Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з 30.06.1994 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в якому у них [INFO] народилась донька [PERSON]. На даний час вони з відповідачем не підтримують шлюбних відносин і останній самоусунувся від виховання та утримання доньки, не допомагає дитині матеріально. Їй самій важко утримувати дитину, а тому просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі по 350 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення донькою повноліття. В подальшому позивачка уточнила позовні вимоги і просила стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі по 600 грн. щомісячно з тих підстав, що відповідач має у своєму розпорядженні автомобіль, є співвласником пилорами у м. Старий Самбір, а тому має можливість сплачувати їй аліменти у зазначеному розмірі. Крім цього, позивачка доповнила позовні вимоги вимогою про стягнення з відповідача аліментів на утриманні доньки за минулий час за останні 3 роки з часу пред'явлення позову в розмірі 4118,50 грн., який визначено нею у відповідності до вимог ст. 184 СК України, мотивуючи позов тим, що протягом цього часу відповідач фактично з нею та донькою не проживав, свідомо не приймав участі в утриманні дитини та ігнорував її вимоги про надання такої допомоги. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, послалась на обставини, викладені у позовній заяві, яку просить задоволити. Суду пояснила, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 05.05.2008 року розірвано їхній шлюб з відповідачем і визначено, що їхня неповнолітня дитина залишиться проживати разом з нею. Відповідач позову не визнав і суду пояснив, що погоджується сплачувати позивачці аліменти на утримання їхньої доньки в розмірі по 250 грн. щомісячно. У його власності немає пилорами у м. Старий Самбір та автомобіля, як це вказує позивачка, на даний час він ніде не працює. Заперечує проти задоволення позову в частині стягнення аліментів на утримання доньки за минулий час за останні 3 роки, оскільки постійно допомагав доньці, зокрема, минулого року на День її народження придбав доньці комп'ютер вартістю 5000 грн. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 30.06.1994 року перебували у зареєстрованому шлюбі (копія свідоцтва про одруження [NUMBER]), в якому у них [INFO] народилась донька [PERSON] (копія свідоцтва про народження [NUMBER]). Разом з тим, як встановлено матеріалами справи і сторонами не оспорюється, що на час звернення позивачки до суду з позовом про стягнення з відповідача в її користь аліментів, неповнолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю, - позивачкою по справі та знаходиться на її утриманні. Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. У відповідності до вимог ст. 182 СК України суд враховує, що позивачка виховує та проживає з неповнолітньою донькою, перебуває у гіршому матеріальному становищі, ніж відповідач. Суд переконаний, що позивачка потребує допомоги на утримання дитини, а відповідач погоджується їй частково таку допомогу надавати, а тому позов є підставним та підлягає до задоволення зі стягненням з відповідача аліментів у розмірі по 350 грн. щомісячно, враховуючи той факт, що відповідач не працює, не має на утриманні інших осіб, а тому в змозі сплачувати такий розмір аліментів. Вирішуючи позов в частині стягнення з відповідача аліментів в користь позивачки за минулий час, суд вважає, що позивачкою не наведено доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання матеріального утримання від відповідача для дитини, відповідач свідомо не приймав участі в утриманні дитини та ігнорував вимоги позивачки про надання такої допомоги. При таких обставинах суд вважає, що позов в цій частині є безпідставним та задоволенню не підлягає. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 79, 80, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 51,00 грн. та згідно Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року за №1258, - витрати на ІТЗ в сумі 30,00 грн.

Outcome: dismissed