Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-11 00:00:00

29 січня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення вартості не облікованої електричної енергії в сумі 6745,01 грн., який в судовому засіданні повністю підтримав представник позивача і суду показав, що відповідач [PERSON] є власником жилого будинку, розташованого в [ADDRESS], а відповідачі [PERSON]. та [PERSON]. проживали у вказаному жилому будинку без реєстрації і споживали електричну енергію, яку поставляє позивач. 09 лютого 2008 року при проведенні планової перевірки представниками позивача виконання відповідачами Правил користування електричною енергією було встановлено, що відповідачі порушують вказані правила і безобліковно використовують електроенергію без приладу обліку, змінивши технічні характеристик його, про що було складено відповідний акт. Крім того 12 січня 2006 року при повторній перевірці вказаного жилого дому було встановлено безобліковно використання електроенергії шляхом підключення напругоприймачів поза лічильником, про що також було складено акт. 15 лютого 2006 року при наступній перевірці вказаного жилого дому було встановлено безобліковно використання електроенергії шляхом самовільного підключення дроту до мереж енергопостачальника поза приладом обліку (накид на вводі), про що знову було складено акт. 27 жовтня 2006 року при наступній перевірці вказаного жилого дому знову було встановлено безобліковно використання електроенергії шляхом самовільного підключення дроту до мереж енергопостачальника поза приладом обліку (накид на вводі), про що і в цей раз було складено акт. Виходячи з методики розрахунку об»ємів електричної енергії, не облікованої в результаті порушення споживачами правил, було встановлено розмір збитків в сумі 6745,01 грн., яку позивач просить стягнути повністю, стягнувши також з відповідачів на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 67,45 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, але належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Відповідачі [PERSON]. та [PERSON]. позов не визнали і суду дали аналогічні один одному пояснення про те, що вони користуються електроенергією, яку подає позивач у будинок, розташований в с[ADDRESS], що належить [PERSON], в якому вони проживають. Будинок було до 2005 року обладнано лічильником, але потім його знімали працівники РЕМу в зв»язку з тим, що 09 лютого 2005 року під час проведення перевірки ними було встановлено тріщину скла на ньому і гальмування диску. В квітні місяці 2005 року було проведено експертизу лічильника з висновками якої вони не були згодні, тому нарахування по акту в сумі 499,67 грн. сплачувати відмовилися. Після чого вони тричі самовільно підключалися до електромереж у зв»язку з відсутністю електроенергії, про що також працівниками РЄМу було складено акти 12.01.2006 року, 15.02.2006 року та 27.10.2006 року. Тому позов не визнають. Дослідивши зібрані по справі докази, суд встановив, що відповідачі [PERSON]. та [PERSON]. проживають в будинку, який належить на праві власності відповідачу [PERSON], розташованому в с[ADDRESS] і користуються послугами позивача, який подає їм електроенергію. [PERSON] за вказаною адресою не проживає з 2000 року і послугами позивача не користується (а.с.16,49). Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст.ст.24-27 Закону України «Про енергетику» від 16 жовтня 1997 року, Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року № 562. Постачання фізичним особам електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією. Але підключення електроенергії за заявою наймача (власника квартири), відкриття особового рахунку (а.с.18,19,66,67) слід вважати фактичним укладенням договору на умовах, передбачених Законом України «Про енергетику» та Правилами. Таким чином суд вважає, що між сторонами виникли договірні правовідносини. Виходячи з положень ст.ст.6, 626-631,526 ЦК України укладений договір є обов»язковим для належного виконання сторонами, відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов»язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Нормою ч.4 ст. 26 Закону України «Про енергетику» передбачається, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно з законодавством за порушення умов договору та Правил користування електроенергією, затверджених Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 53 Правил розмір збитків, завданих енергопостачальнику порушенням правил користування електроенергією, розраховується за добовою величиною розрахункового споживання електроенергії та за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показань чи технічної перевірки приладу обліку, до моменту усунення порушення за тарифами, які діяли у розрахунковий період. Розмір відшкодування збитків згідно з Правилами обчислюється за Методикою. Відповідно до п.42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26.06.1999 року № 1357) споживач електричної енергії зобов»язаний : додержуватися вимог нормативно-технічної документації ; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх внутрішніх електромереж, електроустановок та електроприладів ; письмово погоджувати з поставщиком нові підключення електроустановок і переобладнання внутрішньої електропроводки ; забезпечувати доступ представника поставщика, які пред»явили свої службові посвідчення, в квартиру для обстеження приладу обліку, електроприладів, електроустановок, електропроводки. А також відповідно до п.48 Правил споживач відповідає за : порушення Правил користування електричною енергією для населення ; крадіжку електричної енергії у випадках самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Судом встановлено, що 09 лютого 2005 року представниками позивача було встановлено факт того, що відповідачі безобліковно споживають електричну енергію, змінивши технічні характеристики приладу обліку в результаті пошкодження оглядового скла та зносу опор, що є порушенням п.11,42 та 48 Правил користування електричною енергією для населення, про що було складено акт № 078216, а лічильник знято, запаковано, опломбовано пакування та направлено на експертизу(а.с.10). Відповідно до п.15 Правил експертизу вказаного приладу обліку було проведено у присутності споживача - відповідача по справі [PERSON]і складено акт № 2927 від 27 квітня 2005 року, висновки якого свідчать про те, що заниження показників лічильника здійснювалося за допомогою розбитого оглядового скла та зносу опор (а.с.11). На підставі підп.4 п.3.1, абз 2 підп.»а» п. 3.3 Методики енергопостачальником визначено розмір заподіяних збитків у сумі 499,67 грн. за 182 дні з дня останнього контрольного огляду засобу обліку представником енергоспостачальника та виходячи з добової величини розрахункового споживання електроенергії, про що 10.02.2005 року було ознайомлено відповідача[PERSON]. (а.с.10 зв.). Тому суд вважає, що позивачем доведено, що відповідачі порушували п.п.11,42,48 Правил, про що було складено акт від 09.02.2005 року на підставі якого їм відповідно до п.35,36 Правил було проведення відключення енергопостачання до усунення порушення, оплати витрат на повторне підключення та збитків, завданих енергопостачальнику. Але відповідачі [PERSON]. та [PERSON]свої обов»язки по відшкодуванню зиків позивачу не виконали, у зв»язку з чим не були підключені позивачем до енергопостачання. Незважаючи на це [PERSON]. та [PERSON]. продовжували порушувати Правила користування електроенергією шляхом самовільного підключення струмоприймачів до енергопостачання, що є порушеннями п.2 та п.9 Правил, що тричі 12.01.2006 року,15.02.2006 року та 27.10.2006 року було виявлено представниками позивача та складено акти № 023153, № 052799, №023453 (а.с.12-13,15). На підставі актів і відповідно до підп.6 п.3.1, абз 2 підп. «а» п.3.3 Методики енергопостачальником знову було визначено розмір заподіяних збитків у сумі 3485,82 грн., 672,05 грн., 2087,46 грн., а всього в сумі 6245,34 грн. відповідно за 184,34,254 дні з дня останньої технічної перевірки енергоустановок представником енергоспостачальника та виходячи з добової величини розрахункового споживання електроенергії (а.с.12 зв.,14,15 зв.), які до теперішнього часу разом з раніше завданими збитками в сумі 499,67 грн. відповідачами позивачу не відшкодовані (а.с.9). Незважаючи на те, що відповідачі позовні вимоги не визнали, вказуючи на те, що вони не погодилися з висновками експертизи від 27.04.2005 року бо прилад обліку вони не пошкоджували, і тому іноді користувалися електроенергією без приладу обліку, суд вважає дані пояснення такими, що не відповідають дійсності і не приймає їх до уваги виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст.11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Надані позивачем по справі докази та пояснення свідчать про те, що виявлені представниками позивача 09.02.2005 року, 12.01.2006 року, 15.02.2006 року та 27.10.2006 року порушення відповідачами Правил користування населенням електроенергією та їх фіксування в актах № 078216, № 023153, №052799 та №023453 повністю відповідають вимогам п.п.2,9,11,15,42,48,53 вказаних Правил, а порушення відповідачами вказаних правил, зазначені у актах мали місце. На це ж вказують і пояснення самих відповідачів про самовільне підключення до мереж, а також письмові докази (копії особистих рахунків відповідачів з зазначенням кількості спожитої електроенергії та часу проведення контрольних звірок та відомості контрольних обходів, які свідчать про те, що відповідачі практично не сплачували надані послуги і до зняття лічильника (а.с.18,19,66,67), в той час як будинком користувалася сім»я постійно. Жодного доказу тому, що обліковий прилад було пошкоджено не відповідачами, а іншими особами відповідачі суду не надали. Тому суд приходить до висновку про те, що безобліковне використання відповідачами електроенергії встановлено зібраними по справі доказами, а тому і порушення Правил мали місце. Згідно ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» від 16 жовтня 1997 року порушення в електроенергетиці тягнуть за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну та кримінальну відповідальність у разі : крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до об»єктів електроенергетики та споживання електроенергії без приладів обліку, пошкодження приладів обліку, порушення правил користування енергією та інше. Статті 526,530 ЦК України передбачають, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, у встановлений для цього строк. Виконання зобов'язання забезпечується відповідно до ст.. 548 ЦК України договором або законом. Оскільки відповідачі в односторонньому порядку не виконали обов'язки, передбачені п.п.42,48 Правил і завдали збитків позивачу, він обґрунтовано звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, бо вказане передбачено ст. 22 ЦК України, бо особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування При цьому збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено. Тому суд вважає позовні вимоги позивача в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю, але шляхом задоволення позову до [PERSON]. та [PERSON]., бо порушення прав позивача відповідачкою Зайцевою Р.Ф. позивач не довів. На підстав ч.1 ст. 64 ЖК України, враховуючи те, що будинок, в якому проживають відповідачі не є їх власністю, і вони користуються ним на підставі договору найму, відповідачі повинні нести солідарну майнову відповідальність за зобов»язаннями, що випливають із зазначеного договору. Тобто повинні відшкодовувати збитки в солідарному порядку. Крім того при зверненні до суду позивач сплатив судові витрати по судовому збору в сумі 67,45 грн. та на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн.(а.с.1,2). Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову повністю відповідно до ст.. 88 ЦК України вказані судові витрати слід стягнути з відповідачів.

Outcome: partial