Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-24 00:00:00

27 травня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до ВАТ «Банк «Демарк» про стягнення коштів в сумі 1385 грн. 58 коп., мотивуючи свої вимоги тим, що під час роботи позивача в якості директора ТОВ «Придесення», згідно платіжних квитанцій № 25 від 27.02.2007 року та № 39 від 03.04.2007 року, позивачем були перераховані грошові кошти, відповідно 657, 61 грн. та 728,07 грн. до ВАТ «Банк «Демарк» з метою погашення за ТОВ «Придесення» відсотків по кредитному договору № 199 від 16.03.2005 року за лютий і березень 2007 року. ВАТ «Банк «Демарк» платежі по вказаних квитанціях загальною сумою 1385,58 грн. в рахунок погашення відсотків по кредитному договору ТОВ «Придесення» не зарахував, однак і позивачу кошти не повернув. Листом № 03/12-1441 від 20.04.2007 року відповідач підтвердив отримання коштів у сумі 1385,58 грн., які були перераховані позивачем. ВАТ «Банк «Демарк» посилаючись на кредитний договір з ТОВ «Придесення» зазначив, що обов'язок сплати відсотків за кредит покладено на позичальника (ТОВ «Придесення»), а не на позивача, як фізичну особу. Рішенням господарського суду Чернігівської області від 17.07.2007 року по справі № 8/193 відсотки за користування кредитом за договором № 199 від 16.03.2005 року за період з 01.02.2007 року по 31.05.2007 року у сумі 2818,33 грн. були стягнуті з ТОВ «Придесення» на користь ВАТ «Банк «Демарк». Позивач неодноразово звертався до ВАТ «Банк «Демарк» з заявою про повернення вказаної суми, однак відповідач безпідставно ухиляється від повернення грошових коштів. Звертаючись до суду позивач просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в сумі 1385,58 грн. та судові витрати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив стягнути з відповідача заявлену суму та судові витрати по справі. Пояснив, що банк не знайшов підстав для зарахування перерахованих ним коштів в рахунок погашення кредиту ТОВ «Придесення». Додатково пояснив, що рахунки ТОВ «Придесення» були арештовані за позовами банку «Демарк» до господарського суду. Представник відповідача ВАТ «Банк «Демарк» в судовому засіданні позов не визнала в повному обсязі та суду пояснила, що позивач добровільно без спонукання розпорядився своїми грошовими коштами, про що зазначає в своїй позовній заяві, а тому у нього відсутні підстави для вимог про повернення цих коштів. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно платіжних квитанцій № 25 від 27.02.2007 року та № 39 від 03.04.2007 року, позивачем були перераховані грошові кошти, відповідно 657, 61 грн. та 728,07 грн. до ВАТ «Банк «Демарк» з метою погашення за ТОВ «Придесення» відсотків по кредитному договору № 199 від 16.03.2005 року за лютий і березень 2007 року (а.с. 9-10). ВАТ «Банк «Демарк» платежі по вказаних квитанціях загальною сумою 1385,58 грн. в рахунок погашення відсотків по кредитному договору ТОВ «Придесення» не зарахував, однак і позивачу кошти не повернув. Листом № 03/12-1441 від 20.04.2007 року відповідач підтвердив отримання коштів у сумі 1385,58 грн., які були перераховані позивачем. ВАТ «Банк «Демарк» посилаючись на кредитний договір з ТОВ «Придесення» зазначив, що обов'язок сплати відсотків за кредит покладено на позичальника (ТОВ «Придесення»), а не на позивача, як фізичну особу (а.с. 7). Рішенням господарського суду Чернігівської області від 17.07.2007 року по справі № 8/193 відсотки за користування кредитом за договором № 199 від 16.03.2005 року за період з 01.02.2007 року по 31.05.2007 року у сумі 2818,33 грн. були стягнуті з ТОВ «Придесення» на користь ВАТ «Банк «Демарк» (а.с. 11-12). Позивач неодноразово звертався до ВАТ «Банк «Демарк» з заявою про повернення вказаної суми, однак відповідач безпідставно ухиляється від повернення грошових коштів (а.с 5-6). Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на який воно було набуте, згодом відпала. Суд приходить до висновку, що спірні кошти в сумі 1385 гривень 58 коп., які були перераховані позивачем як фізичною особою у ВАТ «Банк «Демарк» утримуються відповідачем без достатньої правової підстави, а тому позовні вимоги про їх повернення підлягають задоволенню. Крім того, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі 51 грн.

Outcome: approved