overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-25 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності у порядку спадкування. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що [INFO]. помер її чоловік [PERSON]., з яким вона перебувала у шлюбі з 23.10.1947р. Вони проживали у господарстві [ADDRESS], яке відносилось до колгоспного двору та були співвласниками по 1/2 частині. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина на належну йому частину будинковолодіння, яку прийняла вона. Відповідачі спадщину не прийняли та від спадкування відмовляються. Проте, документ, який би посвідчував право власності на будинковолодіння, відсутній. Просила визнати за нею право власності на вказане будинковолодіння , з якого 1/2 належить їй на праві спільної сумісної власності та 1/2 - у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з”явився, у поданій суду заяві просив справу розглянути у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідачка [PERSON]. в судовому засіданні позов визнала та проти його задоволення не заперечувала. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що будинковолодіння [ADDRESS] Івано-Франківської області, вартість якого на даний час становить 54565грн., станом на 1991р. мало статус колгоспного двору, членами якого були [PERSON]. та [PERSON]. Після прийняття Закону України „Про власність” вони стали співвласниками цього будинковолодіння по 1/2 частині. Після смерті [INFO].[PERSON]. належну йому 1/2 частину успадкувала його дружина [PERSON]., яка на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем. Інші спадкоємці за законом першої черги- відповідачі [PERSON]. та [PERSON]. спадщину після смерті батька не прийняли і на неї не претендують. Правовстановлюючий документ на будинковолодіння відсутній, що перешкоджає позивачці оформити своє право на спадщину у нотконторі. Тому слід визнати за останньою право власності на вказане будинковолодіння, з яких 1/2 належить їй на праві спільної сумісної власності та 1/2- у порядку спадкування за законом після померлого чоловіка. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 1216, 1223,1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності у порядку спадкування. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що [INFO]. помер його дядько [PERSON], якому належало будинковолодіння [ADDRESS]. Згідно заповіту, складеного 04.10.2007р. у Рошнівській сільській раді від імені покійного дядька, спадкоємцем майна після його смерті являється він.Дружина покійного [PERSON]. померла [INFO] Спадщину він прийняв у встановлені законом строки, оскільки подав в Тисменицьку нотконтору заяву. Проте, документ, який би посвідчував право власності на будинковолодіння, відсутній. Просив визнати за ним право власності на будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з”явився, у поданій суду заяві просив справу розглянути у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що [INFO]. помер дядько позивача [PERSON], якому належало будинковолодіння [ADDRESS]. Згідно заповіту від 04.10.2007р., посвідченим секретарем Рошнівської сільської ради спадкоємцем даного будинковолодіння після смерті дядька являється позивач. Інших спадкоємців не має. Після смерті дядька позивач належно прийняв спадщину, оскільки у встановлений законом шестимісячний термін звернувся до Тисменицької державної нотконтори. Правовстановлюючий документ на будинковолодіння відсутній, що перешкоджає позивачу оформити своє право на спадщину. Тому слід визнати за останнім право власності на будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом після померлого дядька. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 392, 1223, 1233, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-25 00:00:00

У березні 2008 року управління праці та соціального захисту населення Арбузинської райдержадміністрації звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення надмірно виплачених коштів у вигляді житлових субсидій, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON]. надана житлова субсидія для придбання скрапленого газу та твердого палива готівкою одноразово в сумі 323 грн. 62 коп. за 2006 рік та ЖКП по 1 грн. 78 коп. щомісячно, готівкою одноразово в сумі 478 грн. 85 коп. за 2007 рік та ЖКП по 3 грн. 10 коп. щомісячно. У ході перевірки встановлено, що[PERSON]. надано неповну інформацію про отримані доходи за 2005 та 2006 роки, що призвело до надмірної виплати бюджетних коштів у вигляді житлової субсидії на суму 93 грн. 51 коп. в 2006 році та 1 грн. 70 коп. в 2007 році. Тому позивач прохає стягнути з відповідача суму надмірно виплаченої у розмірі 95 грн. 21 коп. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав і просив стягнути на їх користь з відповідача суму надмірно сплачених коштів. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що вона вважає невірним нарахування надмірної виплаченої суми. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає встановленими слідуючі факти. Відділом соціальних виплат та компенсацій управління праці та соціального захисту населення Арбузинської райдержадміністрації надано[PERSON]. житлова субсидія для придбання скрапленого газу та твердого палива готівкою одноразово в сумі 323 грн. 62 коп. за 2006 рік та ЖКП по 1 грн. 78 коп. щомісячно, готівкою одноразово в сумі 478 грн. 85 коп. за 2007 рік та ЖКП по 3 грн. 10 коп. щомісячно.[PERSON]. надала неповну інформацію про отримані доходи за 2005 та 2006 роки : дохід в філії ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» на суму 380 грн., «Київський м'ясокомбінат» - 100 грн. за 2005 р.; в філії ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» на суму 560 грн. за 2006 р., що призвело до надмірної виплати бюджетних коштів у вигляді житлової субсидії на суму 93 грн. 51 коп. в 2006 році та 1 грн. 70 коп. в 2007 році. Згідно з «Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та пічного побутового палива», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 1997 року № 1050, надмірно виплачені кошти повертаються. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України, при цьому суд вважає за можливе звільнити відповідача від сплати судового збору, оскільки вона є пенсіонеркою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-25 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулася [PERSON]., мотивуючи її тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 лютого 2003 року. Від спільного шлюбного життя мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя сторін не склалось, відповідач зловживає спиртними напоями, півтора роки ні де не працює, вчиняє вдома скандали, бійки, а тому вона змушена з сином знімати квартиру. Позивачка просить суд шлюб між сторонами розірвати, так як він носить формальний характер. Позивачка в судовому засіданні заявлений позов підтримала і викладене підтвердила. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, про час та місце слухання справи належним чином був повідомлений, про причину неявки суд не повідомив, а тому зі згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України суд виносить заочне рішення. Судом встановлено, що позивач та [PERSON] . 18 лютого 2003 року зареєстрували шлюб в Ямпільській селищній раді Білогірського району Хмельницької області, що вбачається з свідоцтва про шлюб. Вислухавши позивача, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовну заяву необхідно задовольнити, так як позивач в категоричній формі в суді заперечувала про можливе примирення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-25 00:00:00

16.04.2008 року [PERSON]. звернувся до суду із даним позовом, вказуючи, що рішенням Шаргородського районного суду від 08.07.2004 року з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання їхніх дітей в розмірі 50 % від його заробітку, але не менше неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з 23.06.2004 року і до досягнення повноліття дітей. В даний час в нього змінився матеріальний та сімейний стан і він створив нову сімю та має двох дітей сина дружини від першого шлюбу [PERSON], 1995 року народження та спільну доньку [PERSON], [INFO]народження, які знаходяться на його утриманні так, як його дружина не працює, а він отримує зарплату в середньому біля 300 грн., просить суд позов задоволити. В судове засідання відповідачка не з явилася, однак подала суду письмову заяву в якій визнала позов повністю і просила суд справу розглянути в її відсутності. Заслухав позивача, оглянув матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити повністю, поскільки: згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника у разі зміни матеріального стану. Відповідно до ч. 1 ст.184 СК України, розмір аліментів в твердій грошовій сумі визначається в разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення для справи. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Шаргородського районного суду від 08 липня 2004 року з [PERSON] стягнено аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON], [INFO]народження, [PERSON], [INFO]народження та [PERSON], [INFO]народження в розмірі &frac12; частини всіх видів заробітку, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, щомісячно. До досягнення дітьми повноліття, починаючи з 23.08.2004 року. У позивача [PERSON] змінився матеріальний стан і він має можливость сплачувати аліменти на користь відповідачки [PERSON] для утримання їхніх неповнолітніх дітей твердій грошовій сумі по 100 грн. на кожну дитину, щомісячно, до досягнення ними повноліття, а не в розмірі вказаному в попередньому рішенні Шаргородського районного суду від 08.07.2004 року, що підтверджується слідуючими по справі доказами, а саме: Свідоцтвом про шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] від 01.02.2008 року; свідоцтвом про народження у позивача дитини [PERSON] від 01.02.2008 року; довідками Стрільницької виконавчим листом Шаргородського районного суду від 01.04.2008 року № 225 та про заробітну плату позивача від 02.04.2008 року та іншими, а тому,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади в особі Сиберізької сільської ради та [PERSON], про визначення додаткового строку для подання заяви до Ріпкинської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, зазначивши, що її батько - [PERSON], помер [INFO] Позивачка являється спадкоємцем після смерті батька, але своєчасно не звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Причину пропущення строку вважає поважною, оскільки пропустила строк у зв'язку з тим, що на день відкриття спадщини не знала про наявність спадкового майна. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Представник територіальної громади в особі Сиберізької сільської ради в судове засідання не з'явився, надавши до суду письмове клопотання в якому просить розглянути справи у його відсутність, позов визнає повністю. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала повністю. Представник Ріпкинської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надавши до суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Суд, вислухавши пояснення позивачки, відповідачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що позивачка являється спадкоємцем майна [PERSON], померлого [INFO] (а.с. 6, 7, 11). З пояснень позивачки, вбачається, що вона пропустила шестимісячний строк, встановлений законом для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки не знала про наявність спадкового майна. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість визнання поважною, причину пропуску позивачкою строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Вказана обставина перешкоджає позивачці реалізувати передбачене законом право на спадкування. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-25 00:00:00

Позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за вивіз твердих побутових відходів у сумі 219,21грн. за період з 01.07.2001 року по 01.04.2008 року, посилаючись на те, що відповідач, та повнолітні члени родини, згідно ст.ст.67,68 ЖК України, забов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги, а також витрати по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30грн. та по підготовці позовної заяви в сумі 9грн. Позиція відповідача невідома у зв'язку з його неявкою у судове засідання. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив стягнути з відповідача заборгованість за вивіз твердих побутових відходів в сумі 219,21грн. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Суду позивачем надано наступні докази: Довідка, видана ЛКП «Паспортна служба», про реєстрацією відповідача за вказаною у позові адресою. Довідка про розмір заборгованості відповідача за вказаний у позові період. Копія рішення Лисичанської міської ради від 21.02.2008р. про звільнення позивача від сплати державного мита у 2007 році. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково. У судовому засіданні встановлено, що заборгованість відповідача за вивіз твердих побутових відходів відповідно до довідки за період з 01.07.2001 року по 01.04.2008 року складає 219,21 грн. Відповідно до ст. 67 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги, а саме за вивіз твердих побутових відходів, які вносяться щомісячно в строки і розмірі, встановлені КМУ. Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом тільки за заявою сторони в спорі, зробленою до ухвалення рішення у справі. Відповідач не заявив про застосування позовної давності, а тому стягненню підлягає заборгованість за вказаний позивачем період. Суд вважає докази, надані позивачем, достатніми та переконливими. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за вивіз твердих побутових відходів у сумі 219,21грн. Відповідно до рішення Лисичанської міської ради від 21.02.2008р. позивача звільнено від сплати державного мита у 2008 році. Оскільки рішення постановлене на користь позивача, позивача звільнено від сплати держмита, то відповідно до ст. 88 ч. 3 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 51 грн. та витрати за інформаційне-технічне забезпечення в розмірі 30грн. на користь позивача. Позовні вимоги в частині стягнення 9грн. за підготовку позовної заяви задоволенню не підлягають, оскільки позивач не надав суду доказів про понесені ним такі витрати по підготовці позовної заяви. На підставі викладеного, відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. ст. 67, 68 ЖК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-25 00:00:00

Позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за вивіз твердих побутових відходів у сумі 900,68грн. за період з 01.07.2001 року по 01.04.2008 року, посилаючись на те, що відповідач, та повнолітні члени родини, згідно ст.ст.67,68 ЖК України, забов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги, а також витрати по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30грн. та по підготовці позовної заяви в сумі 9грн. Позиція відповідача невідома у зв'язку з його неявкою у судове засідання. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив стягнути з відповідача заборгованість за вивіз твердих побутових відходів в сумі 900,68грн. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Суду позивачем надано наступні докази: Довідка, видана ЛКП «Паспортна служба», про реєстрацією відповідача за вказаною у позові адресою. Довідка про розмір заборгованості відповідача за вказаний у позові період. Копія рішення Лисичанської міської ради від 21.02.2008р. про звільнення позивача від сплати державного мита у 2008 році. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково. У судовому засіданні встановлено, що заборгованість відповідача за вивіз твердих побутових відходів відповідно до довідки за період з 01.07.2001 року по 01.04.2008 року складає 900,68 грн. Відповідно до ст. 67 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги, а саме за вивіз твердих побутових відходів, які вносяться щомісячно в строки і розмірі, встановлені КМУ. Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом тільки за заявою сторони в спорі, зробленою до ухвалення рішення у справі. Відповідач не заявив про застосування позовної давності, а тому стягненню підлягає заборгованість за вказаний позивачем період. Суд вважає докази, надані позивачем, достатніми та переконливими. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за вивіз твердих побутових відходів у сумі 900,68грн. Відповідно до рішення Лисичанської міської ради від 21.02.2008р. позивача звільнено від сплати державного мита у 2008 році. Оскільки рішення постановлене на користь позивача, позивача звільнено від сплати держмита, то відповідно до ст. 88 ч. 3 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 51 грн. та витрати за інформаційне-технічне забезпечення в розмірі 30грн. на користь позивача. Позовні вимоги в частині стягнення 9грн. за підготовку позовної заяви задоволенню не підлягають, оскільки позивач не надав суду доказів про понесені ним такі витрати по підготовці позовної заяви. На підставі викладеного, відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. ст. 67, 68 ЖК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-25 00:00:00

