overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

Представник позивача звернувся до Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим із зазначеною позовною заявою в порядку процесуальних вимог цивільного судочинства і просить суд : - Стягнути з відповідача на користь ВАТ „Крименерго” у відшкодування майнової шкоди1527 гривень 55 копійок. Позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що відповідач порушив вимоги п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 26 липня 1999 року, а саме безоблікове споживання електричної енергії, про що був складений акт про порушення правил. Розмір відшкодування визначений відповідно до Методики, затвердженої Постановою НКРЕ № 562 від 4 травня 2006 року. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином у відповідності до вимог статті 74 ЦПК України. За таких обставин, враховуючи, що представник позивача не заперечував проти вирішення справи на підставі наявних у справі доказів за відсутності відповідачів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до ст. ст. 169 ч. 4, 224-227 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, заочно з'ясувавши обставини справи та дослідивши відповідні докази, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову належить відмовити виходячи з такого. Відповідно до статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З акту про порушення правил користування електричною енергією побутовим споживачем вбачається, що без облікове споживання були здійснено у квартирі [ADDRESS]. Разом з тим представник позивача надала договір міни квартир від 2 грудня 2000 року, за яким [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. За таких обставин суд такому доказу як акт про порушення правил не може надати належної оцінки, цей доказ не підтверджує факту порушення правил відповідачем. Таким чином, у задоволенні позову належить відмовити. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

Представник позивача звернувся до Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим із зазначеною позовною заявою в порядку процесуальних вимог цивільного судочинства і просить суд : - Стягнути з відповідача на користь ВАТ „Крименерго” у відшкодування майнової шкоди 893 гривні 80 копійок. Позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що відповідачка порушила вимоги п. п. 48, 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 26 липня 1999 року, а саме безоблікове споживання електричної енергії, про що був складений акт про порушення правил. Розмір відшкодування визначений відповідно до Методики, затвердженої Постановою НКРЕ № 562 від 4 травня 2006 року. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином у відповідності до вимог статті 74 ЦПК України. За таких обставин, враховуючи, що представник позивача не заперечував проти вирішення справи на підставі наявних у справі доказів за відсутності відповідачів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до ст. ст. 169 ч. 4, 224-227 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, заочно з'ясувавши обставини справи та дослідивши відповідні докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З акту про порушення правил користування електричною енергією побутовим споживачем вбачається, що відповідач у квартирі [ADDRESS], пошкодивши засіб обліку, безобліково споживав електричну енергію (диск приладу обліку не обертається). Використання електричної енергії здійснюється з приладом обліку, безоблікове споживання електричної енергії є самовільним (п. п. 2, 3, 48 Правил користування електричною енергією для населення). Таким чином, відповідач вчинила неправомірні дії, внаслідок яких позивачу було завдано майнової шкоди, такі відносини не є договірними. Розмір відшкодування майнової шкоди визначений у відповідності з Методикою, затвердженою Постановою НКРЕ від 4 травня 2006 року, та складає 893 гривні 80 копійок. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

Представник позивача звернувся до Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим із зазначеною позовною заявою в порядку процесуальних вимог цивільного судочинства і просить суд : - Стягнути з відповідача на користь ВАТ „Крименерго” у відшкодування майнової шкоди 852 гривні 32 копійки. Позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що відповідачка порушила вимоги п. п. 48, 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 26 липня 1999 року, а саме безоблікове споживання електричної енергії, про що був складений акт про порушення правил. Розмір відшкодування визначений відповідно до Методики, затвердженої Постановою НКРЕ № 562 від 4 травня 2006 року. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином у відповідності до вимог статті 74 ЦПК України. За таких обставин, враховуючи, що представник позивача не заперечував проти вирішення справи на підставі наявних у справі доказів за відсутності відповідачів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до ст. ст. 169 ч. 4, 224-227 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, заочно з'ясувавши обставини справи та дослідивши відповідні докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З акту про порушення правил користування електричною енергією побутовим споживачем вбачається, що відповідач у квартирі [ADDRESS] споживав електричну енергію. Використання електричної енергії здійснюється з приладом обліку, безоблікове споживання електричної енергії є самовільним (п. п. 2, 3, 48 Правил користування електричною енергією для населення). Таким чином, відповідач вчинив неправомірні дії, внаслідок яких позивачу було завдано майнової шкоди, такі відносини не є договірними. Розмір відшкодування майнової шкоди визначений у відповідності з Методикою, затвердженою Постановою НКРЕ від 4 травня 2006 року, та складає 852 гривні 32 копійки. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

