Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-15 00:00:00

14 листопада 2007 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить усунути перешкоди в користуванні житловою площею та виселити відповадача з житлового приміщення, належного їй на праві власності, знаходящегося по адресі: [ADDRESS] Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка є власником вказаної квартири на підставі реєстраційного посвідчення о праві власності від 29.03. 2006 року. Відповідач перешкоджає їй в користуванні спірною квартирою [ADDRESS] у зв'язку з чим вона надала представнику доручення на виселення відповідача, про це він попереджен нотаріальною конторою. Представник позивачки підтримав позов по вказаним обставинам у судовому засіданні. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, вважає його необгрунтованим, оскільки він не заважає позивачці у користуванні квартирою, оскільки вона постійно проживає у Канаді, є громодянкою цієї країни, а також раніш зверталась до суду з аналогічним позивом і Ялтинським судом від 31.05.06 року була принята ухвала про закриття провадження у звязку з затвердженням мирової угоди, яка неоскаржувалася [PERSON] і по якої він мав право прпоживати в квартирі, надати тільки ключі від неї Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши сторони, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. У чинність ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування й розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що спірна квартира розташована за адресою:[ADDRESS] (а.с.8). Позивачка є власником зазначеної 3-х кімнатної квартири, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності від 29 березня 2006 року. Згідно будинкової книги у спірній квартирі зареєстрован відповідач[PERSON] [INFO]народження, при цьому, заселився в спірну квартиру у зв'язку з тим, що є членом родини позивачки. Вказана квартира була приватизована 16 грудня 1992 року (а.с.9). Відносно ст. 405 ЦК України, - члени сім'ї власника житла, що проживають сумісно з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. На підставі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд засновує рішення тільки на тих доказах, які були досліджені в судовому засіданні. Позивачка в суд не надала доказів, що відповідач перешкоджає їй у користуванні спірної квартири, навіть фактично з позовної заяві вбачається, що для житла позивачці квартира не потрібна, тому що вона постійно проживає у Канаді, є громодянкою цієї країни, по справі не приведено інших доводів, у зв'язку з чим її вимоги по підставі ст.150 ЖК України, задоволенню не підлягають. Виселення можливе за наявності потреби в житловій площі, але слід враховувати, що вона має інше житло. Суд також приймає до уваги, що раніш позивачка вже зверталася до суду з аналогічним позовом і Ялтинським судом від 31.05.06 року була принята ухвала про закриття провадження у звязку з затвердженням мирової угоди, яка неоскаржувалася [PERSON] і по якої він мав право проживати у квартирі, надати тільки ключі від неї позивачці. Даний факт свідчить, що між сторонами вже існуїть угода, яка не оскаржена і на теперешній час і яка повинна виконуватись обома сторонами, на тих підставах, яких приймалася. Оцінивши у сукупності всі надані докази, суд приходить до висновку про те, що реєстрація відповідача по спірному приміщенню, як по місцю свого постійного проживання є законною, тому що він як член родини власника квартири має право користуватися квартирою. За такими обставинами, суд вважає, що позов не обґрунтований і не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed