Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] просить визнати незаконними акт № 1 від 07.06.2007р. про нещасний випадок з ним на підприємстві, не пов”язаний з виробництвом по формі НПВ та акт по формі Н-5, затверджені генеральним директором відповідача Красковським Д.М.; зобов”язати відповідача скласти акт про нещасний випадок, що стався з ним на підприємстві 04.05.2007р. як такий, що пов”язаний з виробництвом по формі Н-1 та по формі Н-5. Позов мотивує тим, що працюючи водієм у відповідача, 04.05.2007р. отримав від структурного підрозділу відповідача - південних високовольтних електромереж (далі - Південні ВЕМ) розпорядження виїхати у відрядження в с. Малківка Прилуцього району для виконання робіт автопідйомником для валки дерева та дачній ділянці по вул Франка, 33. Під час роботи на автопідйомнику, на автомобіль раптово впала велика гілка дерева (6-7 м.), підпиляна [PERSON]. та [PERSON] внаслідок чого було пошкоджено важелі керування, а він отримав травму голови (на деякий час втратив свідомість). Наступного дня, після отримання травми стан його здоров”я погіршився та 06.05.2007р. він був госпіталізований, а 08.05.2007р. направлений на стаціонарне лікування до нейрохірургічного відділення Чернігівської обласної лікарні, де йому було встановлено діагноз - забій головного мозку, травматична субдоральна гематома в лівій лобно-скроневій області та перебував на лікуванні до 14.05.2007р. Ще 07.05.2007р. він звернувся на підприємство про складання акту по формі Н-1, але згідно акту розслідування нещасного випадку причиною такого зазначено - виконання ним роботи, яка не входить до його посадових обов”язків та недбання ним під час виконання робіт про особисту безпеку. На підставі такого акту 07.06.2007р. було затверджено акт № 1 про нещасний випадок на підприємстві, не пов”язаний з виробництвом по формі НПВ. Неправомірність висновку комісії полягає в тому, що комісією на протязі трьох днів не обстежено автопідйомник; відповідно до п. 14 “Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві” нещасний випадок, пов”язаний з виробництвом, оскільки він стався під час перебування у відрядженні, по виконанню дій та в інтересах підприємства згідно трудових обов”язків працівника. У судовому засіданні [PERSON] повністю підтримав свої вимоги посилаючись на обставини викладені у позові. В доповнення просить стягнути з відповідача судові витрати за надання правової допомоги в сумі 5000 грн. згідно договору від 18.07.2007р. Крім того повідомив, що допомагав [PERSON] і [PERSON] тягнути канат щоб звалити дерево, та коли дерево падало він підсковзнувся та при цьому його ударила гілка. Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та в письмовому відзиві вказують, що під час проведення розслідування, за наслідками якого були складені відповідні документи встановлено, що даний нещасний випадок не пов”язаний з виробництвом, а тому в позові просять відмовити, як безпідставно заявлений. Представник третьої особи - відділення виконавчої дирекції Фонду в м. Чернігові Михайличенко В.В. у суді заперечує проти задоволення позову, оскільки позивач виконував роботу, не пов”язану з його функціональними обов”язками та не в інтересах підприємства. Свідки [PERSON]. і [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що працюють у відповідача. Так, дійсно 04.05.2007р. вони взявши відгул і виписавши автомобіль АГП-22, водієм якого був [PERSON], спилювали дерево в с.Малківка Прилуцького району. Обрізавши з автовишки дерево їм залишалось спиляти сам стовбур висотою 4-5 м. [PERSON] виконавши свою роботу, склав автовишку та від”їхав від місця роботи в сторону десь на 20 м., щоб дерево не впало на автомобіль. Коли [PERSON]. закінчив підпил стовбура, то почав допомагати [PERSON]. натягувати мотузку щоб звалити дерево. В цей час [PERSON] сам добровільно почав їм допомагати, та коли стовбур упав,то всі вони були повалені на землю гілкою, яку зацепив стовбур. У результаті чого позивач на мить втратив свідомість і у нього була розбита щока. Після чого вони закінчили роботу. Також пояснили, що під час роботи гілки на автомобіль чи на [PERSON], коли він знаходився на установці, не падали. Вислухавши пояснення сторін, представників, покази свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до переконання про необхідність відмовити у позові з наступних підстав. Судом встановлено, що до 30.08.2007 року позивач працював на посаді водія автотранспортних засобів (а/м АГП - 22ЕГ на шасі ЗІЛ-130) служби механізації і транспорту Південних ВЕМ (а.с. 3-7). У судовому засіданні безспірно встановлено, що 04.05.07р. близько 16 год. з [PERSON], який працював у відповідача трапився нещасний випадок, внаслідок якого потерпілому встановлено діагноз: ЗЧМТ, забій головного мозку, травматична субдуральна гематома в лівій лобно-скроневій області (а.с. 12). На підставі акту розслідування нещасного випадку за формою Н-5, проведеного в період з 08 травня по 06 червня 2007 року, по заяві потерпілого, що стався з ним при виконанні спилювання дерева на дачній ділянці в с. Малківка Прилуцького району, було складено акт № 1 про нещасний випадок на підприємстві за формою НПВ, зробивши висновок, що даний випадок не пов'язаний з виробництвом (а.