Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся до суду з позовом до Виконкому Краснодонської міської ради про визнання права власності на житловий будинок по праву набувальної давності, та в обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що він з 1990 року до теперішнього часу проживає у будинку розташованому за адресою : [ADDRESS] Власницею цього будинку на підставі свідоцтва про право власності від 03.04.1986 року є - [PERSON]. Також позивач вказав, що зі згоди власниці будинку [PERSON] у цьому будинку, окрім нього також зареєстрована його жінка [PERSON] , та їх син [PERSON]. [INFO] [PERSON] після смерті останньої, позивач разом зі своєю родиною продовжував мешкати у цьому будинку, відкрито та безперервно володів нерухомим майном , і тому просив суд визнати за ним право власності на зазначений житловий будинок по праву набувальної давності. У попередне судове засідання позивач [PERSON]. не з'явився, але надав до суду письмову заяву, де підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутністю. Представник відповідача - Виконкому Краснодонської міської ради, до суду також не з'явився, але надав до суду письмову заяву, у якій визнав позов та просив розглянути справу за його відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такіми , що підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України, особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно ( набувальна давність) , якщо інше не встановлено цим Кодексом З копії технічного паспорту , що додана до матеріалів справи вбачається, що власницею житлового будинку, що розташований за адресою : [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності від 03.04.1986 року, є - [PERSON] 08.06.1987 року [PERSON]. залишила заповіт, у якому заповіла житловий будинок, розташований за адресою : [ADDRESS] позивачу по справі, призвіще якого у цьому заповіту було помилково зазначено як -[PERSON] У судовому засіданні судом також було встановлено, що [INFO] [PERSON] померла. З наданої до матеріалів справи довідки з Краснодонської міської державної нотаріальної контори вбачається, що після смерті [INFO] [PERSON] з заявою про видачу спадщини за заповітом 27.07.2007 року звернувся [PERSON], якому було відмовлено у здійсненні нотаріальної дії. З довідки затвердженої головою вулічного комітета від 13.06.2008 року, судом було встановлено, що, [PERSON], разом зі своєю родиною з 1990 року мешкають за адресою :[ADDRESS] З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених позивачем, тому що його показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. У відповідності з ч.1 ст. 344 ЦК України, особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно ( набувальна давність) , якщо інше не встановлено цим Кодексом Враховуючи, що позивач [PERSON]. з 1990 року добросовісно заволодів і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном - будинком, розташованим за адресою : [ADDRESS] то суд ввжжає можливим визнати за позивачем право власності на зазначений будинок по праву набувальної давності.

Outcome: approved