Позивач звернулася з вищеназваним позовом до суду посилаючись на те, що шлюбні стосунки з відповідачем припинені в 2007 році у січні місяці через неповагу позивача, зловживання ним спиртними напоями та постійні сварки. Позивач у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала та дала суду пояснення аналогічні обставинам, викладеним у позовній заяві. На примирення не згодна, спору про місце проживання їх малолітнього сина [PERSON] та майнового спору немає. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. На підтвердження позовних вимог позивачем надані докази: свідоцтво про реєстрацію шлюбу між сторонами, копія свідоцтва про народження дитини. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони вперше перебувають у шлюбі. Подружні стосунки між сторонами припинені через непорозуміння в сім'ї, взаємну неповагу та зловживання спиртними напоями відповідачем. Подальше збереження сім'ї неможливо та буде суперечити інтересам сторін та їх малолітньої дитині, тому на підставі ст.ст.104, 105 СК України шлюб повинен бути розірваний. Суд вважає докази, надані позивачкою, достатніми та переконливими. Зважаючи на викладене, на підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-25 00:00:00

Позивач посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 09.09.1995 року Лисичанським відділом РАГС Луганської області, від спільного життя дітей не мають, подружні стосунки припинені в 1998 році через непорозуміння в сім'ї, просила суд шлюб розірвати. Позиція відповідача невідома через його неявку у судове засідання. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та дала суду аналогічні пояснення викладені у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений через засоби масової інформації, про причини неявки не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. На підтвердження позовних вимог позивачем надані докази: свідоцтво про одруження між сторонами. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, подружні стосунки припинені в 1998 році через непорозуміння. Подальше збереження сім'ї неможливо та буде суперечити інтересам сторін, тому на підставі ст.ст.104, 105 СК України шлюб повинен бути розірваний. Суд вважає докази, надані позивачкою, достатніми та переконливими. Зважаючи на викладене, на підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-25 00:00:00

Заявники звернулися до суду з вищеназваною заявою посилаючись на те, що в грудні 2003 року [PERSON] був зареєстрований у них в квартирі [ADDRESS], але в ній не проживав і місце знаходження [PERSON] їм невідомо. Визнання його безвісно відсутнім необхідно заявникам для зняття його з реєстраційного обліку. У судовому засіданні заявники підтримали заяву та пояснили, що [PERSON] є рідним братом [PERSON], який постійно проживав з своєю матір'ю та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. З метою уникнення сплати комунальних послуг він був зареєстрований в квартирі заявників, де були встановлені лічильники на всі види послуг. На початку 2004 року [PERSON] виїхав на заробітки в Росію і з того часу немає відомостей про нього. Суд, заслухавши пояснення заявників, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню. Згідно ст.. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому ( гуртожиток, готель, тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] зареєстрований в квартирі [ADDRESS], але за цією адресою він ніколи не проживав і ця квартира заявників не була його постійним місцем проживання, оскільки був зареєстрований з метою уникнення сплати комунальних послуг. Проживав за адресою: [ADDRESS], а потім поїхав на заробітки до Росії. Ці обставини не оспорювали заявники в судовому засіданні. Заявниками не вживалось будь - яких заходів щодо розшуку [PERSON], тому місце його перебування не встановлено. За таких обставин суд вважає, що немає законних підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім. На підставі викладеного та ст..29, ст. 43 ЦК України,

Outcome: dismissed