Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-21 00:00:00

17 березня 2008 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 6 серпня 2005 року з відповідачем по справі вона перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] року народження. Син проживає разом з нею і знаходиться на її повному утриманні. Вона зазначає, що починаючи з народження дитини відповідач в добровільному порядку не надає допомоги на утримання дитини, у зв”язку з чим, вона вимушена була піти працювати, щоб забезпечити дитину матеріально, залишивши доглядати дитину своїм батькам, які є пенсіонерами та не мають можливості надати будь-яку матеріальну допомогу. Вона працює, але заробітної плати не достатньо для забезпечення в повному обсязі потрібностей дитини. Відповідач не працює, тому не має постійного заробітку. З урахуванням викладеного, позивач просив стягнути із відповідача аліменти на її користь на утримання малолітнього сина в розмірі 500 грн. щомісячно і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову. При цьому пояснив, що 2 квітня 2008 року він зареєструвався в Орджонікідзевському центрі зайнятості у пошуках роботи. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони з 6 серпня 2005 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] року народження, батьком якого є відповідач (а.с. а.с. 4, 5). Сторони мешкають окремо. Позивач працює. Малолітня дитина проживає разом з матір'ю і перебуває на її повному утриманні. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до довідки Орджонікідзевського центру зайнятості від 2 квітня 2008 року № 334, 2 квітня 2008 року [PERSON] зареєструвався у центрі зайнятості у пошуках роботи (а.с. 10). З урахуванням викладеного та беручи до уваги те, що відповідач згоден сплачувати аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно, на утримання дитини і до її повноліття, починаючи з 17 березня 2008 року, оскільки відповідач, будучи батьком, зобов'язаний матеріально утримувати малолітню дитину. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У зв'язку з тим, що позивач в силу ст. 4 Декрету КМУ «Про держане мито» звільнений від сплати судового збору, то в силу ст. 88 ЦПК України, судові витрати у розмірі 51 грн. і 7 грн. 50 коп. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved