Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-20 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою в якій посилається на те, що його довірителю [PERSON]. на праві приватної власності належить житловий будинок[ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 16.10.1996 р. В зазначеному будинку, крім позивачки зареєстровані її син [PERSON]., його колишня дружина [PERSON] та їх син [PERSON], [INFO]народження. З серпня 2005 р. відповідачка в будинку не проживає, участі в оплаті комунальних платежів та в підтримці будинку в належному стані не приймає, має інше житло, а тому просить її визнати такою, що втратила право користування житлом та скасувати реєстрацію відповідачки за вказаною адресою. Позивачка за первісним позовом в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, зустрічний позов не визнала, пояснивши що відповідачка в серпні 2005 р. розірвала шлюб з її сином - [PERSON] і у вересні 2005 р. вона забрала неповнолітнього онука і пішла проживати з ним до своєї матері. Позивачка з [PERSON] перевезла речі [PERSON], але ключі від будинку не забирала і перешкод в користуванні житловим приміщенням [PERSON] та її неповнолітньому синові [PERSON]не чинила. Не заперечує проти проживання та користування житловим приміщенням неповнолітнім онуком [PERSON], але вважає що [PERSON] без поважних причин залишила проживання в спірному житловому будинку і пішла жити до своєї матері, протягом трьох років не приймає участі в обслуговуванні зазначеного приміщення та його оплаті, до звернення позивачки з позовом про втрату права користування житлом не здійснювала будь-яких дій направлених на проживання та користування в спірному будинку. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, просила задовольнити зустрічний позов про поновлення порушеного права користування житлом та всилити її в будинок [ADDRESS] В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що після розлучення з чоловіком [PERSON] в серпні 2005 р., вона була вимушена піти з сином проживати до своєї матері через побиття [PERSON] і створення неможливих умов для проживання. З собою забрала лише особисті речі, а решту майна, яке є сумісною власністю з колишнім чоловіком ( телевізор, відеомагнітофон, дитячі іграшки) залишила в спірному будинку. Ключі від будинку залишались в неї, з позивачкою [PERSON] склались дружні стосунки і остання не заперечувала проти проживання в ньому [PERSON] і її сина, ніяких перешкод з боку [PERSON] відповідачка не відчувала. Представник відповідача адвокат [PERSON], який діяв на підставі ордеру ( а.с.30-31) в судовому засіданні первісний позов не визнав, наполягав на задоволенні зустрічного позову, підтримав доводи [PERSON] Відповідач за зустрічним позовом [PERSON]. позовні вимоги [PERSON] не визнав, пояснивши, що [PERSON] після розлучення з ним добровільно залишила проживання в спірному будинку, забрала їх неповнолітнього сина і пішла проживати до своєї матері у вересні 2005 р. З цього періоду будинком не цікавилась, в його утриманні та сплаті комунальних послуг участі не приймала, ніяких перешкод з його боку та з боку його матері [PERSON] для [PERSON] не було, ключі від будинку до теперішнього часу знаходяться у неї, замки на дверях не змінювались. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі та оцінивши їх в сукупності, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Спірний будинок, розташований в[ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. на підставі договору купівлі-продажу від 16.10.1996 р. ( а.с.7). В будинку зареєстровані позивачка, [PERSON]. та [PERSON] ( а.с.8-11). 21.09.2005 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON]. розірвано ( а.с.19). З пояснень сторін та їх представників вбачається, що з цього періоду [PERSON] в спірному будинку не проживає разом зі своїм неповнолітнім сином [PERSON] Ці обставини, крім пояснень сторін, підтверджуються актом та довідкою голови вуличного комітету, які засвідчені посадовою особою виконавчого комітету Чугуївської міської ради ( а.с.23,24). Відповідно до ст.70 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутніми з поважних причин більш шести місяців, цей термін за заявою відсутнього може бути продовженим наймачем, а в разі спору - судом. Як встановлено судом, [PERSON] з вересня 2005 р. залишила проживання в спірному житловому будинку за власною ініціативою, не заперечувала проти відсутності з боку наймача - власника житлового будинку [PERSON] перешкод в користуванні житловим приміщенням та проживанні в ньому, визнала, що ключі від будинку в неї не забирали, ніяких дій спрямованих на вселення в зазначений будинок вона не здійснювала, до звернення із зустрічною позовною заявою, [PERSON] для вирішення питання про усунення перешкод в користуванні житлом та захистом свого порушеного права не зверталась. Доказів поважності причин відсутності більш шести місяців позивачка за зустрічним позовом [PERSON] суду не надала. Посилання на те, що [PERSON] була вимушена піти проживати до своєї матері через побиття колишнім чоловіком [PERSON] суд вважає недоведеними, оскільки з наданих [PERSON]. акту судово-медичного обстеження № 555 від 30.09.2005 р. ( а.с.42) та копії її заяви до Чугуївського РО від 30.09.2005 р. ( а.с.44) вбачається, що дані про її побиття отримані зі слів самої [PERSON] Згідно постанови Чугуївського РО ( а.с.43), [PERSON] було відмовлено в порушенні кримінальної справи і [PERSON]. за даним фактом до юридичної відповідальності не притягувався. Суд критично ставиться до стверджень [PERSON] про утворення перешкод в користуванні спірним будинком з боку колишнього чоловіка [PERSON], оскільки власником будинку є [PERSON], яка не перешкоджала проживанню [PERSON] в спірному будинку, що визнала сама [PERSON] в судовому засіданні. За ст.317 ч.1 ЦК України, права володіння, користування та розпорядження своїм майном належить власникові. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд - ч.1 ст. 319 ЦК України. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні - ч.1 ст.321 ЦК України. З урахуванням наведеного, суд вважає зустрічний позов [PERSON] про поновлення порушеного права в користуванні житлом та вселення не доведеним. На підставі зазначеного,

Outcome: dismissed