overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-15 00:00:00

Позивач звернувсь до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги в сумі 165,33 грн. згідно договору про надання телекомунікабельних послуг № 5797 від 30.09.2004 року. В судовому засіданні представник позивача за дорученням Томілова Т.І. позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з»явилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена. Суд, вислухавши позивача, та вивчивши матеріали справи, приходить до слідуючого. 30.09.2004 року між сторонами було укладено договір про надання послуг електрозв»язку за № 5797, який сторонами підписаний, за номером телефона [NUMBER] У відповідності з п.2.1.1 Договору позивач зобов»язується забезпечити безперебійне і якісне надання відповідачу телекомунікабельних послуг, а відповідач згідно з п.п. 3.2,8, 4.3 вказаного Договору - сплачувати надані послуги. Згідно ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов»язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг, за оплату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановленні договором. Згідно з умовами договору позивач взяті на себе зобов'язання виконав у повному обсязі та належним чином, а саме: встановив телефон за [NUMBER] та забезпечив безперебійне і якісне надання послуг. У відповідності з п.п. 40, 108, Правил та п.п. 4.2, 4.5 Договору відповідач, оплату за фактично отримані телекомунікаційні послуги повинен вносити у 10-ти строк, з дня отримання рахунку, але не пізніше 20 числа місяця, що настає після розрахункового періоду. Розрахунковим періодом вважається календарний місяць, у межах якого надавалися послуги. Відповідно до п.108 Правил у разі неотримання рахунку до 10 числа місяця, що настає після розрахункового періоду, або здійснення розрахунків без застосування квитанцій, відповідач повинен звернутися до служби розрахунків заявника для отримання інформації про належне до оплати суму. Згідно ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від виконання зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач договорні зобов»язання, щодо оплати за наданні телекомунікаційні послуги не виконав, тобто не вносив оплату за грудня місяця 2006 року та з січня по листопад 2007 року внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 165, 33 грн. Підлягають задоволенню і вимоги позивача в частині стягнення витрат по оплаті судового збору та ІТЗ. Враховуючи викладене суд, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-15 00:00:00

Позивач звернувсь до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги в сумі 108,10 грн. згідно договору про надання телекомунікабельних послуг № 3266 від 25.06.2001 року. В судовому засіданні представник позивача за дорученням [PERSON] позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з»явилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена. Суд, вислухавши позивача, та вивчивши матеріали справи, приходить до слідуючого. 25.06.2001 року між сторонами було укладено договір про надання послуг електрозв»язку за № 3266, яки сторонами підписаний, за номером телефона [NUMBER] У відповідності з п.2.1.1 Договору позивач зобов»язується забезпечити безперебійне і якісне надання відповідачу телекомунікабельних послуг, а відповідач згідно з п.п. 3.2,8, 4.3 вказаного Договору - сплачувати надані послуги. Згідно ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов»язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг, за оплату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановленні договором. Згідно з умовами договору позивач взяті на себе зобов'язання виконав у повному обсязі та належним чином, а саме: встановив телефон за [NUMBER] та забезпечив безперебійне і якісне надання послуг. У відповідності з п.п. 40, 108, Правил та п.п. 4.2, 4.5 Договору відповідач, оплату за фактично отримані телекомунікаційні послуги повинен вносити у 10-ти строк, з дня отримання рахунку, але не пізніше 20 числа місяця, що настає після розрахункового періоду. Розрахунковим періодом вважається календарний місяць, у межах якого надавалися послуги. Відповідно до п.108 Правил у разі неотримання рахунку до 10 числа місяця, що настає після розрахункового періоду, або здійснення розрахунків без застосування квитанцій, відповідач повинен звернутися до служби розрахунків заявника для отримання інформації про належне до оплати суму. Згідно ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від виконання зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач договорні зобов»язання, щодо оплати за наданні телекомунікаційні послуги не виконав, тобто не вносив оплату за червень місяць 2006 року та січень 2007 року внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 108, 10 грн. Підлягають задоволенню і вимоги позивача в частині стягнення витрат по оплаті судового збору та ІТЗ. Враховуючи викладене суд, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної неправомірними діями відповідача.В судовому засіданні позов підтримав повністю, на обгрунтування позовних вимог зазначено , що з 2003року відповідач почала біля належного позивачу паркану складувати будівельні матеріали- землю в ящиках, дрова, листи шиферу та інші предмети. Від зазначених дій була ушкоджена конструкція паркану він похилився в сторону належного позивачу будинку , що розташований в [ADDRESS] Відповідач позов не визнала , в судовому засіданні зазначила, що паркан позивача похилився в зв»язку з великим часом , що пройшов з часу його встановлення, новий паркан було встановлено на певній відстані в сторону відповідача та не було порушено право позивача. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. Позивач є власником житлового будинку в [ADDRESS] а відповідач [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] та є власником відповідно до договору (а.с.19). Дані будинки межують між собою. Відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи (а.с.а.с.55-66) саме в наслідок тривалого часу дії навантаження з боку інших предметів на конструкцію паркану призвело до порушення конструктивної жорсткості опорних конструкцій чим заподіяно матеріальної шкоди позивачу, вартість заподіяної шкоди складає 207грн. Дані правовідносини сторін регулюється ст.1166ЦК України щодо обов»язку особи, що заподіла шкоду відшкодувати її в повному обсязі. Щодо відшкодування судових витрат відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача 51грн.сплаченого судового збору та 30грн.інформаційно технічних витрат. Відповідно до ст.86 ЦПК України відповідач має повернути сплачені позивачем 500грн.витрат на проведення судової експертизи. Всього 788грн. В частині судових витрат по наданим квитанціям на 190грн.та на 350грн.за ведення цивільної справи в суді витрати не підлягають до стягнення , оскільки позивачу не була надана відповідна правова допомога , а саме ведення справи в суді. Таким чином вимога про стягнення з відповідача зазначених коштів є необгрунтованою. При розгляді справи , суд враховує вимоги ст.11 ЦПК України щодо розгляду справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів , наданих сторонами та ст.60 ЦПК України , відповідно до якої сторони зобов»язані довести суду ті обставини на які вони посилаються.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-15 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] [INFO] народження в розмірі ј частини всіх видів заробітку /доходів/, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до закінчення навчання. Вказує, що відповідач, який є батьком дитини не надає належну матеріальну допомогу на її утримання , в зв'язку з продовженням навчання донька є студенткою вищого Професійного училища №9 та потребує матеріальної допомоги, строк навчання закінчується 30 червня 2009 року. Просить стягнути додаткові витрати до закінчення навчання також на лікування дитини в розмірі 100грн. щомісяця оскільки дитина є інвалідом третьої групи та потребує постійного лікування. Сама як пенсіонерка не має змоги належним чином забезпечити утримання та лікування дитини. В судовому засіданні позов підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з”явився. Відповідно до ст.169 ЦПК України , суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Судом встановлено, що сторони мають повнолітнью доньку [PERSON] [INFO] р.н, що є студенткою вищого Професійного училища №9 , що підтверджується довідкою ( а.с.4,19). Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітня діти , продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Відповідно до ст.185 СК України, той з батьків з кого присуджено стягнення аліментів на дитину , зобов»язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами в т.ч. і хворобою дитини. Як встановлено судом, [PERSON] [INFO] народження є інвалідом дитинства третьої групи, що підтверджується посвідченням (а.с.6), інвалідність встановлена безстроково, діагноз інвалідність з дитинства з ураженням опорно-рухового апарату. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідач не виконує належним чином свій батьківський обов'язок по утриманню повнолітньої дитини, з нього на користь позивача підлягають до стягнення аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% неоподаткованого мінімуму доходів громадян починаючи з 30.05.08року по [INFO].Окрім того до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають додаткові витрати- 100грн. щомісяця на лікування дитини. Згідно ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави 51 грн. судового збору та 30грн.витрат на інформаційно-технічне забезпечення. На підставі ст.ст.199, 185 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] [INFO]народження в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку(доходів). Вказує що відповідач є батьком дитини, не надає матеріальну допомогу на її утримання з квітня 2008року. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю . Відповідач в судове засідання не з”явився. Відповідно до ст.169 ЦПК України , суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження( а.с.3). Мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] р.н., відповідно до свідоцтва про народження дитини (а.с.4). Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, про що надана довідка (а.с.16). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідач не виконує свій батьківський обов'язок по утриманню неповнолітньої дитини , з нього на користь позивача на утримання дитини підлягають до стягнення аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % неоподаткованого мінімуму доходів громадян . Щодо стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку , позивачем не надано доказів та обгрунтування для задоволення вимог в даному розмірі. Згідно ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави 51 грн. судового збору та 30грн.витрат на інформаційно -технічне забезпечення. На підставі ст.ст. 180-182 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-15 00:00:00

Заявник у квітні 2008 року звернувся в суд із заявою про встановлення факту родинних відносин. Зазначає, що [INFO] померла його рідна мати- [PERSON], яка ще при житті склала заповіт, посвідчений керуючим справами виконкому Новенської селищної ради Кіровського району м. Кіровограда та на випадок своєї смерті заповідала йому все майно де б воно не було і з чого б воно не складалось. Однак, коли він після смерті матері звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадщини, остання повідомила, що свідоцтво не може бути видано, так як існують сумніви стосовно їх родинних стосунків, оскільки є невідповідність їх прізвищ у правовстановлюючих документах. Тому, просить суд, встановити факт родинних відносин, а саме, що він є рідним сином померлої [INFO] [PERSON] Заінтересована особа- Друга Кіровоградська Державна нотаріальна контора , її представник в судове засідання не з”явився, повідомлялись належним чином. Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним задовольнити заяву. Відповідно до п.1 ст.256 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, тощо. Оцінюючи зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт родинних відносин, а саме, що заявник є рідним сином померлої [INFO] [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-15 00:00:00

01 липня 2008 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання з померлою [INFO] [PERSON] з 19 січня 2001 року і до дня її смерті в [ADDRESS], що є підставою визнання заявниці такою, що вступила у спадкові права. У судовому засіданні заявниця заяву підтримала і пояснила, що померла [PERSON] - її мати. З 2001 року вони сумісно проживали в будинку [PERSON], заявниця без реєстрації, що натепер перешкоджає нотаріальному посвідченю права наслідування грошових зоощаджень на ім»я спадкодавиці. Заінтересована особа [PERSON] заявив про відсутність заперечень щодо заяви про встановлення юридичного факту. Заінтересована особа [PERSON] та завідуюча Снігурівською державною нотаріальною конторою згідно поданих заяв проти задоволення заяви [PERSON] не заперечували. Суд, заслухавши пояснення заявниці, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. -[INFO] у м.Снігурівка померла [PERSON], [INFO]. -після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на грошові вклади з відсотками та компенсаціями, розміщені у Ощадному банку України. -за прийняттям спадщини після смерті спадкодавиці ніхто зі спадкоємців не звертався. Допитані судом свідки [PERSON], [PERSON]показали, що дійсно з 2001 року заявниця постійно проживала з матір»ю [PERSON], до дня її смерті у [INFO], в будинку сина [PERSON] по [ADDRESS]по сусідству зі свідками за потреби останньої у постійному сторонньому догляді через похилий вік і наявне захворювання. У суду не має підстав ставити під сумнів показання свідків і доказів на зворотнє суду не надано. - як вбачається з даних домової книги померла [PERSON] з 19 січня 2001 року була зареєстрована в м.Снігурівка за адресою [ADDRESS]у будинку, належному на праві власності її онуку [PERSON] - сину заявительки. Таким чином, зібрані у справі докази за їх оцінкою вказують на наявність пістав для задоволення заяви [PERSON] на встановлення факту її постійного сумісного проживання зі спадкодавицею, від якого залежить виникнення майнових прав фізичної особи, тоді як законом не визначено іншого порядку його встановлення - ст.256 ч.2 ЦПК України, постільки згідно ст.1268 ЦК України спадкодавець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-15 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з позовною заявою в інтересах неповнолітнього [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що батько [PERSON], [INFO]- відповідач проживає окремо від сина, який перебуває в будинку сімейного типу, що в с. Березова Балка Вільшанського району Кіровоградської області. На теперішній час, вихованням сина не займається, його долею, станом здоров'я, духовним та моральним розвитком не цікавиться, матеріально не забезпечує, зловживає спиртними напоями та тривалий час не працює, не має власного житла. Прокурор вказує, що оскільки обов'язків відповідач по вихованню та забезпеченню нормального розвитку свого неповнолітнього сина не виконує, матеріально його не забезпечує, а тому батьківських прав повинен бути позбавлений. Прокурор в судовому засіданні позов підтримав повністю. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснив що працює трактористом на ПСП, не має часу доглядати дитину, просив не позбавляти батьківських прав. Допитані в судовому засіданні головний спеціаліст служби у справах неповнолітніх - Ярута Н.М. та методист відділу освіти - Сисоєва С.І. суду підтвердили повне ухилення від виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків по вихованню сина, а також зазначили, що відповідно до всіх документальних висновків - вважають, що [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав по відношенню до його сина [PERSON] Судом встановлено, що батьком [PERSON], [INFO]- являється [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого відділом РАГС Вільшанського РУЮ Кіровоградської області від 05.06.2001р. серія [NUMBER](а.с. 2). Відповідач проживає один, нещодавно повернувся з місць позбавлення волі, працює трактористом в місцевому ПСП трактористом, власного житла не має (а.с. 3-5). Відповідач проживає в будинку свого брата, який знаходиться в антисанітарних умовах потребує поточного ремонту, що підтверджується актами обстеження житлово-побутових умов (а.с. 8-9). Згідно висновку відділу освіти [PERSON] сином не цікавиться, не утримує його, не займається його вихованням, зловживає спиртними напоями та веде аморальний спосіб життя, може бути позбавлений батьківських прав (а.с. 10). На даний час син біля батька не проживає, а проживає в сім'ї [PERSON]в дитячому сімейному будинку в с. Березова Балка Вільшанського району Кіровоградської області. Таким чином, судом встановлено, що відповідач на протязі тривалого часу ухилявся від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини, оскільки майже не зустрічався з ним, що говорить про незабезпечення духовного розвитку дитини, не утримував його матеріально, що свідчить про незабезпечення дитини фізичним розвитком. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Па підставі поданих по справі доказів суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню оскільки обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача мали місце і підтверджуються поясненнями сторін, спеціалістів та письмовими матеріалами справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-15 00:00:00

ВАТ ЕК “Херсонобленерго” в особі Каланчацького РЕЗ і ЕМ звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути на свою користь з відповідачки в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої порушенням Правил користування електроенергією 1121грн. 47 коп. Позивач посилається на те, що при перевірці 27.07.2005 року встановлено безоблікове використання [PERSON] електроенергії мимо електролічильника шляхом накиду проводу з розподільчої коробки, чим порушено ПКЕЕ для населення. На підставі порушення було складено акт № 168226 від 27.07.2005 року та зроблений розрахунок спричинених збитків, які становлять 570 грн. 24 коп. При перевірці дотримання Правил користування електроенергією 25.11.2005 року було знову встановлено, що абонент безобліково користується електроенергією, про що був складений акт №168278 та зроблені розрахунки спричинених збитків на суму 551 грн. 23 коп. Всього відповідачем завдано збитків на суму 1121 грн. 47 коп. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, була належно повідомлена судовою повісткою про час і місце судового засідання, причину неявки не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено наступне. Згідно акту № 1628226 від 27.07.2005 року було встановлено порушення Правил користування електроенергією, а саме: безоблікове використання електроенергії шляхом накиду проводу з розподільчої коробки. Електроенергія використовується, однак електролічильником не обліковується. Відповідно до акту нарахована матеріальна шкода на суму 570 грн. 24 коп. Аналогічно складено акти за № 168278 від 25.11.2007 року, згідно якого нарахована матеріальна шкода в сумі 551грн.23 коп.. Всього відповідачем завдано збитків на суму 1121 грн. 47 коп. Розрахунки здійснені у відповідності до Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих електропостачальнику, внаслідок порушення Правил користування електроенергією для населення. Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо законом не передбачено відшкодування у меншому чи більшому розмірі. Суд вважає, що матеріальні збитки на загальну суму 1121грн.47коп. підлягають стягненню в судовому порядку, оскільки відповідачка добровільно матеріальну шкоду не відшкодувала.

Outcome: approved