Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-29 00:00:00

09.06.2008р. позивач КП «ОЖКГ» звернувся з позовом до відповідачки про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником. В обгрунтування своїх вимог він зазначив, що відповідачка [PERSON] працювала з серпня 2003 року в КП «ОЖКГ» в якості маляра-штукатура і була звільнена за власним бажанням 29 січня 2007 року. При проведенні остаточного розрахунку підприємством була допущена арифметична помилка, в результаті чого компенсація за відпустку замість 733,04 грн. нараховано 2112,88 грн., які були відповідачці виплачені. При проведенні перевірки КП «ОЖКГ» Ясинуватським контрольно-ревізійним відділом було виявлено допущену помилку, в зв»язку з чим відповідачці було запропоновано повернути зайво отримані кошти в сумі 1379,84 грн., однак вона добровільно виконати вимогу КП «ОЖКГ» відмовляється, у зв»язку з чим вони змушені звернутись до суду. В судовому засіданні представник позивача Крапивницький В.Ф. позовні вимоги підтримав в повному обсязі і пояснив, що при проведенні повного розрахунку з відповідачкою [PERSON] бугалтером було допущено арифметичну помилку, яку виявила перевірка КРВ в 2008 році. Просив зайво виплачені кошти в сумі 1379,84 грн. стягнути з відповідачки на користь підприємства. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала і пояснила, що її вини в ситуації, що склалася, немає. Вважала, що шкоду підприємству повинна відшкодувати та посадова особа, яка неналежно виконала свої обов»язки і невірно нарахувала їй компенсацію за відпустку. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов»язків. Згідно зі ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Судом установлено, що [PERSON] 01.08.2003 року була прийнята на роботу в комунальне підприємство «Об»єднання житлово-комунального господарства Ясинуватської міської ради» в якості маляра-штукатура (а.с.4). З 24.02.2005р. по 23.02.2006р., потім з 24.02.2006 р. вона перебувала у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, 01.11.2006 року перервала відпустку і вийшла до роботи, а 29.01.2007 року була звільнена за власним бажанням (а.с.6об.,7-10, 5). При звільненні відповідачці нараховано компенсацію за невикористану відпустку в сумі 2112,88 грн., яку вона отримала (а.с.15), при цьому з розрахунку, наданого позивачем, встановлено, що компенсацію нараховано за 98 днів в сумі 2112,88 грн., в той час, як необхідно було нарахувати компенсацію за 34 дні в сумі 733,04 грн. (а.с.11). Проведеною в червні 2008 року ревізією фінансово-господарської діяльності КП «ОЖКГ» встановлені незаконні видатки по виплаті компенсації за невикористані дні основної та додаткової відпустки в сумі 1379,84 грн. всупереч законодавству, а саме в порушення п.3 ст.82, ст.83 КзпП України та ст.24 Закону України «Про відпустки» , яку запропоновано утримати з винної особи (а.с.25-29). Відповідно до п.3 ч.1 ст.82 КзпП України до стажу роботи, що дає право на щорічну основну відпустку (стаття 75 цього Кодексу), зараховується час, коли працівник фактично не працював, але за ним зберігалося місце роботи (посада) і йому надавалося матеріальне забезпечення за загальнообов»язковим державним соціальним страхуванням; за винятком відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Суд вважає неспроможними доводи представника позивача в тій частині, що при розрахуванні з відповідачкою було допущено арифметичну помилку, оскільки достовірно встановлено, що зайві кошти [PERSON] нараховані внаслідок недостатнього знання посадовими особами КП «ОЖКГ» вимог діючого законодавства. Відповідно до ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягають поверненню набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed