Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-01 00:00:00

ВАТ «Будівельне управління № 813» звернулося до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування якого вказує, що відповідач будучі робітником ВАТ «Будівельне управління № 813» на посаді механіка, 30.07.2003р. звернувся до керівництва підприємства із заявою про надання йому позики в сумі 15000грн. для поліпшення житлових умов , строком на п'ять років. Заява [PERSON]. була задоволена , 16.09.2003 року із каси підприємства йому була видана позика в сумі 10000грн, та 25.12.2003року він отримав ще 5000 грн. Сума позики - 15000грн. була частково погашена відповідачем, станом на 27.11.2007 року сума заборгованості складала 13160 грн. Враховуючи, що відповідач 01.06.2004 року розірвав трудові стосунки з позивачем за власним бажанням, але суму заборгованості не сплатив, позивач просить стягнути зазначену суму в примусовому порядку. Крім того, просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, а саме за сплату судового збору в розмірі 131,60 грн. та за інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи - 30 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному об'ємі. Відповідач в судове засідання жодного разу не явився. про дату та місце слухання справи був повідомлений належним чином про причини неявки суд не повідомив. Виходячи з наведеного суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, по доказах , що є в справі, шляхом ухвалення заочного рішення. Суд вислухав представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що відповідач працював в ВАТ «Будівельне управління № 813» на посаді механіка. 30.07.2003р. [PERSON]. звернувся до керівництва підприємства із заявою про надання йому позики в розмірі 15000 грн. для поліпшення житлових умов - покупки житла, строком на п'ять років. Згідно до Положення «про порядок надання позики , за рахунок коштів підприємства робітникам ВАТ «БУ-813» від 29.03.2000р., затвердженого зібранням трудового колективу ( протокол № 10 від 29.03.2000р), що підписане Головою правління та узгоджене Головою первісної професійної спілки організації ВАТ «БУ-813», підприємство надає позики ( грошові займи) робітникам підприємства, за їх письмовим зверненням , у зв'язку із складними життєвими обставинами. Враховуючи, що у відповідача немає свого житла, керівництво підприємства вирішило, що це складні життєві обставини, тому заява [PERSON]. була задоволена. Останньому в рахунок отримання позики з каси підприємства 16.09.2003 року була видана сума 10000грн., 25.12.2003року - 5000грн., що підтверджується видатковими касовими ордерами. Згодом сума позики в розмірі 15000грн. була частково погашена, станом на 20.11.2007р. сума заборгованості складає 13160 грн., що підтверджується бухгалтерською довідкою ВАТ «БУ №813». Згідно до п.9 зазначеного раніш Положення, в разі звільнення з підприємства робітника, що отримав позику на підставах , передбачених діючим трудовим кодексом законів про працю України, такій робітник зобов'язаний повернути суму позики в повному розмірі. У відповідності до наказу № 61-п від 01.06.2004 року [PERSON]. був звільнений з займаної ним посади за власним баханням, але з підприємством не розрахувався до сьогодні. Відповідно до ст. 1046 ГК України за договором позики сторона (займодавец) передає іншій стороні (позичальнику) у власність гроші або речі, а позичальник зобов'язаний повернути займодавцу таку ж суму грошей. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості в розмірі 13160 грн (тринадцять тисяч сто шістдесят грн..) Крім того, суд вважає, що підлягають задоволенню і позовні вимоги , щодо відшкодування судових витрат за: сплату державного мита в сумі 131,60 грн. ,а також за інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи 30 грн., які підтверджені квитанціями , що є в справі. На підставі викладеного , ст.ст. 1049-1050 ЦК України,

Outcome: approved