Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-19 00:00:00

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 січня 2008 року позов [PERSON] до ПП „ Спецтранс” про стягнення матеріальної шкоди, завданої в результаті пошкодження його автомобіля в дорожно-транспортній пригоді та судові витрати, задоволено частково. З ПП „ Спец трас” стягнуто 6452,43 грн. спричиненої шкоди позивачу та судові витрати в розмірі 94,52 грн. і витрати за експертну оцінку 350 грн. В апеляційній скарзі на вказане рішення ПП „ Спецтранс” просить рішення змінити, стягнувши цю суму - з Відкритого акціонерного товариства „ Страхова компанія Універсальна „ . В іншій частині рішення районного суду залишити без змін. Доводами апеляційної скарги є посилання на те , що цивільно-правова відповідальність ПП „ Спец транс” була застрахована, про що суду надано докази. Проте, суд допустив неправильне застосування норм матеріального права, зокрема , не застосував Закону України „ Про обов”язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” , який регулює спірні правовідносини і передбачає , що спричинена майнова шкода в результаті ДТП відшкодовується страховиком, за виключенням франшизи та моральної шкоди. Власник транспортного засобу - страхувальник відповідає лише у випадках, зазначених в ст. 1194 ЦК України. Апелянтом до апеляційної скарги долучено ксерокопію страхового акта та видаткового ордеру ВАТ „ Страхова компанія „ Універсальна” від 30.01.2008 року , який засвідчує, що після судового рішення страховик визнав борг і сплатив позивачу спричинену шкоду згідно висновку експертної оцінки, крім франшизи та частково судових витрат. Письмових заперечень на апеляційну скаргу не надходило. В судовому засіданні представник ПП „ Спецтранс” , апеляційну скаргу підтримав та надав суду видатковий касовий ордер від 22 квітня 2008 року, який свідчить про сплату ПП „ Спец транс” на користь позивача 604 грн. франшизи та відшкодування судових витрат. Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника ПП „ Спец транс”, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом першої інстанції встановлено, що 24.10.2006 року в м. Києві на вул.. Полярній, 2 сталась дорожно-транспортна пригода , учасниками якої були автомобіль Приватно підприємства „ Спец транс” та автомобіль, власником якого є позивач [PERSON] Винним в ДТП визнано [PERSON] - водія ПП „ Спец транс”. Розмір шкоди - 6452,43 грн., що підлягає стягненню, визначено на підставі експертної оцінки, яка здійснена у встановленому порядку і сторонами не оспорюється. В той же час, вирішуючи питання щодо належного відповідача у справі, суд першої інстанції, хоч і залучив співвідповідачем ВАТ „ Страхова компанія „ Універсальна”, помилково прийшов до висновку про стягнення спричиненої шкоди з ПП „ Спец транс” , неправильно застосувавши при цьому ст.1166, ч.1 ст. 1172 , ст.1187 та 1188 ЦК України. Суд не звернув уваги на те, що спірні правовідносини виникли в умовах дії договору про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, отже в даному випадку підлягав застосуванню ЗУ „ Про обов”язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” ( далі Закон), зокрема, ст.22 цього Закону, та ст.1194 ЦК України. Неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права призвело до помилкового рішення. Крім обставин, встановлених судом першої інстанції, апеляційним судом встановлено, що між ПП „ Спецтранс” та ВАТ „ Страхова компанія „ Універсальна” існують договірні правовідносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ( а.с.93) Цей факт визнається позивачем і самими співвідповідачами. Ліміт відповідальності за шкоду , заподіяну майну визначено в договорі 25000 грн. Франшиза , тобто сума, на яку завжди зменшується страхове відшкодування визначена 510 грн.( а.с.93) . За проведення експертного дослідження щодо розміру шкоди , завданої в результаті ДТП [PERSON] сплачено 350 грн. ( а.с.8) Як вбачається з експертного висновку та не оспорюється сторонами, розмір спричиненої шкоди позивачу становить 6452,43 грн.( а.с.45), що є меншим суми ліміту відповідальності. Відповідно до ст. 22 Закону, при настанні страхового випадку страховик в межах ліміту відповідальності відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожно-транспортної пригоди. Оскільки франшиза (510 грн.) відповідно до ст. 12 Закону не відшкодовується страховиком, ця сума підлягає відшкодуванню особою, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, у даному випадку ПП „ Спец транс”. Отже, розмір шкоди, завданої в результаті ДТП позивачу, яка підлягає відшкодуванню за рахунок страховика становить 5942,43 грн. (6452,43 - 510) Крім того, стягненню з ВАТ „ Страхова компанія „ Універсальна” підлягають витрати, понесені позивачем на проведення експертної оцінки, оскільки експертна оцінка відповідно до Закону має проводитись за рахунок страховика. Виходячи з наведеного, загальна сума до стягнення з ВАТ „ Страхова компанія „ Універсальна” становить ( 5942,43 +350) = 6292,43 грн. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України відшкодуванню на користь позивача з цього відповідача підлягають судові витрати , пропорційно розміру задоволених вимог, а саме - 62,42 грн. судового збору та 14 грн. витрат на ІТЗ, понесених позивачем. Як вбачається з матеріалів справи суму страхового відшкодування в добровільному порядку до ухвалення оскаржуваного судового рішення ВАТ „ Страхова компанія Універсальна” не було сплачено. Відповідно до ст. 1194 ЦК України та враховуючи, що сума, яка підлягає відшкодуванню за рахунок страховика не включає 510 грн. франшизи, ця сума та судові витати пропорційно розміру задоволених вимог підлягають стягненню ПП „ Спец транс”. Сума фрашизи 510 грн. а також розмір судових витрат , що підлягають відшкодуванню позивачу ( 94 грн.) визначена та визнана самим страховиком ПП „ Спец транс „ і сплачена до ухвалення рішення апеляційного суду 22.04.2008 року. Вимоги позивача про відшкодування судових витрат, зокрема, витрат на правову допомогу , не ґрунтуються на законі. Як вбачається з матеріалів справи ( а.с.104 ), витрати в сумі 1500 грн. визначені на оплату юридичної допомоги та представництва в суді, а не за надання правової допомоги відповідно до ст.12 та ст. 56 ЦПК України, Крім того із змісту Договору від 11.01.2007 року не вбачається настання обставин, визначених в п 2,2 , як і не вбачається реально понесених витрат позивачем. Відповідно до ст. 309 ч.1 п.4 ЦПК України, апеляційний суд скасовує або змінює рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення якщо буде встановлено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Враховуючи, що на момент ухвалення рішення апеляційного суду відповідачі сплатили позивачу відповідні суми, питання щодо виконання цього судового рішення, у разі його виникнення , слід вирішувати відповідно до ЗУ „ Про виконавче провадження” .

Outcome: partial