с. 9-11, 19-22). Так, в актах вказано, що “04 травня 2007 року електромонтери з обслуговування ліній електропередачі служби ліній [PERSON]. і [PERSON] взяли відгули і виписали автопідйомник АГП-22 для валки дерева на дачній ділянці в с. Малківка Прилуцького району, яке загрожувало падінням на будинок. Машиністом автопідйомника був водій СМіТ [PERSON]. [PERSON]. і [PERSON] з автопідйомника обрізали верхню частину дерева і їм залишилось спиляти стовбур висотою 4-5 метрів. Після обрізки верхньої частини дерева і закріплення каната на залишившійся частині дерева [PERSON] склав автопідйомник в транспортне положення і від”їхав від місці проведення робіт на 20 метрів. Близько 16 год. [PERSON]. зробив підпил дерева, а [PERSON] почав натягувати канат. Після проведення запила [PERSON]. пішов допомагати [PERSON]. натягувати канат, щоб звалити дерево. [PERSON] залишив автопідйомник і самостійно вирішив допомогти в натягуванні каната. Стовбур дерева почав повільно падати і під час падіння зачепив раніше спиляні гілки. При цьому одна з гілок зіграла і зачепила [PERSON] від чого той упав на землю. [PERSON] допоміг [PERSON] піднятися, [PERSON]. виніс з будинку води. Умившись [PERSON] сказав, що почуває себе нормально і пішов до автомобіля. По дорозі в гараж [PERSON] ні на що не скаржився. Близько 16 год. 30 хв. автомобіль повернувся у гараж. [PERSON]. запропонував [PERSON] звернутися до лікаря, але він сказав, що почуває себе добре. На цьому вони розійшлися по домівках. Наступного дня стан здоров”я погіршився і він 06.05.2007 року самостійно звернуся до лікарні”. У пункті 4, 5 зазначеного акту вказано, що причиною нещасного випадку є - “виконання роботи, яка не входить до його посадових обов”язків та недбання під час виконання робіт про особисту безпеку водієм автотранспортного засобу [PERSON]”. На момент нещасного випадку потерпілий не виконував свої функціональні або трудові обов”язки; виконував роботи, які не входили до його завдання і не в інтересах підприємства (а.с. 21). Як встановлено судом відповідачем були виконані вимоги п.п.10-11 “Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 року за № 1112 (далі - Порядок) щодо повідомлення про нещасний випадок, утворення комісії та організації розслідування нещасного випадку. За результатами розслідування було складено акти форми Н-5 та форми НПВ (нещасний випадок, що не пов”язаний з виробництвом), які підписані головою і всіма членами комісії, жоден з яких не виклав своєї письмової незгоди зі змістом зазначених актів (а.с. 9-11). Посилання позивача на п.14 Порядку щодо визнання пов”язаним з виробництвом нещасного випадку, що стався з ним під час виконання трудових обов”язків, у тому числі відрядженні, не визнається судом, як такі, що заслуговують на увагу оскільки: дійсно нещасний випадок з [PERSON] мав місце, проти чого не заперечує і сам відповідач. Доводи позивача щодо отримання травми при падінні на нього великої гілки під час його роботи на автопідйомнику заперечують допитані в судовому засіданні свідки [PERSON]. і [PERSON], пояснення яких не спростовані [PERSON] чи його адвокатом. Більше того, у своїй пояснювальній записці від 15.05.2007р. сам позивач зазначав, що удар по голові отримав гілкою, яка зіграла під час падіння на таку стовбура дерева, коли він допомагав [PERSON]., [PERSON]. у натягуванні мотузки, прив”язаної до стовбура дерева (а.с. 45-46); з пояснень [PERSON] вбачається, що після обрізки гілок крони дерева автопідйомник від”їхав з місця робіт і був зібраний в транспортне положення. При падінні спиляного стовбура, гілка вдарила водія автопідйомника, який підійшов допомогти звалити дерево за допомогою канату. Водію дали вмитися водою та він сказав, що почуває себе нормально (а.с. 51); згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № С-46 від 25 березня 2008 року автогідропідйомник АГП-22 ЕГ д.н.з. [NUMBER] має слідуючі механічні пошкодження: незначна деформація кутника по всій довжині правої сторони платформи; деформація нижнього ребра (бризговика), задня частина правої сторони платформи; ричаги управління, блоку управління підйомника мають вільний люфт. Проте, внаслідок чого виникли виявлені механічні пошкодження та час їх спричинення встановити не має можливості (а.с. 80-84). Пункти 14-17 Порядку передбачають випадки коли нещасні випадки визнаються пов”язаними з виробництвом. Проте нещасний випадок, який трапився мав місце коли позивача [PERSON], як машиніста (водія) автовишки АГП - 22ЕГ на шасі ЗІЛ-130 д.н.з. [NUMBER] відправлено у відрядження, оскільки такий автотранспортний засіб був виписаний (замовлений) [PERSON]. і [PERSON] (які хоча і працювали у відповідача, але в той день 04.05.2007р. взяли відгули) для власних цілей (валки дерева). Згідно п.3.11. Інструкції з охорони праці № ОП-27 для машиніста автовишки, в тому числі, АГП - 22 водію автовишки забороняється виконувати роботу, що не виходить до його безпосередніх обов”язків (а.с. 90-95). З даною інструкцією машиніст [PERSON] був ознайомлений 31.05.2005р., про що свідчить його підпис (а.с. 96). За таких обставин коли позивач сам добровільно (в порушення вимог інструкції) допомагав [PERSON] і [PERSON] (які виконували роботу в особистих інтересах) та допустив особисту необережність, чим порушив ст. 14 Закону України “Про охорону праці”, а значить нещасний випадок з [PERSON] мав місце не під час виконання ним своїх функціональних або трудових обов”язків, а в момент коли позивач виконував роботи, які не не входили до його завдання і не в інтересах підприємства. Відмовляючи у задоволенні позову суд не знаходить правових підстав для відшкодування [PERSON] судових витрат у справі, в тому числі і на правову допомогу.

Outcome: dismissed