Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

[PERSON]. звернулась до суду з даним позовом, вказуючи на те, що її син [PERSON] в смт.Короп, по [ADDRESS], будував житловий будинок. Будівельні матеріали для цього будівництва зберігались за місцем будівництва, а також у неї вдома, а столярні вироби зберігалися у господарстві [PERSON]., яка проживає в [ADDRESS]. В 2001 році її син помер. Після смерті сина паспорт забудовника був переоформлений на неї. В літку 2005 року відповідач домовився з її дочкою [PERSON]. та її внуком [PERSON]. про обмін належного йому легкового автомобіля марки ВАЗ на незавершене будівництво та будівельні матеріали, які раніше належали її сину. При цьому питання обміну з нею не погоджувалось, хоча незавершене будівництво та будівельні матеріали на той час належали їй, згоди на обмін вона не давала. Зазначений обмін в установленому законом порядку не оформлявся. Незважаючи на це, восени 2005 року відповідач забрав з господарства [PERSON]. 8 віконних блоків ціною 250 грн. кожен, на суму 2000 грн. та 6 дверних блоків ціною 520 грн. кожен, на суму 3120 грн. В літку 2006 року [PERSON]. забрав з її господарства 1000 шт. силікатної цегли вартістю 1560 грн., крім цього осінню 2006 року самовільно забрав її металевий човен вартістю 1000 грн. А тому позивачка просить суд зобов'язати відповідача повернути у її володіння 8 віконних блоків, 6 дверних блоків, 1000 штук силікатної цегли, металевий човен, а всього майна на суму 7680 грн. та стягнути з відповідача на її користь судові витрати сплачені по цьому позову. В судовому засіданні позивачка [PERSON]. підтримала позовні вимоги і просить позов задовольнити по вищевикладеним мотивам. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]. підтримав позовні вимоги, посилаючись на те, що вищезазначене майно перебуває у відповідача в незаконному володінні, так як було набуте останнім за нікчемним відплатним договором між ним з однієї сторони та дочкою і внуком позивача з другої сторони, які не мали права на його відчуження, так як власником цього майна являється позивачка і вона згоди на його відчуження не давала. Крім того, він змінив позовні вимоги і просив суд стягнути з відповідача вартість силікатної цегли у розмірі 1560 грн. В судовому засіданні відповідач [PERSON]. позовні вимоги позивача не визнав, пояснюючи це тим, що 8 віконних рам, 6 дверних блоків та 1000 шт. силікатної цегли він придбав в обмін на автомобіль та визначену суму грошових коштів, після домовленості весною 2005 року на такий обмін з дочкою та внуком позивачки за згодою самої позивачки, які передав внуку позивачки [PERSON]. безповоротно. До зниклого осінню 2006 року металевого човна, на який вказує позивачка, він ніякого відношення не має. В судовому засіданні відповідач [PERSON]. позовні вимоги позивача не визнала. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]. заперечував проти позовних вимог позивача, посилаючись на те, що договір обміну будівельних матеріалів та столярних виробів на автомобіль та визначену суму грошових коштів фактично відбувся, обмін майна проведено за згодою самого позивача і відповідач [PERSON]. являється добросовісним набувачем витребуваного майна, яке знаходиться в нього на законних підставах і не підлягає поверненню позивачу. Крім того, ним зазначено, що позивачем не надано жодного доказу, що відповідач [PERSON]. має відношення до зниклого металевого човна. Заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. На підставі статті 331 ЦК України до завершення будівництва особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Як встановлено в судовому засіданні позивачка [PERSON]. являється власником вищезазначених будівельних матеріалів та столярних виробів, що підтверджується дозволом районного архітектора Коропської райдержадміністрації від 27 вересня 2002 року за №8 на проведення робіт, виданого на ім»я позивачки і які були передані її дочкою [PERSON]. та внуком [PERSON]. відповідачу [PERSON]. в обмін на автомобіль та визначену суму грошових коштів (тобто за відплатним договором) чого не заперечує і сама позивачка. Відповідно до статті 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває права власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Підтвердженням того, що відповідач [PERSON]. являється добросовісним набувачем вищезазначених будівельних матеріалів та столярних виробів є те, що позивачка спільно з відповідачем приходили до Коропської селищної ради з питання переоформлення на відповідача [PERSON]. належних їй на праві власності будівельних матеріалів незавершеного будівництва та земельної ділянки розташованої під ним, тобто прослідковується наявність сформульованих правовідносин між [PERSON]. та [PERSON]. по виконанню позивачкою певних забов»язань перед відповідачем щодо вчинення дій, що підтверджується показами свідка секретаря Коропської селищної ради [PERSON] та квитанціями сплати грошових коштів і письмовим замовленням позивачки в Коропське РБТІ на проведення первинної інвентаризації для видачі витягу на відчуження незавершеного будівництва в смт.Короп по [ADDRESS], що належить останній. Всі ці візити, проплати та складання замовлень та технічної документації відбувалися в один і той же час і вже після проведеного обміну будівельних матеріалів та столярних виробів на автомобіль і визначену суму грошових коштів. Згідно статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане добросовісним набувачем в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно від набувача, якщо майно було, зокрема, викрадене або вибуло з володіння власника, або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Підтвердженням того, що вищезазначені будівельні матеріали та столярні вироби не були викрадені відповідачем підтверджується відмовними матеріалами Коропського РВ УМВС від 26 березня 2008 року за №234. Факт обізнаності та згоди позивачки на відчуження вищезгаданих будівельних матеріалів та столярних виробів в обмін на автомобіль та визначену суму грошових коштів підтверджується: - показами третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача [PERSON]., яка являється дочкою позивачки, допитаної з її дозволу в судовому засіданні в якості свідка, згідно яких позивачка була присутня при здійсненні домовленості з відповідачем щодо обміну, належного їй незавершеного будівництва на автомобіль та визначену суму грошових коштів, належних відповідачу та особисто давала згоду на проведення такого обміну; - показами третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача [PERSON]., який являється внуком позивачки, допитаного з його дозволу в судовому засіданні в якості свідка, згідно яких позивачка була присутня при здійсненні домовленості з відповідачем щодо обміну, належного їй незавершеного будівництва на автомобіль та визначену суму грошових коштів, належних відповідачу та особисто давала згоду на проведення такого обміну; - показами самої позивачки, наданими в судовому засіданні, яка показала, що з весни по осінь 2005 року у дворі її господарства стояв автомобіль, який її внук [PERSON]. отримав від відповідача [PERSON]. в обмін на будівельні матеріали та столярні вироби та її бездіяльністю по відношенню до можливості зворотнього витребування вищезазначених будівельних матеріалів із володіння відповідача. - показами, наданими в судовому засіданні, свідка [PERSON], яка являється секретарем Коропської селищної ради і яка показала, що позивачка спільно з відповідачем приходили до Коропської селищної ради з питання переоформлення на відповідача [PERSON]. належних їй на праві власності будівельних матеріалів незавершеного будівництва та земельної ділянки розташованої під ним. Твердження позивачки відносно того, що відповідач [PERSON]. осінню 2006 року самовільно забрав її металевий човен, обумовлюються на її припущеннях і не підтверджуються жодними доказами, дослідженими в судовому засіданні. На підставі ч.4 статті 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущення. За таких обставин суд не приймає їх і відмовляє в задоволенні позову в цій частині. По справі маються судові витрати відповідача на правову допомогу у розмірі 750 грн., що підтверджується квитанцією №00 від 15.04.2008. На підставі статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved