overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-26 00:00:00

КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради звернулось до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення 215 гривень 86 копійок заборгованості по оплаті за надання послуг з утримання будинків і споруд. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON]. являється наймачем квартири [ADDRESS]. Оплати за надані позивачем послуги відповідач не здійснює в повному обсягу з 01.12.2005 року, внаслідок чого станом на 01.11.2007 року утворилось 215 гривень 86 копійок заборгованості. В судовому засіданні представник КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради заявлені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Доповнила, що на даний час заборгованість відповідачем не сплачена. Відповідач [PERSON]. в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсягу і суду пояснила, що заборгованість виникла в зв»язку з скрутним матеріальним станом, нестачею коштів. Вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи: особовий рахунок квартири [ADDRESS], розрахунок заборгованості, додаток до рішення № 312 від 19.11.2007 року. Вислухавши сторони, дослідивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з наступного: [PERSON]. являються мешканцями квартири [ADDRESS] Оплати за надання послуг з утримання будинку і прибудинкової території та за надане житло [PERSON]. з 01.12.2005 року не здійснювала в повному обсягу, внаслідок чого, станом на 01.11.2007 року утворилось 215 гривень 86 копійок заборгованості. Таким чином, відповідачем порушено вимоги ст. 66, 68 ЖК України щодо необхідності і своєчасності оплати за займане житло. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-26 00:00:00

[PERSON]. звернулась з позовом до [PERSON]. про визнання її та її неповнолітнього сина [PERSON]., [INFO]такими, що втратили право на користування квартирою [ADDRESS]. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що є власником квартири [ADDRESS]. Вказує, що 28.03.2007 року по договору найму зареєструвала відповідачку з дитиною в квартирі, а вона зобов»язалася оплачувати комунальні послуги за себе і дитину. При цьому в квартирі вони мешкали недовго - переїхали проживати до чоловіка в село Новий Білоус Чернігівського району, оплати за комунальні послуги не здійснює. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі в виклала пояснення зазначені в позовній заяві. Відповідач [PERSON]. в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнала і суду пояснила, що дійсно не проживає в квартирі разом з дитиною, власником якої являється позивачка, переїхала проживати до іншого населеного пункту. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи: договір купівлі-продажу квартири (а.с.5), договір найму житла від 28.03.2007 року (а.с.6), довідку КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради № 647 від 11.04.2008 року (а.с.7), акт від 10.04.2008 року, затверджений ЖРЕД № 5 (а.с.8), лист КП «Чернігівводоканал» (а.с.9), суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому суд виходить з наступного: Квартира [ADDRESS]належить на праві власності [PERSON]. (а.с.5), що жодним учасником не заперечується. [PERSON]. разом з неповнолітнім сином [PERSON]. зареєстровані за адресою [ADDRESS] з 29.03.2007 року (а.с.6,7), власником якої є [PERSON]. При цьому відповідачка з дитиною вибули на постійне проживання до іншого населеного пункту, що крім пояснень позивача підтверджується поясненнями відповідачки, актом (а.с.8), а отже відповідно до ч.2 ст. 107, ч.2 ст. 167 ЖК України [PERSON]. разом з дитиною втратила право користування квартирою. На підставі ст.130, 174, 208, 212-215, 218,292 ЦПК України, ч.2 ст. 107, ч.2 ст. 167 ЖК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-26 00:00:00

КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради звернулось до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення 870 гривень 14 копійок заборгованості по оплаті за надання послуг з утримання будинків і споруд. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON]. являється наймачем квартири[ADDRESS]. Оплати за надані позивачем послуги відповідач не здійснює в повному обсягу з 01.11.2002 року, внаслідок чого станом на 01.11.2007 року утворилось 870 гривень 14 копійок заборгованості. В судовому засіданні представник КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради заявлені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Доповнила, що на даний час заборгованість відповідачем не сплачена. Відповідач [PERSON]. в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсягу і суду пояснив, що заборгованість виникла в зв'язку з скрутним матеріальним станом. Вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи: особовий рахунок квартири[ADDRESS], розрахунок заборгованості, додаток до рішення № 312 від 19.11.2007 року. Вислухавши сторони, дослідивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з наступного: [PERSON]. являється мешканцем квартири [ADDRESS] Оплати за надання послуг з утримання будинку і прибудинкової території та за надане житло [PERSON]. з 01.11.2002 року не здійснював в повному обсягу, внаслідок чого, станом на 01.11.2007 року утворилось 870 гривень 14 копійок заборгованості. Таким чином, відповідачем порушено вимоги ст. 66, 68 ЖК України щодо необхідності і своєчасності оплати за займане житло. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-26 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 14 червня 1997 року в відділі РАЦСу Чернігівського міського управління ююстиції , актовий запис № 775 . Від сумісного життя мають неповнолітню дитину - сина [PERSON],[INFO] Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вони з відповідачем мешкають окремо , через несумісність характерів та різних поглядів на життя не мають намірів поновлювати подружні стосунки , оскільки між ними склалися неприязні стосунки , спільне господарство не ведеться. За таких обставин подальше збереження сім»ї неможливе . В попередньому судовому засіданні позивачка позов підтримала , при цьому посилалася на обставини, зазначені в позовній заяві , наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав , проти розірвання шлюбу з позивачкою не заперечував . Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання . Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволеннню, оскільки достатньо підстав вважати, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Факт розпаду сім'ї і неможливість її збереження підтверджено поясненнями сторін , сумніватись в достовірності яких, суд не має підстав. На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-26 00:00:00

Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоч про день та час слухання справи відповідач був повідомлений. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи суд вважає, що заяву слід задовольнити виходячи з наступного. Подані суду та досліджені в судовому засіданні докази дають підстави прийти до висновку про те, що позивачка дійсно є спадкоємцем за заповітом покійної [PERSON], що підтверджує копія заповіту від 01 листопада 1997 року котрий посвідчений державним нотаріусом Першої Івано-Франківської держнотконтори. Копія свідоцтва про смерть виданого [INFO] відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, зроблено запис за реєстром № 1218, підтверджує, що [PERSON] померла [INFO]. У власності покійної на день її смерті були вклади у Ощадний банк СРСР. Строк на подачу заяви у нотаріальну контору позивачка пропустила по вказаній вище причині, котру суд вважає слід визнати поважною. Ст. 1270 Цивільного Кодексу України встановлює шестимісячний з часу відкриття спадщини строк для її прийняття. Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Але ця ж стаття Кодексу ( п. 3 ) передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, ст.ст. 3,10,11,60 ЦПК України, ст.ст. 1270,1272 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказавши, що 1 вересня 1985 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалося, практично останніх два роки шлюбні відносини фактично припинились. Відповідач не піклується про підтримання нормальних сімейних стосунків, не проявляє поваги до позивачки, не піклується про подальше збереження сім”ї, застосовує фізичну силу. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, суду пояснила, що протягом останніх двох років вони разом не проживають, відповідач не піклується про підтримання нормальних сімейних стосунків, при зустрічах, коли вип'є, може застосовувати фізичну силу. В неї за цей час виникли свої інтереси, має намір залишитися на постійне місце проживання в м. Києві, тому за таких обставин подальше збереження сім”ї є неможливим. Відповідач [PERSON] заперечує проти позову, суду пояснив, що біля трьох років вони не проживають однією сім”єю, оскільки відповідачка разом із повнолітньою дочкою проживає в м. Київ, а коли приїжджає в с. Орлівка, то він завжди її належно приймає. Вважає, що коли і він знайде для себе іншу жінку, то тільки тоді погодиться на розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 1 вересня 1985 року в Орлівській сільській раді, актовий запис № 07, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, протягом двох останніх років фактичні шлюбні відносини припинились, сторони фактично проживають в різних областях, миритись позивачка категорично не бажає і вважає це недоцільним. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам обох сторін, тому за таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 105 п.3,110 п.1, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом , в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала , суду пояснила , що вона уклала шлюб з відповідачем в 1990 року. У них є двоє неповнолітніх дітей. Стосунки між ними зіпсувалися в 2002 році, після тог як у них народилася друга дитина. Відповідач почав зловживати спиртними напоями, через що у них постійні суперечки. Він не працює. Примирення між ними не відбулося. Позивач просить шлюб розірвати. Відповідач належним чином був повідомлений про день та час слухання судовою повісткою, але в судове засідання не з”явився, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 224 ЦПК України суд, зі згоди позивача, вважає за можливим провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача , вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено , що у сторін 2002 року склалися неприязненні стосунки, що негативно впливає на дітей. Судом надавався строк на примирення, але він позитивних результатів не дав, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-26 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.09. 1993року. Від даного шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: 1994,1996,1997 рр. народження. [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей в розмірах, передбачених законом посилаючись на те, що відповідач з сім"єю не проживає, добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] позов визнав, згоден і має змогу сплачувати аліменти на утримання дітей, в розмірах передбачених законом. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд для наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вирішуючи спір суд встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.09. 1993року. Від даного шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей 1994,1996,1997 рр. народження. Відповідач з сім"єю не проживає, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, чим ставить сім'ю в скрутне матеріальне становище. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.ст.180-183 СК України відповідно до яких батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Уразі ухилення батьків від виконання цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з матері, батька дитини в частці від їх доходу і (або) у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим , ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки право неповнолітніх дітей на матеріальне утримання з боку батька порушено, то воно підлягає судовому захисту. Відповідно до ст.81 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7 грн.50 коп. для зарахування до спеціального фонду державного бюджету Шаргородського району " Оплата витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справ " (код ЄДРПОУ 34701104 , розрахунковий рахунок : 31212259700687, банк одержувача - ГУ ДКУ у Вінницькій області м. Вінниця МФО 802015, КЕКД 22050000.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-26 00:00:00

