Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-29 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду до відповідача про визнання дійсними правочину купівлі-продажу та визнання права власності на будівлю гаражу розташованого в [ADDRESS], яку вона придбала у відповідача. В позовній заяві вона вказала та пояснила у судовому засіданні, що у травні 1988 року вона фактично купила будівлю гаражу у [PERSON]. Факт правочину купівлі-продажу гаражу підтверджується відповідною розпискою про отримання відповідачем від неї грошей за гараж. А також рішеннями виконкому Чугуївської ради про дозвіл забудови гаражу відповідачем, висновками про технічну можливість будівництва гаражу, рішенням виконкому про виділ ділянки під забудову гаражу тощо. Але коли вона забажала замовити виготовлення технічної документації та зареєструвати право власності на гараж в Чугуївському МБТІ, то з'ясувалося що вона зробити це на своє ім'я не може, оскільки документи на придбаний нею гараж у відповідача зроблені на ім'я [PERSON], який потім передав право забудови позивачці. Факт правочину підтверджує сам відповідач, виконком Чугуївської ради також не заперечує проти позову, тому вона просить визнати цей правочин купівлі-продажу гаражу дійсними та визнати за нею право власності на нього, що дозволить їй зареєструвати право власності у Чугуївському МБТІ та замовити виготовлення технічної документації, оскільки первісні технічні документі в МБТІ на її ім'я були вже виготовлені. Відповідач позов визнав та підтвердив викладені позивачем обставини правочину. А також те, що забудова гаражу була дозволена в належному порядку виконкомом Чугуївської міської ради на відведеної для цієї мети земельної ділянці за рахунок вилучення землі із садиби по [ADDRESS]. Представник виконкому Чугуївської ради до судового засідання не з'явився, направивши письмову заяву про не заперечення проти позову та слухання справи без їх участі. Заслухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи суд надходить до наступного. Згідно рішення №542 від 19.11.1985 року виконкому Чугуївської ради народних депутатів [PERSON] було дозволено забудову гаражу на земельної ділянці вилученої із садиби по [ADDRESS]. [PERSON] побудував гараж, але не зареєстрував його у Чугуївському МБТІ та не замовив виготовлення відповідної технічної документації на нього. Пізніше [PERSON] продав гараж позивачеві, отримавши від неї обумовлену правочином суму грошей. Вказаний гараж знаходиться в обумовленому місці, збудований за відповідними дозволами на земельної ділянці відведеною виконкомом безкоштовно з метою забудови гаражу на земельній ділянці вилученої із особистої садиби за згодою її власника, тобто на законних підставах. Тому вчинений власником гаражів правочин купівлі-продажу правомірний і може бути визнаний судом дійсним. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Причому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Згідно ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Але у відповідності до ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотарільного посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Між сторонами виконані усі умови договору, нотарільне посвідчення правочину неможливе з вини продавця із-за несвоєчасного замовлення технічної документації та реєстрації прав власності на збудоване нерухоме майно, але забудова зроблена на законних підставах, тому набуття права власності відбулося правомірно, що дає підстави суду визнати ці договори дійсними. На підставі викладеного та

Outcome: approved