Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 07 грудня 2006 року біля 17 год. 30 хв на автодорозі Чорнобай-Богодухівка відповідач, керуючи автомобілем ВАЗ-21063 д.н.з. [NUMBER], не впорався з керуванням транспортним засобом, допустив зіткнення з належним позивачеві автомобілем ВАЗ-2107 д.н.з.[NUMBER] з причепом “Степок” р.н [NUMBER]. Відповідач порушив п.19.3 Правил дорожнього руху України і відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КупАП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі сторін та причеп отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Чорнобаївського районного суду від 16 лютого 2007 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП, і притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 17 грн. Мотивуючи тим, що відповідач відмовився добровільно відшкодувати заподіяні збитки, позивач просить стягнути з відповідача на її користь 638,78 грн за ремонт автомобіля; 2000 грн за пошкоджений причеп, який на час подачі заяви знаходився у відповідача; 1907,70 грн втраченої вигоди, так як позивач здійснює підприємницьку діяльність і протягом трьох місяців могла отримати, але не отримала прибутки від підприємницької діяльності і сплатила податок в сумі 555 грн., хоча фактично ніякої діяльності не здійснювала. Крім цього, позивач вважає, що їй заподіяна моральна шкода, яка виражається в тому, що вона переживає душевні страждання і нервує, адже позбавлена можливості користуватися належним їй майном; відповідач уникає відповідальності за скоєне; В судовому засіданні позивач зменшила заявлені позовні вимоги та просила задовольнити позов, стягнувши з відповідача вартість ремонту автомобіля в сумі 638,78 грн., , втрачену вигоду в сумі 1907,77 грн., сплачений податок в сумі 555 грн., та компенсацію моральної шкоди в сумі 5000 грн.; пояснила, що на неодноразові звернення відповідач відмовився повністю відшкодувати заподіяну шкоду, лише частково відремонтував причеп. Вона є пенсіонеркою, інвалідом 3 групи, через необхідність звернення до суду за захистом своїх прав дуже нервувала, так як вперше в житті звернулась до суду і пережила значні душевні страждання, доводячи суду, що її майнові права порушені. Відповідач позов не визнав та пояснив, що винною в дорожньо-транспортній пригоді вважає позивачку, яка залишила свій автомобіль серед дороги. Призначену за його клопотанням автотехнічну експертизу він не оплатив, так як не отримував рахунок про її оплату. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 07 грудня 2006 року біля 17 год. 30 хв на автодорозі Чорнобай-Богодухівка відповідач, керуючи автомобілем ВАЗ-21063 д.н.з. [NUMBER], не впорався з керуванням транспортним засобом, допустив зіткнення з належним позивачеві автомобілем ВАЗ-2107 д.н.з.[NUMBER] з причепом “Степок” р.н [NUMBER]. Відповідач порушив п.19.3 Правил дорожнього руху України і згідно постанови Чорнобаївського районного суду від 16 лютого 2007 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП, і притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 17 грн. Постанова набрала законної сили і правопорушником не оскаржувалась. У відповідності до ст.61 ч.3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Відповідач заперечив свою вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, але доказів суду не подав. В матеріалах справи знаходиться розписка про отримання відповідачем рахунку за оплату експертизи, тому його посилання на те, що він не отримав рахунку, є необгрунтованим. Заподіяння позивачеві майнової шкоди підтверджується копією замовлення-наряду №10183 від 19.12.2006 року на ремонт автомобіля на суму 638,78 грн., втрачена вигода підтверджується книгою обліку доходів та витрат та складається з середньомісячного чистого доходу за 2006 рік, який би позивач могла отримати за грудень 2006 року - січень-лютий 2007 року, всього на суму 1907,70 грн та сплачений податок в сумі 555 грн за цей же період, коли фактично підприємницька діяльність не здійснювалась з вини відповідача. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином, суд вважає, що порушено право власності позивача і відповідач зобов`язаний відшкодувати в повному обсязі шкоду, заподіяну ним майну позивача . Розмір майнової шкоди суд визначив, виходячи з вартості ремонтних робіт в сумі 638,78 грн., втраченої вигоди в сумі 1907,70 грн., сплаченого податку в сумі 555 грн., всього 3101,48 грн. Позивачеві моральна шкода спричинена тим, що їй завдані моральні переживання, фізичні та нервові страждання; позивач тривалий час позбавлена можливості користуватися автомобілем та здійснювати підприємницьку діяльність, тобто не може вести звичний для себе образ життя, що вимагає прикладання додаткових зусиль для його організації. Позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає до часткового задоволення. Крім цього, на користь держави з відповідача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору та на користь позивача витрати по сплаті витрат на ІТЗРЦС.

Outcome: approved