Сторони перебувають в зареестрованому шлюбі з 16 травня 1999 року. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]народження. [PERSON] просить шлюб розірвати посилаючись на те, що подружні стосунки з відповідачкою припинені через різні характери і погляди на подружні стосунки. В попередньому судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, наполягав на розлученні. Відповідачка [PERSON] вважає, що надалі спільне проживання з позивачем є неможливим, на розлучення згодна. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового розгляду. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вирішуючи спір суд встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 травня 1999 року. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]народження. Подружні стосунки припинені рік тому, сторони наполягають на розлученні, миритись не бажають. Причиною розпаду сім ї стали сварки та непорозуміння , що виникали на грунті різних поглядів на подружнє життя. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.ст.105,110,112 СК України відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини, то суд приходить до висновку,що позов підлягае задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-26 00:00:00

Сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах від яких мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO]народження . [PERSON] просить стягнути з [PERSON]. на її користь аліменти на утримання дитини в розмірах, передбачених законом посилаючись на те, що відповідач з сім"єю не проживає, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] позов визнав, згоден і має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини, в розмірах передбачених законом. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд для наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вирішуючи спір суд встановив, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах від яких мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO]народження. Відповідач з сім"єю не проживає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, чим ставить сім ю в скрутне матеріальне становище. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.ст.180-183 СК України відповідно до яких батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Уразі ухилення батьків від виконання цього обов"язку кошти на утримання дітей стягуються з матері, батька дитини в частці від їх доходу і (або) у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим , ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки право неповнолітньої дитини на матеріальне утримання з боку батька порушено, то воно підлягає судовому захисту. Підлягає стягненню з відповідача в дохід держави державне мито в сумі 51 грн. Відповідно до ст.81 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7 грн.50 коп. для зарахування до спеціального фонду державного бюджету Шаргородського району " Оплата витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справ " (код ЄДРПОУ 34701104 , розрахунковий рахунок : 31212259700687, банк одержувача - ГУ ДКУ у Вінницькій області м. Вінниця МФО 802015, КЕКД 22050000.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-26 00:00:00

