overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним позовом, пославшись на те, що вона з померлим [INFO] [PERSON] перебувала в шлюбі і 26.05.1992р придбали у власність квартиру [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу оформлено на ім'я [PERSON] На ім'я останнього на рахунку в Ощадбанку мається грошовий вклад в сумі 3622,70 коп, а також йому належав автомобіль ВАЗ 21063, державний номер [NUMBER], 1986р випуску, вартістю 2000 грн. Вказане майно є спадщиною. Цю спадщину вона прийняла бо на час її відкриття проживала разом з спадкодавцем. Але свідоцтво про право на спадщину отримати в нотаріальній конторі не може оскільки в договорі купівлі -продажу номер квартири вказано 4, а фактично це квартира за №5. Просила суд задовольнити позов. В судовому засіданні [PERSON] підтримала свої вимоги. Представник відповідача та треті особи до суду не з'явилися, але надали письмові заяви про розгляд справи в їх відсутності. Позов визнали. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов задовольнити з таких підстав. Судом установлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про одруження та свідоцтва про смерть, виданих відділом рацс Докучаєвського міського управління юстиції, [PERSON] та померлий [INFO] [PERSON] перебували в шлюбі з 08.09.1960р. Договором купівлі-продажу від 26.05.1992р та рішенням виконкому Докучаєвської міської ради від 17.10.2007р №395, свідоцтвом про реєстрацію ТЗ, копією рахунку підтверджується, що позивачка [PERSON] при житті [PERSON] в період шлюбу придбали квартиру [ADDRESS], автомобіль ВАЗ 21063, державний номер [NUMBER], 1986р випуску і на ім'я останнього зробили грошовий вклад, який зберігається на рахунку [NUMBER] у відділенні 3137/072 Ощадбанку України. Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України, &frac12; частка вказаного майна належить позивачці як пережившій дружині а 1\2 частка є спадщиною. Ксерокопією паспорта та довідкою КП “Прометей” підтверджується, що позивачка на час відкриття спадщини проживала разом з спадкодацем і відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України прийняла вказану спадщину. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 61 ЦПК, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а також обставини встановлені судовим рішенням у цивільній справі не підлягають доказуванню, а ч.4 ст. 174 цього ж Кодексу передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову. З урахуванням наведеного суд вважає, що є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Виходячи із викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду посилаючись на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них є донька: [PERSON], [INFO]. Оскільки донька навчається на платному факультеті денної форми в Херсонському національному технічному університеті , то потребує матеріальної допомоги. За таких обставин позивачка просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1\4 частини від усіх видів заробітку до закінчення навчання та до досягнення нею 22 років. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з»явився , про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв”язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов”язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER], виданого Комсомольським відділом РАЦС м. Херсона, [PERSON] є батьком [PERSON]. Згідно з типовим договором №9 від 30.06.2005року укладеного між [PERSON]. та Херсонським національним технічним університетом, а також довідки ,виданої 02.04.2008року деканом факультету МЕВ Херсонського національного технічного університету, [PERSON] . навчається платному факультеті денної форми в Херсонському національному технічному університеті. За таких обставин відповідач має обов»язок утримувати свою доньку на період навчання до досягнення нею 23 років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у шлюбі, який розірвала 21.02.2006 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що дитина знаходиться повністю на її утриманні, відповідач не займається вихованням сина, не надає йому матеріальної допомоги, тому вона вимушена звернутись з даним позовом до суду та просить стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі, а саме - 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, заявила клопотання винести заочне рішення. Відповідач у судове засідання двічі не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, заяви до суду про причину неявки не надіслав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення та доводи позивачки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Із довідки №381 від 21.02.2008 р., виданої виконавчим комітетом Татарбунарської міської ради ( а.с.3), вбачається, що на утриманні [PERSON] знаходиться син [PERSON], 2003 року народження. Копією свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с.6) підтверджується, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO]. З матеріалів справи (а.с.4) видно, що [PERSON] 21.02.2008 року розірвала шлюб з [PERSON]. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову, тобто в даному випадку - з 03 березня 2008 року. Відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегульований, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За таких обставин, суд вважає, що вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина Максима у твердій грошовій сумі - підлягають задоволенню. Враховуючи всі обставини справи, потреби та вік дитини, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, сума аліментів щомісячно має складати 500 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 28 жовтня 2000 року він зареєстрував шлюб із [PERSON] у Базар'янській сільській раді Татарбунарського району Одеської області, про що було зроблено актовий запис за №6. Даний шлюб первинний для сторін, від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], 2004 року народження. З червня 2006 року сторони проживають окремо, а причиною цьому, на думку позивача, стало те, що в них надто різні характери, через що досить часто виникали сварки з різних причин, через що життя стало нестерпним.[PERSON] вказує, що на теперішній час він проживає з іншою жінкою, з якою бажає зареєструвати шлюб, а оскільки примирення з відповідачкою неможливе, тому просить розірвати шлюб у судовому порядку. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, заявив клопотання винести заочне рішення. Відповідачка у судове засідання двічі не з'явилась, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, заяви до суду про причину неявки не надіслала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Зі свідоцтва про укладення шлюбу видно, що 28 жовтня 2000 року був укладений шлюб між [PERSON], 1976 року народження, та [PERSON], 1976 року народження, який був зареєстрований Базар'янською сільською радою Татарбунарського району Одеської області, актовий запис №6. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони стали нетерпимими один до одного, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у зв'язку з чим, суд вважає, що шлюб має бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

Сторони по справі перебувають у шлюбі з 10 квітня 2007 року, який зареєстрували у Виконавчому комітеті Горішнянської сільської ради Миколаївського району Львівської області, актовий запис № 2. Від подружнього життя у них дітей не було. [PERSON]. звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що протягом десяти місяців після укладення шлюбу між ними постійно виникали сварки внаслідок того, що кожен із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв'язку з цим сторони припинили між собою шлюбні стосунки та протягом цього часу проживають окремо. Відповідачка заперечень проти розірвання шлюбу не має. Саме тому [PERSON]. втратив до дружини почуття любові та поваги, просить шлюб розірвати. Позивач - [PERSON]. в попередньому судовому засіданні позов підтримав з мотивів позовної заяви та надав пояснення, аналогічні, викладеним у позові. Відповідач - [PERSON] . в попередньому судовому засіданні, 05.05.2008 року, подала письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнала та просила суд прийняти рішення в попередньому судовому засіданні - 05.05.2008 року. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, протягом десяти місяців проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, а також те, що відповідачка визнала позов. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін і збереження їхньої сім'ї є неможливим, оскільки вона існує тільки формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, де зазначила, що 31.08.2002 року вона зареєструвала шлюб між відповідачем. Від даного шлюбу народилися діти донька [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя. Тривалий час вони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. В судовому засіданні позивач позов підтримала з наведених в ньому підстав. На примирення не погоджувалася. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час га місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Суд за згодою позивача розглянув справу в заочному порядку, відповідно до глави 8 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, між ними склалися неприязні відносини. Це дає суду підстави зробити висновок про те, що сім"я повністю розпалась і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Враховуючи інтереси дітей, їх слід залишити на виховання матері.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер [PERSON]. [PERSON], відповідачу, а також [PERSON], [PERSON] належала на праві спільної власності квартира [ADDRESS] в м. Ковелі Волинської області. [PERSON] належало право власності на частку розміром дві п'ятих у вказаній квартирі. Отже, на вказану частку і відкрилася спадщина. Заповіт [PERSON] не залишив. Позивачі є єдиними спадкоємцями за законом першої черги після нього і вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки є малолітніми. Відповідач та мати позивачів [PERSON] від спадщини відмовились. Позивачі просять визнати, що вказана квартира належить їм, відповідачу, [PERSON], [PERSON] на праві спільної часткової власності, частка кожного з них у праві власності на квартиру складає одну п'яту Відповідач визнала позов повністю. Позов обґрунтований і його слід задовольнити повністю [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. [PERSON], відповідачу, а також [PERSON], [PERSON] належала на праві спільної власності квартира [ADDRESS] в м. Ковелі Волинської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 30 грудня 1998 року, виданим відділом по обліку, розподілу і приватизації житла виконкому Ковельської міської ради, технічним паспортом. [PERSON] належало право власності на частку розміром дві п'ятих у вказаній квартирі. Отже, на вказану частку і відкрилася спадщина. Заповіт [PERSON] не залишив. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після [PERSON], який прийняв у встановленому порядку спадщину після нього. Заповіт [PERSON] не залишив. Відповідач від спадщини відмовилась. Позивачі є єдиними спадкоємцями за законом першої черги після нього і вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки є малолітніми. Відповідач та мати позивачів [PERSON] від спадщини відмовились. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, вказана квартира належить позивачам, відповідачу, [PERSON], [PERSON] на праві спільної часткової власності, частка кожного з них у праві власності на квартиру складає одну п'яту.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що їхня родина розпалася. Позивач в судове засідання не з»явився. Повідомлявся належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи в його відсутність, у задоволенні позовних вимог не заперечує. Відповідач в судове засідання не з»явився. Повідомлявся належним чином. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи в його відсутність, у задоволенні позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Сторони одружені, шлюб зареєстрований 10 листопада 2001 року Тернівською сільською Радою Балаклавського району міста Севастополя, актовий запис № 23. Сімейне життя не склалося через відмінність характерів і відсутність взаєморозуміння, їхня сім”я розпалася. Вони припинили шлюбно - сімейні відносини і ведення спільного господарства. Їхній шлюб існує лише формально. Суперечки про майно сторони не мають. Місце проживання дочки ними визначено, вона залишиться жити з матір"ю. Суд вважає, що при таких обставинах сім”я [PERSON] розпалася остаточно і їхній шлюб підлягає розірванню. Вирішуючи питання про судові витрати і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, суд вважає за необхідне покласти їх на відповідача, як матеріально більш забезпеченого. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

До суду з позовною заявою звернулась [PERSON], яка просить постановити рішення про розірвання шлюбу з [PERSON] Свої вимоги обгрунтувала тим, що 11.08.1998 року зареєструвала шлюб з відповідачем в Любомльському районному відділі РАЦС. Від даного шлюбу народилось двоє дітей. Подружні стосунки не склалися , причиною чого стала несумісність характерів, але основна причина полягає в негативній поведінці відповідача, який на цьому грунті влаштовує сімейні скандали , що негативно впливає на неповнолітніх дітей, один з яких є інвалідом дитинства. Відповідач в добровільному порядку не бажає розривати шлюб , тому змушена звертатися до суду. В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала повністю , та пояснила , що спільне проживання неможливе, оскільки виникають постійні непорозуміння, відповідач під час сварок наносить їй побої , на розірванні шлюбу наполягає . Відповідач в судовому засіданні позов не визнав , оскільки і надалі бажає продовжувати спільні сімейні стосунки з позивачкою, на розірванні шлюбу заперечує . Аналізом письмових доказів суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно свідоцтва про одруження [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 11.08.1998 року в Любомльському районному відділі РАЦС Волинської області , про що в книзі реєстрації актів про шлюб зроблено запис за № 47. 1-ша інстанція код суду - 0310 Від даного шлюбу народились діти : [PERSON] , [INFO] року народження, [PERSON] , [INFO] року народження , що стверджено копіями свідоцтв про народження [NUMBER] та [NUMBER] відповідно. Склад сім'ї [PERSON], [INFO] року народження, слідуючий : чоловік [PERSON], [INFO]року народження, сини [PERSON], [INFO] року народження та [PERSON], [INFO] року народження, згідно довідки Головненської сільської ради Любомльського району № 622 від 19.03.2008 року . Дослідивши докази по справі , вислухавши пояснення сторін , суд вважає, що через небажання позивачки зберегти сім'ю , постійні сварки та конфлікти з відповідачем, шлюб існує лише формально . Таким чином, даний позов підлягає повному задоволенню . Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам та інтересам неповнолітніх дітей , тому вимоги позову є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Матеріального спору між сторонами немає. Дітей - [PERSON] , [INFO] року народження, та [PERSON] , [INFO] року народження слід залишити з позивачкою . Витрати по реєстрації розлучення слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