Представник позивача звернувся до Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим із зазначеною позовною заявою в порядку процесуальних вимог цивільного судочинства і просить суд : - Стягнути з відповідача на користь ВАТ „Крименерго” у відшкодування майнової шкоди 578 гривень 80 копійок. Позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що відповідачка порушила вимоги п. п. 48, 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 26 липня 1999 року, а саме безоблікове споживання електричної енергії, про що був складений акт про порушення правил. Розмір відшкодування визначений відповідно до Методики, затвердженої Постановою НКРЕ № 562 від 4 травня 2006 року. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином у відповідності до вимог статті 74 ЦПК України. За таких обставин, враховуючи, що представник позивача не заперечував проти вирішення справи на підставі наявних у справі доказів за відсутності відповідачів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до ст. ст. 169 ч. 4, 224-227 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, заочно з'ясувавши обставини справи та дослідивши відповідні докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З акту про порушення правил користування електричною енергією побутовим споживачем вбачається, що відповідач у квартирі [ADDRESS], безобліково споживав електричну енергію без приладу обліку. Використання електричної енергії здійснюється з приладом обліку, безоблікове споживання електричної енергії є самовільним (п. п. 2, 3, 48 Правил користування електричною енергією для населення). Таким чином, відповідач вчинила неправомірні дії, внаслідок яких позивачу було завдано майнової шкоди, такі відносини не є договірними. Розмір відшкодування майнової шкоди визначений у відповідності з Методикою, затвердженою Постановою НКРЕ від 4 травня 2006 року, та складає 578 гривні 80 копійок. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

Представник позивача звернувся до Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим із зазначеною позовною заявою в порядку процесуальних вимог цивільного судочинства і просить суд : - Стягнути з відповідача на користь ВАТ „Крименерго” у відшкодування майнової шкоди 1946 гривень 97 копійок. Позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що відповідачка порушила вимоги п. п. 48, 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 26 липня 1999 року, а саме без облікове підключення і споживання електричної енергії, про що був складений акт про порушення правил. Розмір відшкодування визначений відповідно до Методики, затвердженої Постановою НКРЕ № 562 від 4 травня 2006 року. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином у відповідності до вимог статті 74 ЦПК України. За таких обставин, враховуючи, що представник позивача не заперечував проти вирішення справи на підставі наявних у справі доказів за відсутності відповідачів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до ст. ст. 169 ч. 4, 224-227 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, заочно з'ясувавши обставини справи та дослідивши відповідні докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З акту про порушення правил користування електричною енергією побутовим споживачем вбачається, що відповідачка у квартирі [ADDRESS] здійснила без облікове підключення до електромережі без приладу обліку та споживала електричну енергію безобліково. Використання електричної енергії здійснюється з приладом обліку, безоблікове споживання електричної енергії є самовільним (п. п. 2, 3, 48 Правил користування електричною енергією для населення). Таким чином, відповідачка вчинила неправомірні дії, внаслідок яких позивачу було завдано майнової шкоди, такі відносини не є договірними. Розмір відшкодування майнової шкоди визначений у відповідності з Методикою, затвердженою Постановою НКРЕ від 4 травня 2006 року, та складає 1737 гривень 67 копійок. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

Позивачі, просять суд визнати дійсним договір міни від 05 листопада 1998 року між ними та відповідачем. Позов мотивований тим, що 05 листопада 1998 року вони та відповідач уклали договір міни квартир, згідно яки у власність позивачів перейшла квартира [ADDRESS]. У власність відповідача перейшла квартира[ADDRESS]. Даний договір міни був укладений на Ялтинській товарній біржі «Ю-Куб». даний договір був зареєстрований у БТІ м. Ялта. У теперішній час, їм стало відомо, що згідно чинного законодавства України, даний договір повинен бути зареєстрований у нотаріальній конторі, у зв'язку з чим вони та змушені звернутися до суду з даною позовною заявою. Відповідач у судове засідання не явився, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, згідно адресної довідки він помер 18 квітня 2004 року. 3-ї особи [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не явилися, про день та час розгляду справи сповіщені належним чином, причину неявки суду не надали. Представник Першої Ялтинської державної нотаріальної контори у судове засідання не явився, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином. Від нього на адресу суду надійшла заяви у якій він просить розглянути справу у його відсутність. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 УПК України. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Відповідно до ч.1 ст. 9 ЖК України громадяни мають право на придбання квартир, у тому числі, і на біржових торгах. Судом встановлено, що 05 лютого 1998 року на Ялтинській товарній біржі «Ю-КУБ» через брокерів брокерської контори фірми «СЕТ» та Фірми „СТД - Центр” між, [PERSON] та [PERSON], [PERSON] був укладений договір міни, відповідно до якого [PERSON] обміняв належну йому квартиру [ADDRESS] на квартиру[ADDRESS] що належала [PERSON] та [PERSON]. Зазначений договір міни був зареєстрований у БТІ м. Ялта. На даний момент позивачі не можуть розпорядитися своєю квартирою, оскільки договір міни квартири не був нотаріально посвідчений. За таких підстав суд вважає, що вимоги позивачів щодо визнання правочину - договору міни дійсним ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню оскільки позивачі у відповідності до чинного законодавства України повністю виконали угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, зареєстрували квартиру у БТІ м. Ялта на своє ім'я. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

Квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках на підставі договору купівлі-продажу квартири від 01.08.2000 року. Позивач звернувся до суду із позовом про розподіл квартири, у судовому засіданні його представник [PERSON] позов підтримав і суду пояснив що позивач бажає отримати в натурі 1/3 частку квартири, але з урахуванням висновків експерта, вирішити спір на розсуд суду. Відповідачі позов не визнали і суду пояснили, що вони проживають у квартирі. Про розподіл квартири в натурі вони заперечують, оскільки такий розподіл з технічної точки зору неможливий. Вони пропонують позивачу сплатити йому його частку, але він не погоджується з сумою. Заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд вважає що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Вартість 1/3 частки квартири складає 31479 гривень, виділити у натурі 1/3 частку квартири технічно неможливо - відповідно до висновків експерта № 8034 від 10.04.2008 року (а.с.31-54). Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Позивач та його представник не навели суду доказів стосовно того, як слід розподілити квартиру розподіл якої з технічної точки зору є неможливим. На отримання грошової компенсації за свою частку квартири, ринкова вартість якої була визначена експертом, позивач не згоден. При таких обставинах у суда не має підстав для задоволення позову, а також для компенсації судових витрат на користь позивача.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визначити порядок користування квартирою [ADDRESS] та усунути перешкоди у користуванні квартирою шляхом виселення з виділених приміщень відповідача і її вселення в дані приміщення, а також не чинити їй перешкоди в користуванні місцями загального користування квартири. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона як власник &frac12; частки квартири [ADDRESS] не може належним чином користуватися своєю власністю, оскільки відповідач чинить їй перешкоди в користуванні як жилими кімнатами, так і місцями загального користування, не пускає її в квартиру. Представник позивачки, який діє на підставі довіреності, підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач проти визначення порядку користування квартирою не заперечував. Суд розглянувши матеріали справи, вислухавши сторони, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.11.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Першої ялтинської державної нотаріальної контори, реєстраційний № 3-3556, [PERSON]. на праві власності належить &frac12; частки квартири [ADDRESS]. &frac12; частка спірної квартири належить відповідачу згідно свідоцтва про право власності на житло від 12.03.1998 року. Спірна квартира складається з трьох житлових кімнат площею 11, 3 кв.м., 11, 3 кв.м. та 17, 3 кв.м., шафи площею 0, 7 кв.м., кухні площею 5, 8 кв.м., коридора площею 8, 5 кв.м., ванної площею 2, 1 кв.м., санвузла площею 1, 1 кв.м., ложи площею 10, 3 кв.м., усього 68, 4 кв.м. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 01.04.2008 року визначити порядок користування квартирою можливо. Відповідно до ч. 2 ст. 358 Цивільного кодексу України співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною власністю. Відповідно до ч. 3 цієї статті кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Сторони погодилися , що позивачці в індивідуальне користування відійде житлова кімната № 59-3 площею 17, 3 кв.м., частина ложі площею 6, 0 кв.м.. Відповідачу в індивідуальне користування відійде житлова кімната № 59-1 площею 11, 3 кв.м., житлова кімната № 59-2 площею 11, 3 кв.м., шафа площею 0, 7 кв.м. В загальному користуванні сторін залишаються місця загального користування та частина ложі площею 4, 3 кв.м. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вимоги позивачки про усунення перешкод у користуванні &frac12; часткою квартири шляхом її вселення у виділені приміщення та усунення перешкод в користуванні місцями загального користування також підлягають задоволенню, оскільки відповідач чинить їй перешкоди в користуванні квартирою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем. Вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла його мати яка була власницею 1/3 частки квартири [ADDRESS] та мешкала по зазначеній адресі разом з ним. Після смерті матері він звернувся до першої Ялтинської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, оскільки він зареєстрований за іншою адресою, у зв'язку з чим він та змушений звернутися до суду з даною заявою. Представник зацікавленої особи Першої Ялтинської державної нотаріальної контори у судове засідання не явився, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, причину неявки суду не надав. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: При цьому судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну її на праві власності 1/3 частку квартири [ADDRESS]. Рішенням Ялтинського міського суду від 16 вересня 2004 року було встановлено факт проживання [PERSON] у [ADDRESS]. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що заявник дійсно мешкав по вказаній адресі у м. Алупка. При цьому суду у супереч ст. 60 ЦПК України небуло надано належних та достатніх доказів що він звертався до першої Ялтинської державної нотаріальної контори та йому було відмовлено у наданні свідоцтва про право на спадщину, оскільки він був зареєстрований за другою адресою. Згідно ст.6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. При цьому суду не було надано доказів реєстрації заявника по [ADDRESS]. Крім того оскільки заявник у відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги йому не потрібно встановлення факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем для прийняття спадщини. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що фактично заявник проживав за своїм місцем реєстрації, тимчасово з'являвся у м. Алупка, у зв'язку з чим у задоволенні даної заяви повинно бути відмовлено. До того ж встановлення факту мешкання особи у конкретному місці не передбачено чинним законодавством України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала і пояснила, що вона була одружена з відповідачем з 19.08.2006 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку, 2006 року народження, яка проживає з позивачем. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та позивачки. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти щомісячно у розмірі &frac14; частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] року народження, до досягнення нею повноліття, а також кошти на її утримання у розмірі &frac14; частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення донькою трирічного віку. Відповідач в судове засідання не з'явився про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Заперечень на позов не надіслав. Зі згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 глави 8 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, а також дослідивши інші докази, що є в справі, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 19.08.2006 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження. Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Данні обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Оцінивши наведені докази в їх сукупності та відповідно до вимог ст.ст. 180, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а розмір аліментів, належних до стягнення на одну дитину, може складати &frac14; частину всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 84 СК України [PERSON] має право на утримання від [PERSON] до досягнення донькою - трирічного віку. На підставі викладеного,

Outcome: partial