Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-31 00:00:00

Представники відповідачів в судове засідання не з'явилися, про день і час розгляд справи були сповіщені належним чином, причин неявки суду не представили. Суд вважає можливим, в порядку ст. 225 ЦПК України, розглянути справу в їх відсутність. Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати незаконним нарахування боргу за поставлену електричну енергію в квартиру [ADDRESS] і зобов'язати структурний підрозділ Ялтинська міська електрична мережа ВАТ «Крименерго» припинити дії по його стягненню з 1999 по 2004 рік; стягнути з ВАТ «Крименерго» на його користь моральну шкоду в сумі 100000 гривень і судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивує тим, що він є абонентом ВАТ «Крименерго» і пенсіонером МВС України по вислузі років, що користується 50% пільгою за всю спожиту електроенергію. Він постійно оплачує спожиту їм електроенергію з урахуванням пільги, що є в нього і ніякої заборгованості не має. Разом з тим, 19 вересня 2007 року, при обміні абонентної книжки по розрахунках за електроенергію, йому було вказано, що в нього є борг в сумі 236,67 гривень, про що був вироблений відповідний запис. Він неодноразово звертався в ЯЕМ ВАТ «Крименерго» з проханням роз'яснити, у зв'язку з чим йому була нарахована заборгованість, на що йому була дана письмова відповідь, що борг утворився в період часу з 1999 по 2004 рік у зв'язку з тим, що в той період пільги йому не надавалися. Разом з тим, спір з приводу не нарахування йому пільг, через що йому вже відключали подачу електроенергії, вже був предметом судового розгляду, він звертався до суду позовом про відшкодування йому моральної шкоди і його вимоги були задоволені. При цьому, судом було встановлено, що відповідач неправомірно нараховував йому борг без урахування пільги. Проте, не дивлячись на рішення суду, яке набрало законної сили, відповідач продовжує пред'являти йому претензії з приводу боргу, що нібито є в нього, який утворився за період з 1999 по 2004 рік, через несплату якого 17 квітня 2008 року і 23 квітня 2008 року в його квартирі знов була відключена електроенергія. У зв'язку з відсутністю енергопостачання, він і члени його сім'ї терпіли значні незручності, вимушені були завдавати додаткових зусиль для організації свого життя, позивач вимушений був уходити з роботи, щоб врегулювати спірну ситуацію, що склалася, він також не може надовго залишити свою квартиру, побоюючись, що його знову залишать без електроенергії. Свої моральні страждання позивач оцінює в 100000 гривень. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем електроенергії, що відпускається ВАТ «Крименерго», на підставі договору про користування електричною енергією № 14725, укладеного 21 жовтня 2000 року (а.с. 24-27). Також він є пенсіонером МВС, звільненим у відставку по вислузі років. Згідно листу заступника начальника по енергозбуту ЯЕМ ВАТ «Крименерго» від 11 березня 2008 року, [PERSON], на його заяву, було повідомлено, що згідно особовому рахунку, за ним числитися заборгованість, яка утворилася з 1999 по 31 грудня 2001 року і з 01 січня 2003 рік по 30 червня 2004 року в сумі 177-50 гривень у зв'язку з тим, що за вказаний період часу пільги йому не надавалися (а.с. 13). Разом з тим, питання про нарахування позивачу боргу за спожиту електроенергію без урахування пільги вже було предметом судового розгляду, коли [PERSON] в 2003 і 2004 роках відключали за несплату боргу енергопостачання і він звертався до суду з позовом про відшкодування заподіяного йому морального збитку. Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням по цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доводяться при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті ж особи або особа, відносно якої ці обставини встановлені. Рішенням Ялтинського міського суду від 22 березня 2005 року позов [PERSON] про стягнення з ЯЕМ ВАТ «Крименерго» морального збитку був частково задоволений і судом було встановлено, що відповідач неправомірно нарахував [PERSON] борг за користування електроенергією без урахування пільги і, не звернувшись до суду з позовом для вирішення виниклого спору про суму, здійснив відключення квартири позивача від енергопостачання. Ухвалою Апеляційного суду АРК від 27 вересня 2005 року рішення Ялтинського міського суду було залишене без зміни і набрало законної сили. Разом з тим, відповідачем знов, всупереч рішенню суду, що набрало законної сили, була нарахована позивачу заборгованість за той же період часу, який вже був досліджений судом і за несплату вказаної заборгованості, 17 квітня 2008 року, відповідачем було здійснене відключення квартири позивача від енергопостачання за несплату боргу, який нібито утворився в період з 1999 по 2004 рік (а.с. 21). Окрім вищевикладених обставин, суд також вважає, що оскільки нарахований позивачу борг знаходиться за межами строку позовної давності, відповідач також не мав права вживати заходи щодо відключення квартири [PERSON] від енергопостачання без врегулювання спору про стягнення вказаної суми в судовому порядку. Таким чином, суд вважає, що відповідачі знов допустили відносно позивача неправомірні дії, незаконно відключивши його квартиру від енергопостачання. У зв'язку з цим суд вважає, що позов [PERSON] в частині стягнення моральної шкоди також підлягає частковому задоволенню. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної їй внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, окрім іншого, полягає в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою відносно неї самої, членів його сім'ї або близьких родичів. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд вважає, що [PERSON] були заподіяні певні моральні страждання, що виразилися в тривалій протиправній поведінці відносно нього з боку відповідачів, що призвело до порушення його прав, що вимусило його завдавати додаткових зусиль для організації власного життя, виступати ініціатором у врегулюванні спірної ситуації. Розмір моральних страждань позивача суд оцінює в 1000 гривень. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати у вигляді оплати судового збору і витрат на інформаційно - технічне забезпечення справи в сумі 24,50 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial