Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-30 00:00:00

Позивач ЗАТ “Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.О.Патона” звернувся до суду із зазначеними вимогами, просить виселити [PERSON] з кімн.[ADDRESS], скасувавши його реєстрацію за вказаною адресою, та стягнути 5100 грн. заборгованості. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що товариство має право власності на будівлю АПК по [ADDRESS], використовує приміщення як звичайну житлову площу, у зв'язку з чим у 1982 р. туди був поселений [PERSON], тобто між ними укладено договір найму (оренди) житла на невизначений строк. У липні 2007 р. відповідачу було направлено повідомлення про звільнення приміщення, що до цього часу зроблено не було. В судовому засіданні представник позивача Завгородня Н.С. підтримала позовні вимоги ЗАТ “Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.О.Патона”, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON], його представники [PERSON], [PERSON] просили в задоволенні позову ЗАТ “Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.О.Патона” відмовити, посилаючись на безпідставність його вимог. В судове засідання відповідач Печерське РУ ГУ МВС України в м. Києві не з'явився, про час і місце судового розгляду оповіщений у встановленому порядку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] протягом липня 1982 р. - грудня 2005 р. проходив військову службу в органах внутрішніх справ, у 1982 р. як працівник 6-го дивізіону відомчої міліції УВС Київської міської ради, пізніше - служби управління Державної служби охорони ГУ МВС України в м. Києві, був поселений в гуртожиток, розташований в [ADDRESS]; 30.12.2005 р. звільнений з органів внутрішніх справ у відставку. Звертаючись до суду із вимогами про виселення відповідача з кімн.[ADDRESS], позивач зазначає, що між ЗАТ “Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.О.Патона” та [PERSON] склалися відносини, що пов'язані з наймом (орендою) житла. При цьому в даному випадку житлове приміщення гуртожитку було надане відповідачу у період його роботи у відомчій міліції, [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою, несе витрати за користування житлом, а тому між сторонами склались відносини, що регулюються ЖК УРСР, а саме: гл.4 “Користування гуртожитками”. В 1982 р., на час вселення відповідача, будинок за адресою: [ADDRESS]мав статус гуртожитку, крім того, в судовому засіданні ані позивачем, ні його представником не надано жодного доказу про зміну статусу цього будинку. Позивач в судовому засіданні не оспорює, що відповідач був вселений у гуртожиток за згодою і відома адміністрації підприємства. Те, що [PERSON] не було видано ордер на право зайняття житлового приміщення, не може бути підставою застосування норм ЦК України, які регулюють відносини, пов'язані з наймом (орендою) житла. При таких обставинах відповідач набув право користування житловим приміщенням гуртожитку, оскільки був вселений за згодою позивача, користується безперешкодно наданим йому житлом з 1982 р., сплачує витрати за користування ним, при цьому [PERSON], який перебуває на обліку у Пенсійному відділі фінансово-економічного управління ГУ МВС України в м. Києві і з 29.12.2005 р. отримує пенсію ветерана військової служби органів внутрішніх справ, тобто є пенсіонером по старості, не може бути виселений без надання іншого жилого приміщення, тому суд знаходиться позовні вимоги про його виселення без надання іншого житла, зняття з реєстрації необґрунтованими, в їх задоволенні слід відмовити. Щодо інших вимог, то відповідно до наказу ЗАТ “Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.О.Патона” №27 від 16.02.2007 р. розмір плати за проживання у кімнаті на два ліжко-місця по [ADDRESS] з 1.03.2007 р. становить 300 грн. В судовому засіданні відповідач підтвердив, що вказаний наказ був доведений до його відома, та підтвердив, що до березня 2007 р. така плата становила 180 грн. Суд, враховуючи позовні вимоги ЗАТ “Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.О.Патона”, строк позовної давності, надану відповідачем квитанцію від 26.06.2008 р., знаходить позовні вимоги в частині стягнення заборгованості слід задовольнити частково, стягнути з [PERSON] 2420 грн., або заборгованість відповідача за період з лютого 2005 р. до травня 2008 р. Суд, враховуючи позовні вимоги, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати у розмірі 81 грн., пропорційно до задоволеної частини вимог. На підставі викладено,

Outcome: partial