Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-18 00:00:00

Представник відповідача заявлені вимоги не визнав та по суті спору вважає, що у задоволенні заявлених вимог слід відмовити виходячи з того, що вимоги є безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки СМС-повідомлення, яке було надіслане позивачу 03 листопада 2007 року, яке носило інформаційно-довідковий характер і тільки повідомляло абонентів про існування зазначеної послуги і надавалась можливість дізнатися деталі зазначеної послуги за безкоштовним номером 060617 ( де позивач міг би дізнатись про термін вказаної послуги ). Щодо відшкодування моральної шкоди, то на його думку, позивач не вказав якими саме діями ЗАТ “Українські радіосистеми” завдали йому моральних збитків, страждань або втрат немайнового характеру, не надав позивач також розрахунків заподіяної шкоди. Позивач в судові засідання не прибув, просить справу заслухати без його участі враховуючи, що по стану здоров”я він не може бути присутнім в суді. Вислухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного. Відповідно до статтей 10, 11, 60 ЦПК України суд слухає цивільні справи на засадах змагальності сторін і виносить свої рішення на підставі доказів, що надаються сторонами, кожна сторона зобов”язана подати докази у підтвердження своїх вимог чи заперечень. Позивач у підтвердження заявлених вимог долучив до матеріалів своєї позовної заяви ряд документів, а саме : копію заяви до ЗАТ “Українські радіосистеми” про неправомірне, протизаконне, неюридичне надання послуг мобільного зв”язку та відповідь ЗАТ “Українські радіосистеми” на звернення позивача відносно списання невикористаних ним хвилин, які підтверджують, що дійсно позивач звертався з заявою до ЗАТ “Українські радіосистеми” про нарахування незаконно списаних невикористаних ним 16 годин і 40 хвилин і йому була надана відповідь про неможливість нарахування на рахунок його мобільного телефону суму невикористаних хвилин, оскільки дана послуга “Пакет хвилин” діяла на протязі 30 днів з дня замовлення послуги про що було повідомлено на всіх рекламних матеріалах, голосовому автоінформаторі та повідомлялася спеціалістами компанії ( а.с. 4-5 ). У листі відповідача від 18 січня 2008 року № 368 вказується що ними перевірено, що по телефону позивач дійсно 04 грудня 2007 року замовив послугу як її називає відповідач “Пакет хвилин”, але тоді була акція за умовами якої замовлені хвилини можливо було використати протягом 30 днів після замовлення. Там же вказується, що дана інформація була розміщена на всіх рекламних матеріалах, голосовому автоінформаторі та повідомлялася спеціалістами компанї ( а.с. 4 ). У наданому суду письмовому запереченні на позов від 19 березня 2008 року зазначається, що ЗАТ “Українські радіосистеми” у своїй діяльності керуються рядом нормативних актів, в тому числі і Правилами надання та отримання телекомунікаційних послуг, затв. Постановою Кабінету Міністрів України № 720 від 09 серпня 2005 року. Там же вказується, що п. 30 цих Правил... передбачає, що інформація в доступній формі доводиться до відома споживачів до укладення договорів через засоби масової інформації, довідково-інформаційні служби, сервісні служби, у місцях надання телекомунікаційних послуг та проведення розрахунків за них. Що при придбанні позивачем стартового пакету з відповідним номером йому була надана можливість ознайомитись з умовами надання послуг рухомого ( мобільного ) зв”язку, що інформація про надання послуг розміщена на офіційному інтернет-сайті відповідача, що для зручності абонентів запроваджено сервісні номери за якими можна отримати будь-яку інформацію. При цьому визнається, що позивачу дійсно було надіслано СМС-повідомлення наступного змісту : Акція! 1000 хв всього за 5 грн. Замовляй : * 110*22*1#ВИКЛИК деталі : 060617” і що дане повідомлення носило інформаційно-довідковий характер і повідомляло абонентів і повідомляло абонентів про існування зазначеної послуги. А вже за відповідним телефоном можна було отримати конкретну інформацію про ту чи іншу з послуг які пропонувались по акції. Визнають, що дійсно позивачу була надана зазначена ним послуга. Проте вважають, що їхніми діями позивачу не заподіяно моральної шкоди ( а.с. 22-23 ). Суду також надано копію інформації щодо номера мобільного телефону позивача з якого вбачається, що позивачу дійсно 03 грудня 2007 року було надіслано СМС-повідомлення зазначеного вище змісту ( а.с. 26, 35 ). Якщо надіслане позивачу на його телефон повідомлення вважати рекламним, то відповідно до ст. 15 Закону України “Про рекламу” реклама послуг, що надаються з використанням електрозв'язку, в тому числі телефонного, при розповсюдженні її в рекламних засобах має містити точну інформацію про зміст рекламованої послуги; вартість рекламованої послуги; вікові та інші обмеження, встановлені законодавством і виробником послуги щодо кола споживачів рекламованої послуги; платне чи безоплатне використання каналу телефонного зв'язку при наданні рекламованої послуги і вартість однієї хвилини телефонного зв'язку при отриманні послуги у відповідному регіоні; повне ім'я, найменування, адресу надавача рекламованої послуги. Ця інформація подається шрифтом не менше половини розміру шрифту, яким подано номер телефону, що використовується для надання рекламованої послуги. Відповідачем не було виконано всіх умов відносно надання реклами послуг телефонного зв”язку, а саме основне, що не було вказано термін дії наданої ЗАТ “Українські радіосистеми” послуги “Пакет хвилин”, хоч це і не складно було зробити в тому ж СМС-повідомленні. І тоді були б зняті всі проблемні питання. Відповідно до ст. 1 п. 19 по тексту Закону України “Про захитст прав споживачів” під “продукцією” розуміються будь-які вироби ( товари ), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. Ст. 4 п. 4 Закону України “Про захист прав споживача” передбачає, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції ( послуг ) мають право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію ( послуги ). Ст. 17 Закону України “Про захист прав споживачів” теж прямо передбачає, що споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення послуги. Інформація про продукцію не вважається рекламою. Інформація про продукцію повинна містити в тому числі і дані про ціну ( тариф ), умови та правила придбання продукції ( п. 6 ), строк служби товару ( п. 11 ). Тобто, досліджені судом докази достовірно підтверджують, що вілповідач подав позивачу неповну, і відповідно, неналежну інформацію щодо права на отримання за певну плата відповідної послуги. Позивач же будучи у віці майже 65 років, будучи хворим, мав намір на свою пенсію уклавши з відповідачем угоду на отримання за плату 5 гривень 1000 хвилин розмов шляхом проплати запропонованої йому суми, але отримавши таку неповну інформацію, в кінцевому не отримав того на що по простому розраховував. Відповідач же зобов”язаний був повідомляючи позивача про право на отримання послуги повідомити йому в тому числі і основні умови її отримання, що не потребувало багато додаткової інформації, а посилання на те що позивач міг при бажанні отримати додаткову інформацію щодо послуги за відповідним телефоном не заслуговує на увагу. Ст. 22 Закону України “Про захист прав споживачів” передбачає, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди. Хоч позивач і в резоютивній частині свого позову не просить про визнання дій відповідача неправомірними, але по тексту заяви він про таке вказує. Тому суд вважаючи на таке приходить до висновку що у користь позивача слід тягнути у відшкодування моральної шкоди відповідну суму. А визначаючись в сумі суд виходить з того, що вартість послуги є незначною, частково позивач її отримав, але в той же час відповідач повинен і при таких обставинах сплатити позивачу певну суму у відшкодування моральної шкоди яка при цьому проявилась у тому, що позивач як споживач послуг отримавши послугу не таку на яку розраховував дійсно мав певні непорозуміння які проявились з врахуванням його віку та стану здоров”я у нервозності з приводу ситуації про яку позивач зазначив по тексту заяви. І суд вважає, що сума у 50 гривень юуде достатньою для компенсації спричиненої позивачу моральної шкоди. На підставі викладеного, ст.ст. 3,4,10,11,57-61 ЦПК України, Закону України “Про захист прав споживачів”,

Outcome: partial