Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в Канівський міськрайонний суд з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. У позовній заяві позивач вказала, що зареєструвала шлюб з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON]. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сумісним життям з відповідачем проживали по жовтень 2007 року. За цей час ними спільно нажито спільне сумісне майно, зокрема, автомобіль марки ВАЗ 21024 [NUMBER], приданий 17.05.2007р. за 49 тис.грн. Для придбання даного автомобіля зі згоди чоловіка [PERSON] позичила кошти у сумі 26 тис.грн.: у [PERSON] - 20 тис. грн. та у [PERSON]- 6 тис.грн. Дані кошти сторонами не повернуті. Крім автомобіля вони придбали житловий будинок [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 24.09.2003 р. Договір купівлі-продажу оформлений на ім'я відповідача. На даний час відповідач намагався продати без позивача згоди автомобіль та будинок. Крім цього, він заперечує проти повернення позичених коштів на придбання автомобіля. Позивач вважає, що за таких обставин її частка у спільно нажитому майні повинна бути збільшена з урахуванням того, що відповідач не дбає про благополуччя сім'ї та з урахуванням інтересів неповнолітньої дитини, яка перебуває на утриманні позивачки. Також, вважає, що їх спільним майном є частка у автомобілі, що становить 23 тис. грн., оскільки 26 тис.грн. є позиченими, а вона має право вимагати збільшення своєї частки у спільному майні подружжя для захисту інтересів малолітньої дитини, а тому її частка у спільному майні має бути наступна: 23 тис.грн.: 3 осіб= 7 666 грн. х 2 = 15 334 грн. + 26 тис.грн. (позичених) = 41 334 грн., що становить 84/100 частини., 16/100 частин спірного автомобіля належить [PERSON]. Просить суд визнати за нею право власності на 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS] та визнати право власності на автомобіль ВАЗ 21024 І.616.У. [NUMBER], поскільки він є річчю неподільною, та стягнути з неї на користь [PERSON] вартість 16/100 частин автомобіля, а саме 7666 грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на юридичну допомогу у сумі 1 тис.грн. та судові витрати по справ. У судовому засіданні позивач підтримала повністю позовні вимоги та просить суд визнати за нею право власності на 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS] та визнати право власності на автомобіль ВАЗ 21024 І.616.У. [NUMBER], поскільки він є річчю неподільною, та стягнути з неї на користь [PERSON] вартість 16/100 частин автомобіля, а саме 7666 грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на юридичну допомогу у сумі 1 тис.грн. та судові витрати по справ. Представник позивача - адвокат [PERSON] - в судовому засіданні підтримала думку свого довірителя та просить задовольнити позов в повній мірі. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явилися хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце слухання справи. Від відповідача надійшла заява в якій він підтримує позовні вимоги в повній мірі та просить розглядати справу за його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та представника відповідача, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що між сторонами було укладено шлюб 14.06.1998 року у Півлівському сіль ЗАГСі Канівського райвиконкому (а.с. 8 на звороті). Судом встановлено, що від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] (а.с.35). Ст. 60 СК України, передбачає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено сторонами в судовому засіданні, перебуваючи у шлюбі сторони придбали 24.09.2003 р. житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 11-12), який зареєстрований на ім'я [PERSON] Крім цього, судом встановлено, що сторонами придбано автомобіль ВАЗ 21024 І.616.У. [NUMBER], який зареєстрований на ім'я [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до ст. 70 СК України та ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. З рішення Канівського міськрайонного суду № 2-1991 від 24.12.2007р. вбачається, що з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] (а.с. 187-188). З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] працює соціальним робітником територіального центру з обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян (а.с.9) її дохід в місяць складає 687.70 грн. Крім цього, з матеріалів справи вбачається, зокрема, розписок (а.с. 13-14), що [PERSON] позичила кошти у сумі 26 тис. грн. на придбання автомобіля, які вона зобов'язувалася повернути до кінця 2007р. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість відступлення від рівності часток подружжя у спільному майні подружжя, оскільки відповідач позовні вимоги визнає (а.с. 186), а тому у відповідності з ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що позивачем понесено витрати по оплаті судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с. 2-3) у сумі 300.00 грн., які відповідно до ст.88 ЦПК України повинні бути стягнуті на користь позивача з [PERSON] Відповідно до постанови Верховного Суду України від 01.10.2002 р. по справі №30/63 судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами. Тому, суд вважає, що позовна вимога позивача [PERSON] про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 1000.00 грн. суд вважає безпідставною, оскільки позивачем не надано суду жодного доказу, тобто підтверджуючого фінансового документу про сплату вказаних коштів.

Outcome: partial