12 лютого 2008 року ВАТ «Харківгаз» в особі Чугуївської філії звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання. У позовній заяві позивач зазначав, що згідно договору № 31634 від 18 вересня 2006 року про надання населенню послуг з газопостачання ВАТ «Харківгаз» в особі Чугуївської філії зобов`язалось забезпечити безпечне постачання природного газу у домоволодіння відповідача, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а відповідач зобов`язався оплачувати надані послуги з газопостачання за встановленими цінами в терміни, передбачені договором. Свої зобов`язання щодо постачання природного газу ВАТ «Харківгаз» виконало в повному обсязі. Скарг та претензій щодо якості послуг від відповідача не надходило. В порушення п.3.4 вказаного договору, п. 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМУ № 2246 від 09.12.1999 року (в редакції постанови КМУ № 476 від 14.04.2004 року), згідно яких споживач повинен вносить плату за використаний природний газ не пізніше 10 числа кожного місяця, наступного за звітним, відповідач своєчасно і в повному обсязі не сплачував надані послуги, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 01 січня 2008 року становить 1378,75 грн. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У судове засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справі за її відсутності та ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідач не сплачував надані позивачем послуги, в зв`язку з чим склалася заборгованість в сумі 1378,75 грн., що підтверджується договором та розрахунком (а.с. 4-6). Зазначене вказує на те, що відповідно до положень ст. ст. 525, 526 ЦК України, відповідач належним чином не виконував зобов`язання за договором, тому є підставі для задоволення позовних вимог в повному обсязі, як таких, що знайшли своє повне підтвердження у ході судового розгляду. У відповідності до ст. ст. 81, 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь Чугуївської філії ВАТ «Харківгаз» держмито в розмірі 51 грн. та 30 грн.- витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справі, оскільки оплата зазначених витрат підтверджується платіжними дорученнями (а.с. 1, 2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду мотивуючи це тим , що [INFO] помер її батько [PERSON] , а [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після їх смерті залишилось спадкове майно у вигляді частин квартири ,що перебуває у спільній власності , після смерті чоловіка вона, звернулась до нотаріальної контори за оформленням спадку , однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через те , що спадкове майно належить померлим на праві спільної сумісної власності і в свідоцтві про право власності не зазначено , яка частина квартири належить спадкодавцям , а тому просить визначити частки її померлих батька та чоловіка і її частку . У судовому засіданні позивач підтримала вимоги позову в повному обсязі , посилаючись на обставини , викладені в позовній заяві. Відповідач позов визнав, звернувсь до суду з заявою в якій проти позову не заперечує і просив справу розглядати без його участі. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку , встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши документи справи, суд вважає , що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено , що позивачка , її батько [PERSON] та чоловік позивачки [PERSON] проживали в квартирі [ADDRESS]. [INFO] помер батько позивачки [PERSON]. [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON]. Як вбачається зі свідоцтва про право власності на житло виданого 12 січня 1996 року (а.с.5) квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності позивачці , її померлому батьку [PERSON] , а також її померлому чоловіку [PERSON]. Після смерті батька та чоловіка позивачки відкрилась спадщина на належні їм на праві спільної сумісної власності частини квартири [ADDRESS]. У встановлений законом строк позивач звернулась до державної нотаріальної контори за оформленням спадщини , однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через те , що спадкове майно належить померлим на праві спільної сумісної власності і в свідоцтві про право власності не зазначено , які частини квартири належать спадкодавцям (а.с.7). Згідно ч.1 ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними , якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Виходячи з наведеного , суд вважає ,що позов слід задовольнити , визначивши частки померлих батька та чоловіка позивачки та самої позивачки по 1/3 частини зазначеної приватизованої квартири кожному. На підставі ст. ст.355,357 ЦК України та

Outcome: approved