Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-26 00:00:00

13 травня 2008 р. ВАТ «Маріупольський завод важкого машинобудування» звернулося до суду з позовом до [PERSON]. про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Представник позивача ВАТ «МЗВМ» у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та в обґрунтування позовних вимог пояснив, що у лютому 1994 року за спільним рішенням адміністрації підприємства та профспілкового комітету [PERSON]. було виділено приміщення у гуртожитку № 8 ВАТ «МЗВМ», розташованому за адресою: м. Маріуполь, [ADDRESS]. На підставі вказаного рішення 01.02.1994 року відповідач був прописаний у гуртожитку, але в надане житлове приміщення так і не вселився. На теперішній час фактичне місце перебування відповідача невідоме, але з реєстрації за адресою: м. Маріуполь, [ADDRESS], він не знятий. [PERSON].. не проживає в житловому приміщенні з лютого 1994 року і по теперішній час, його майно та особисті речі у гуртожитку № 8 ВАТ «МЗВМ» не зберігаються. На підставі викладеного представник позивача просив суд визнати [PERSON]. таким, що втратив право користування жилим приміщенням у будинку [ADDRESS]. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи, повідомлений належним чином, у зв`язку з чим, суд ухвалив розглянути справу у порядку, передбаченому ст. 224 ЦПК України. Свідок [PERSON]. у судовому засіданні пояснила, що вона працює завідуючою гуртожитку [ADDRESS], з 2000 року, знає всіх проживаючих у гуртожитку. З того часу як працює у гуртожитку, вона не бачила [PERSON]. і достовірно знає, що він не проживає у гуртожитку. Перевірка осіб, які проживають фактично у гуртожитку проводиться кожний місяць, свідок приймає у перевірці участь. Особистих речей відповідача на зберіганні у гуртожитку не має. Свідок [PERSON]. у судовому засіданні пояснила, що вона працює сестрою-господаркою у гуртожитку [ADDRESS], з 2002 року. В її обов'язки входить видача матеріальних цінностей, вона періодично проводить перевірку, тому особисто знає всіх проживаючих у гуртожитку. [PERSON]., вона не бачила серед проживаючих, його речей у гуртожитку також не має. Суд вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню оскільки в судовому засіданні достовірно було встановлено, що [PERSON]. з лютого 1994 року в спірному житловому приміщенні не проживає більше 6 місяців, без поважних причин, що підтверджується актом від 14.04.2008 р. Згідно повідомлення відділу кадрів ВАТ МЗВМ від 12.06.2008р. за № 299/1211 [PERSON]. не числиться серед працюючих на ВАТ МЗВМ, ВАТ « Азовзагальмаш». Згідно положень ст.ст.71,72 ЖК України, особа може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням, у разі її відсутності більше шести місяців за місцем проживання, без поважних причин. У зв'язку з чим, суд вважає, що відповідач [PERSON]. втратив право користування житловим приміщенням у гуртожитку[ADDRESS], у м.Маріуполі. Згідно з ст. 88 ЦПК України, судові витрати, понесені по справі позивачем слід стягнути з відповідача, а саме держмито у розмірі 8,50 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 7,50 гривень на користь ВАТ «МЗВМ».

Outcome: approved