Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-07 00:00:00

У суд з позовом звернулась [PERSON]., яка просить визнати дійсним укладений між нею та Любомльським споживчим товариством договору купівлі-продажу приміщення металевої кладови магазину «Спорттовари» площею 135,8 м2, що розташована в [ADDRESS], та визнати позивачку власником вказаного приміщення. Вимоги обґрунтувала тим, що 0407.2003 року між сторонами було укладено вказаний договір у письмовій формі. При реєстрації прав власності отримали відмову Волинського обласного БТІ, оскільки догові не посвідчений нотаріально, а попередня реєстрація прав власності не проводилась. Стверджує, що досягли згоди щодо всіх істотних умов договору та виконали його, оскільки вартість приміщення була оплачена, прийнята позивачкою і знята з балансу відповідача. Вважає, що технічною документацією стверджена законність будівництва майна, на яке права набула у встановленому порядку відповідно до закону. _______________________________________________________________________ 1 інстанція Код суду - 0310 Під час попереднього судового засідання позивачка свої вимоги підтримала. Представник відповідача позовні вимоги визнав в повному об'ємі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідачу роз'яснено наведені положення процесуального закону, він визнав підстави позову та фактичні обставини, якими він обґрунтований. Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі ст.658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи вказані положення закону та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що задоволення позову не суперечитиме закону і не порушуватиме права, свободи чи інтереси інших осіб, оскільки позивачка на законних підставах придбала нежиле приміщення і факт укладення з цього питання договору є доведеним. Проведення нотаріального посвідчення та державної реєстрації договору було неможливе з незалежних від волі його сторін та об'єктивних причин, пов'язаних із попередньою радянською формою реєстрації прав власності, і не впливає на законність набуття права власності позивачкою. Оскільки умови договору сторонами виконано повністю, є підстави вважати, що позивачка набула право власності на будівлю у встановленому законом порядку. В зв'язку з наведеним слід визнати, що вимоги позову обґрунтовані, доведені і підлягають задоволенню. При подачі позовної заяви позивачка сплатила належні судові витрати. У судовому засіданні вона від стягнення цих витрат з відповідача відмовилась. Тому питання розподілу судових витрат в порядку ст.88 ЦПК України судом не вирішується.

Outcome: approved