить стягнути з відповідача Просить також про стягнення 38 375 грн упущеної вигоди, оскільки він є суб”єктом підприємницької діяльності, і автомобіль використовував для здійснення пасажирських перевезень. Просить стягнути моральну шкоду в розмірі шість тисяч гривень, оскільки він зазнав значних душевних страждань, переніс нервовий стрес, в результаті ДТП отримав фізичні травми, проходив курс лікування. Крім того, внаслідок пошкодження автомобіля, він втратив можливість займатися підприємницькою діяльністю, що було його єдиним заробітком, змушений звертатися за захистом свого порушеного права. Просить про задоволення позову та стягнення на його користь судових витрат та витрат за проведення експертизи. Відповідач позовні вимоги не визнав, категорично заперечив свою вину у дорожньо-транспортній пригоді. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази та оцінивши їх в своїй сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного. З постанови про відмову в порушенні кримінальної справи відносно [PERSON] від 17.06.2007 року слідує, що 21.05.2007 року [PERSON], в порушення п. 14.2 “б” Правил дорожнього руху України, згідно яких “перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч” та пункту 14.6 “б” вказаних правил “обгін заборонено на перехресті”, рухаючись автомобілем марки БМВ-520, реєстраційний номер [NUMBER] по автодорозі сполучення “Стрий-Чернівці” та проїжджаючи перехрестя доріг с. Радча- Чукалівка Тисменицького району, перевищив швидкість, проявив неуважність, на перехресті став виконувати маневр обгону автомобіля, марки “Мерседес-Бенц”, номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], який на той час попередньо включивши світловий покажчик виконував маневр лівого повороту та допустив з даним транспортним засобом зіткнення. В результаті даної пригоди [PERSON] отримав тілесні ушкодження та був доставлений в міську лікарню м. Івано-Франківська. Порушень правил дорожнього руху зі сторони [PERSON] допущено не було. В порушенні кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ст. 286 КК України відносно [PERSON] було відмовлено на підставі ст. 6 п. 2 КПК України . Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що є знайомим позивача по справі та був очевидцем даної дорожньо-транспортної пригоди, оскільки їхав на той час в автомобілі з останнім. В даному ДТП однозначно винним є відповідач, який, на перехресті доріг, з великою швидкістю обганяв автомобіль позивача, що їхав попереду та здійснював поворот ліворуч, завчасно при цьому, включивши світловий покажчик про здійснення повороту ліворуч. Коли звертали з головної дороги на другорядну, машина відповідача врізалася у машину позивача. Свідок [PERSON] суду пояснив, що також їхав в автомобілі позивача на момент ДТП. Дав аналогічні покази, що й попередній свідок. Зіткнення відбулося в процесі руху автомобілів, машина позивача зазнала значних пошкоджень. Стверджує, що зіткнення можна було б уникнути, якби відповідач їхав на меншій швидкості. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він є товаришем відповідача по справі та їхав з ним в автомобілі на час ДТП. Вони їхали з Коломиї. Коли звертали на об”їздну дорогу, то на перехресті доріг с. Радча- Чукалівка Тисменицького району, побачили “Мерседес-Бенц” - автомобіль позивача, який звертав з головної дороги на другорядну, пропускаючи автомобілі, що їхали їм на зустріч. Машина позивача знаходилася га головній дорозі, попереду них. В момент зіткнення “бус” ще не виїхав на другорядну дорогу. Можливо ДТП сталося через те, що позивач, звертаючи на другорядну дорогу, не побачив автомобіль відповідача, який рухався ззаді. В судовому засіданні відповідачем представлено суду постанову від 16.08.2007 року про скасування постанови про відмову в порушенні кримінальної справи відносно нього, яка винесена в.о. прокурора Тисменицького району. З вказаної постанови вбачається, що постанова від 17.06.2007 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно [PERSON] скасована, матеріали направлено начальнику ДАІ в Івано-Франківській області для організації проведення додаткової перевірки. Судом неодноразово робилися запити щодо направлення для огляду в судовому засіданні відмовних матеріалів, однак, вказані матеріали представленими для огляду не були та не повідомлено про результат їх розгляду. Сторони в судовому засіданні ствердили, що їм нічого не відомо про додаткову перевірку, з даного приводу їх ніхто не повідомляв та жодного разу не викликав з червня 2007 року по даний час. З адміністративної справи, оглянутої судом , протоколу про адміністративне правопорушення від 11.06.2007 року, складеного відносно [PERSON] за ст. 124 КупАП вбачається, що 21 травня 2007 року , [PERSON], керуючи автомобілем БМВ-520, д.н.з. [NUMBER], рухаючись автодорогою “Стрий-Чернівці” на перехресті доріг с. Радча-Чукалівка Тисменицького району, здійснював обгін автомобіля “Мерседес-Бенц” д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та допустив зіткнення з даним транспортним засобом. Постановою Івано-Франківського міського суду від 20.07.2007 року провадження в адміністративній справі відносно [PERSON] за ст. 124 КупАП було закрито у зв”язку з закінченням строків розгляду адміністративної справи. Таким чином , з досліджених судом доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 21.05.2007 року є вина відповідача по справі-[PERSON] Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно висновку спеціаліста експертного автотоварознавчого дослідження № 518 від 07.09.2007 року вартість матеріального збитку з врахуванням фізичного зносу замінних складових та втрати товарної вартості (ВТВ) автомобіля “Мерседес-Бенц 312 Д” складає 48 257 грн. 32 коп. Вказана сума матеріальної шкоди підлягає до задоволення. Крім матеріальних збитків, позивач просить про задоволення моральної шкоди. Суд вважає, що позивач пережив значний нервовий стрес, хвилювання, страх за своє життя та здоров”я, отримав тілесні ушкодження, лікувався. Внаслідок ДТП його майно пошкоджене, в зв”язку з чим порушився звичний спосіб життя. Позивач тривалий час не може займатися підприємницькою діяльністю, отримувати доходи. При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить з характеру та обсягу страждань позивача, його стану здоров”я, істотність вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках. За таких обставин позов в цій частині слід задоволити, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] 6000 грн. моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-траспортної пригоди. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, понесені ним витрати за послуги спеціаліста-автотехніка в сумі 400 грн., державне мито в розмірі 491 грн. 07 коп. та 30 грн. 00 коп витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Щодо позовних вимог в частині стягнення упущеної вигоди, то суд вважає, що в задоволенні позову в цій частині слід відмовити, оскільки позивачем не представлено доказів на підтвердження своїх вимог щодо упущеної вигоди. В представлених позивачем ксерокопіях книги обліку його доходів міститься ряд виправлень в частині отриманих доходів,що не дає можливості достовірно встановити дохід позивача, не представлено жодних інших доказів на підтвердження позову в цій частині.

Outcome: approved