overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-19 00:00:00

[INFO] померла [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно: земельна ділянка , яка розташована на території Любашівської селищної ради Любашівського району Одеської області розміром 3,04 га, вартістю 29784,126 грн. Посилаючись на те, що вони є спадкоємцями першої черги, але не можуть оформити спадщину нотаріально, так як зверталися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини по заповіту, де натомість їм було рекомендовано звернутися до суду, оскільки об'єктом згаданого вище заповіту було право на земельну частку (пай), а виданий Державний акт свідчить про право приватної власності на земельну ділянку, позивачки звернулись до суду з наведеним позовом. Відповідачі позовні вимоги визнали повністю. Позовні вимоги підтверджуються: свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.10), державним актом на право власності на земельну ділянку (пай) серії IV-ОД - № 074958 (а.с.8), витягом з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки (а.с.27), рішенням райради (а.с.5,6), довідкою селищної ради (а.с.9), свідоцтвами про народження та про одруження позивачок (а.с.13,14,16,17) та показаннями свідка [PERSON] і підлягають задоволенню повністю згідно ст.ст. 392, 1258, 1261, 1272, 1274 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-19 00:00:00

Сторони одружені з 17.10.1987 року, шлюб зареєстрований у Заводському районному відділі ЗАГС , актовий запис [NUMBER] Шлюб у сторін перший. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [NUMBER] , [INFO] Позивач просить суд розірвати шлюб з тих підстав, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові, довіри та поваги один до одного, крім того відповідач постійно зловживає спиртними напоями. Шлюбні відносини припинено з 1996 року, шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведеться. Поновлення шлюбних відносин вважає неможливим. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з’явився , надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності , позовні вимоги визнає. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши позивача, розглянувши докази по справі, суд вважає позов таким що підлягає задоволенню з наступних підстав. З відповідачем по справі позивачка одружена з 17.10.1987 року, шлюб зареєстрований у Заводському районному відділі ЗАГС, актовий запис [NUMBER] Шлюб у сторін перший. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [NUMBER] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинено, спільне господарство не ведеться. Враховуючи що сторони на примирення не згодні, вважають збереження сім’ї неможливим, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати, оскільки подальше його збереження суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-19 00:00:00

В червні 2008 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання угоди дійсною, посилаючись на те, що 08 вересня 2000 року на Азовській універсальній товарній біржі між нею та відповідачами по справі, було укладеного договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Право приватної власності на вказану квартиру зареєстровано за ним в Маріупольському БТІ від 11 вересня 2000 року. Оскільки договір був укладений без нотаріального посвідчення, а сторони фактично виконали його умови та з метою реалізувати своє право розпорядження майном у майбутньому, просить визнати даний договір купівлі-продажу дійсним та визнати за ним право власності на зазначений об'єкт нерухомості. Позивачка у відкритому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення аналогічні, викладеним у позові. Відповідачі у відкрите судове засідання не прибули, про день та час слухання справи повідомлялись своєчасно та належним чином в порядку ст. 76 ЦПК України, тому суд за згодою позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.. 224 ЦПК України. Представник третьої особи - Азовської універсальної товарної біржі у судове засідання не прибув, надавши лист із проханням розглядати справу у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримую в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 08 вересня 2000 року на Азовській універсальній товарній біржі між [PERSON], [PERSON], з одного боку, та [PERSON], з іншого, було укладено договір купівлі-продажу (біржова угода № ПР-381) квартири [ADDRESS]. Згідно із реєстраційним посвідченням, виданим Маріупольським БТІ від 11 вересня 2000 року, квартира [ADDRESS] на праві приватної власності зареєстрована за [PERSON], реєстраційний № 38140. Договір купівлі-продажу жилого приміщення (квартири), сторонами по якому є громадяни, укладений на товарній біржі у порушення вимог ст. 227 ЦК України, якою передбачене обов'язкове нотаріальне посвідчення угод цього виду. Таке ж положення міститься в ст. 657 ЦК України (в редакції 2003 року). Відповідно до ст. 47 ч. 2 ЦК України, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. За таких певних обставин досліджених у судовому засіданні, суд вважає встановленим, що між [PERSON], [PERSON], з одного боку, та [PERSON], з іншого, мав місце договір купівлі-продажу квартири, тому як продавцями [PERSON], [PERSON] було передано майно у власність покупцю [PERSON], яка прийняла майно та виплатила за нього певну грошову суму і право власності останньої не ставилось під сумнів понад 7 років. На підставі ст. ст. 47, 227 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-19 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.11.1995року, від якого мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Позивач просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] . мотивуючи тим, що в сім'ї почали виникати непорозуміння, з приводу чого виявилось, що вони є людьми з різними поглядами на життя, а їхнє одруження є помилковим. Причиною розлучення вказує на те, що відповідачка систематично не виконує своїх подружніх обов'язків та погрожує позбавити права власності на будинок, що знаходиться в м. Миколаєві і збудований ще до реєстрації шлюбу з відповідачкою. Вже на протязі тривалого часу не підтримує подружніх відносин з відповідачкою, спільного господарства не ведуть, втратив до неї почуття любові та поваги, вважає, що сім'я розпалась остаточно і поновити її неможливо, оскільки відповідачка не бажає йти на компроміси у їхніх подружніх відносинах і тому розпад в їхній сім'ї набув тривалого характеру. Просив позов задоволити. В судовому засіданні позивач, [PERSON] , позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідачка, [PERSON] , в судовому засіданні позов визнала та пояснила, що причиною розпаду сім'ї стала негативна поведінка позивача, який зловживав спиртними напоями, з приводу чого в сім'ї виникали сварки та скандали, не заперечила щодо задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків вже протягом тривалого часу, не ведуть спільного господарства, не мають загального бюджету, проживають окремо, спір відносно дітей відсутній, і як видно з їх пояснень у судовому засіданні, перебувають у неприязних стосунках. Тому збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. На підставі наведеного та ст.ст. 104, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за використану електроенергію, посилаючись на те, що відповідачі проживають у квартирі [ADDRESS], з січня 1997 року нерегулярно вносячи плату за користування електроенергією, у зв'язку з чим станом на 08 лютого 2008 року заборгованість склала 3 388 гривень 82 копійки. До теперішнього часу заборгованість відповідачами добровільно не погашена. У судовому засіданні представник позивача Колодка В.В., діюча на підставі доручення, підтримала позовні вимоги та дала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просила стягнути з відповідачів на користь ВАТ «Донецькобенерго» ПЕМ заборгованість в сумі 3 388 гривень 82 копійки та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень. Відповідачі до судового засідання не з'явились за невідомих суду причин. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з лицьового рахунку № 560, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], 1966 року народження,[PERSON], 1947 року народження, [PERSON], 1984 року народження та неповнолітні члени родини. Матеріалами справи встановлено, що заборгованість відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] перед ВАТ «Донецькобленерго» ПЕМ станом на 08 лютого 2008 року складає 3 388 гривень 82 копійки. Згідно до ст. 67 Житлового Кодексу України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплову енергію та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ч.1 ст. 68 Житлового Кодексу України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України, зобов'язання має виконуватися належними чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З урахуванням наведеного, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги ВАТ «Донецькобленерго» Приазовські електричні мережі до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за використану електроенергію. Згідно ст. ст. 64, 67, 68 ЖК України, ст. ст. 257, 526, 543 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-19 00:00:00

27 березня 2008 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача, в особі Маріупольської міської ради про визнання права власності на самовільно зведену споруду. В обґрунтування вимог посилається на те, що домоволодіння [ADDRESS] на праві особистої власності належить її чоловіку [PERSON], який помер [INFO]. В процесі експлуатації даного домоволодіння та земельної ділянки [PERSON], за життя, без належного дозволу та затвердженого проекту, самовільно звів сарай літ. Е-1. В даний час, у зв'язку із труднощами в оформленні спадкових прав на майно, що залишилося після смерті [PERSON] просить визнати за померлим право власності на самовільно зведений сарай літ. Е-1, що розташований на земельній ділянці [ADDRESS]. Позивачка у даному судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення аналогічні, викладеним у позові. Представник відповідача Маріупольської міської Ради - Жоголева В.В. у судовому засіданні пояснила, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що домоволодіння [ADDRESS], згідно з інформаційною довідкою Маріупольського БТІ № 4796 від 09.06.2008 р., на праві приватної власності зареєстровано за [PERSON]. Земельна ділянка [ADDRESS], згідно із наданими Маріупольським БТІ відомостями, зареєстрована за [PERSON] на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки, посвідченого Четвертою жданівською (нині маріупольською) державною нотаріальною конторою від 14.01.1961 р. за реєстровим № 380. Згідно із свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим Орджонікідзевським відділом РАГС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області від 14 липня 2003 року, [PERSON] помер [INFO], про що вчинено актовий запис № 1021. З довідки Маріупольського БТІ № 1332 від 21.02.2008 року, вбачається, що на земельній ділянці [ADDRESS]встановлено наявність самовільно зведеного сараю літ. Е-1. Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. З висновку судової будівельно-технічної експертизи № 47 від 30.02.2008 року вбачається, що при конструкція самовільно зведеного сараю літ. Е-1, що розташований на земельній ділянці [ADDRESS], не суперечить вимогам державних будівельних норм України. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Отже, в ході судового розгляду не встановлено порушення прав та інтересів інших осіб та вимог державних будівельних норм України, а тому суд не вбачає перешкод у задоволенні вимог позивачки по суті позову. За таких обставин, відповідно до ст. 376 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за використану електроенергію, посилаючись на те, що відповідачі проживають у квартирі [ADDRESS], з 1999 року нерегулярно вносячи плату за користування електроенергією, у зв'язку з чим станом на 16 грудня 2007 року заборгованість склала 2207 гривень 44 копійки. До теперішнього часу заборгованість відповідачами добровільно не погашена. У судовому засіданні представник позивача Колодка В.В., діюча на підставі доручення, підтримала позовні вимоги та дала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просила стягнути з відповідачів на користь ВАТ «Донецькобенерго» ПЕМ заборгованість в сумі 2 207 гривень 44 копійки та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень. Відповідачі до судового засідання не з'явились за невідомих суду причин. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з лицьового рахунку № 9055, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], 1958 року народження, [PERSON], 1984 року народження та [PERSON], 1989 року народження. Матеріалами справи встановлено, що заборгованість [PERSON] та [PERSON] перед ВАТ «Донецькобленерго» ПЕМ станом на 16 грудня 2007 року складає 2 207 гривень 44 копійки. Згідно до ст. 67 Житлового Кодексу України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплову енергію та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України, зобов'язання має виконуватися належними чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З урахуванням наведеного, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги ВАТ «Донецькобленерго» Приазовські електричні мережі до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за використану електроенергію. Згідно ст. ст. 64, 67, 68 ЖК України, ст. ст. 257, 526, 543 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за використану електроенергію, посилаючись на те, що відповідачі проживають у квартирі [ADDRESS], з 13 жовтня 2005 року нерегулярно вносячи плату за користування електроенергією, у зв'язку з чим станом на 10 жовтня 2007 року заборгованість склала 575 гривень 35 копійок. До теперішнього часу заборгованість відповідачами добровільно не погашена. У судовому засіданні представник позивача Колодка В.В., діюча на підставі доручення, підтримала позовні вимоги та дала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просила стягнути з відповідачів на користь ВАТ «Донецькобенерго» ПЕМ заборгованість в сумі 575 гривень 35 копійок та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень. Відповідачі до судового засідання не з'явились за невідомих суду причин. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з лицьового рахунку № 560, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], 1968 року народження, [PERSON], 1987 року народження. Матеріалами справи встановлено, що заборгованість відповідачів [PERSON] та [PERSON] перед ВАТ «Донецькобленерго» ПЕМ станом на 10 жовтня 2007 року складає 575 гривень 35 копійок. Згідно до ст. 67 Житлового Кодексу України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплову енергію та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ч.1 ст. 68 Житлового Кодексу України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України, зобов'язання має виконуватися належними чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З урахуванням наведеного, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги ВАТ «Донецькобленерго» Приазовські електричні мережі до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за використану електроенергію. Згідно ст. ст. 64, 67, 68 ЖК України, ст. ст. 257, 526, 543 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалася на те, що вони з відповідачем 22 квітня 1987 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають повнолітню дочку, [PERSON],[INFO]. Протягом довгого часу відповідач веде себе негідно, заробітну плату не віддає, ображає її та дочку. Шлюбні відносини припинені з літа 2006 року, після чого вони проживають окремо. Розлад сімейного життя стався через розбіжність поглядів та характерів, що призводило до постійних конфліктів та втрати почуттів, у зв'язку з чим між ними виникли неприязні стосунки. Вважає, що їх шлюб розпався остаточно, на примирення не згодна. Просила розірвати шлюб, пов'язані з цим витрати покласти на неї. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені нею вимоги у повному обсязі та дала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач до судового засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належними чином, про що свідчить судова розписка. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 квітня 1987 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим Палацом одруження міста Жданова Донецької області 22 квітня 1987 року, актовий запис № 1423. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого відділом ЗАГС Орджонікідзевського райвиконкому міста Жданова,[PERSON] народилась [INFO], в графі батьки зазначені: батько - [PERSON] та [PERSON]. Шлюб перший. У відповідності до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Як пояснила у судовому засіданні позивачка, заходи щодо порозуміння, вжиті ними під час наданого судом строку на примирення, неспроможні виправити ситуацію яка склалася, це лише відтермінуватиме розірвання шлюбу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, тому він підлягає розірванню. Витрати по розірванню шлюбу відповідно до позовних вимог суд покладає на позивачку. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-19 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON][INFO]народження яка перебуває на її утриманні. Свій позов позивачка обгрунтовує тим, що 18 червня 2002 року було укладено шлюб між сторонами. Від даного шлюбу народилася дочка [PERSON]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, ухиляється від виконання своїх обов'язків. Позивачці важко одній утримувати дитину. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі по 150 гривень щомісячно починаючи з дня подачі заяви до її повноліття. В суловому засідання позивачка змінила позовні вимоги і просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 0,25% від заробітку. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згідний сплачувати аліменти в розмірі 1\4 частки від заробітку. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно копії свідоцтва про одруження видно, що сторони по справі уклали шлюб 18 червня 2002 року. Згідно копії свідоцтва про народження видно, що [PERSON] [INFO]народження, її батьками є [PERSON] , [PERSON] . Згідно довідки №123 від 2 квітня 2008 року, виданої Терешківською сільською радою, вищевказана дитина перебувають на утриманні позивачки [PERSON].. Судом встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини позивачці не надає, а тому суд позов задовольняє та стягує аліменти у твердій грошовій сумі 1\4 частки заробітку щомісяця. Суд стягує аліменти з дня подачі заяви, тобто з 9 червня 2008 року.

Outcome: approved