[PERSON]. в квітні 2008 року звернулася в суд з даним позовом. В заяві послалася на те, що 08 лютого 2000 року позичила відповідачу 3575 грн., строком до 01 травня 2000 року, про що той видав їй власноручно написану розписку. Так як відповідач до даного часу кошти не повернув, просить стягнути їх в примусовому порядку. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач до суду не з»явився, про час та місце слухання справи належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Судом ухвалено про заочний розгляд справи. Дослідив докази, суд встановив слідуюче. Позивачка 08 лютого 2000 року позичила відповідачу 3575 грн. зі строком повернення до 01 травня 2000 року, про що відповідач власноручно написав розписку, яку передав позивачці. До даного часу відповідач борг не повернув. Суд вважає, що сторони уклали договір позики. Під час укладення даного договору відповідач, в забезпечення виконання своїх зобов»язань по даному договору, видав позивачці нотаріально посвідчене доручення, від 08 лютого 2000 року за № 081266, на продаж належного йому будин[ADDRESS], в м. Снігурівка Миколаївської області. За домовленістю між сторонами, при неповернені відповідачем в обумовлений ними строк позичених коштів, позивачка мала право продати належний йому вищевказаний будинок, а отримані кошти привласнити собі в рахунок повернення боргу. Згідно ст.71 ЦК УРСР, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється три роки. Відповідно до ст.75 того ж Кодексу позовна давність застосовується судом незалежно від заяви сторін. Про порушення свого права позивачка дізналася 02 травня 2000 року, коли до того часу відповідач не повернув їй позичені кошти і не повідомив про причину їх неповернення. Своїм правом, на продаж належного відповідачу будинку, позивачка не скористалася, строк звернення до суду з відповідним позовом пропустила без поважних причин. Враховуючи наведене, суд вважає, позов таким, що до задоволення не підлягає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-26 00:00:00

[PERSON], [PERSON]. та [PERSON]. в квітні 2008 року звернулися в суд з даним позовом. В заяві послалися на те, що після смерті чоловіка (батька) - [PERSON] відкрилася спадщина на майно, що складається з житлового будинку [ADDRESS] в м. Снігурівка Миколаївської області. Нотаріальна контора відмовила їм у видачі свідоцтва на право на спадщину в зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу на даний житловий будинок. Вважають, що спадковий будинок належав на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу від 19 березня 1992 року, а тому просять визнати даний договір дійсним та право власності за ними на спірний житловий будинок. В судовому засіданні позивачі позов підтримали. Представник ліквідаційної комісії до суду не з»явився, справу просить слухати у його відсутність, позовні вимоги визнав. Представник міської ради проти задоволення позову, в частині визнання договору купівлі-продажу будинку дійсним, не заперечував. Представник третьої особи до суду не з»явився, нотаріальна контора просить слухати справи у відсутність їх представника, проти задоволення позову не заперечує. Дослідив докази суд встановив слідуюче. [INFO] помер [PERSON] - чоловік першої позивачки та батько другого і третього позивачів, що стверджується свідоцтвом про смерть за [NUMBER], виданого 01 жовтня 2001 року відділом РАГС Снігурівського району Миколаївської області, свідоцтвами про народження [PERSON]. за №416627, виданого 09 липня 1977 року Хорівською сільською радою Острозького району Рівненської області, [PERSON]., за №385165, виданого 01 березня 1985 року відділом ЗАГС Снігурівського райвиконкому Миколаївської області та свідоцтвом про укладення шлюбу за №[NUMBER], виданого 21 грудня 1975 року Хорівською сільською радою Острозького району Рівненської області. 19 березня 1992 року радгосп «Рассвєт», правонаступником якого є ВАТ «Рассвєт», на підставі договору купівлі-продажу, продав [PERSON] житловий будинок[ADDRESS] в м. Снігурівка Миколаївської області за 2933 карбованців. Вартість будинку [PERSON]. сплатив повністю, що стверджується довідкою радгоспу «Рассвєт» від 09 квітня 1992 року. Позивачі набули права на спадкування майна померлого чоловіка та батька відповідно до ст.529 ЦК УРСР, як спадкоємці першої черги та своєчасно звернулися до нотаріальної контори про видачу свідоцтва на право на спадщину. Нотаріальна контора відмовила позивачам у видачі свідоцтва на спадщину на житловий будинок, так як договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчений. Відповідно до ст.227 ЦК УРСР, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Враховуючи те, що одна із сторін договору купівлі-продажу житлового будинку померла, неможливо в даний час вищевказану угоду нотаріально засвідчити. Враховуючи наведене, суд вважає що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення на підставі ст.47 ЦК УРСР.

Outcome: approved