Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-20 00:00:00

Прокурор звернувся з даним позовом вказавши, що відповідачка самовільно захопила земельну ділянку площею 35 кв.м. під поставленим нею фундаментом гаражу по [ADDRESS] на землях житлової та громадської забудови під волочиської селищної Ради. Тобто, нею були порушені вимоги ст..125 Земельного Кодексу України, згідно якої приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї та державної реєстрації - забороняється. За вказане порушення земельного законодавства [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності за ст..53-1 КУпАП. Також відповідачкою порушені вимоги ст..2 Закону України «Про плату за землю» і не сплачується земельний податок, внаслідок чого завдається шкода інтересам держави. Самовільне зайняття без оформлення права користування земельною ділянкою порушує право Під волочиської селищної Ради, передбачене ст..12 Земельного Кодексу України та ст..4 Закону України «Про власність», оскільки тільки власник має право розпоряджатися своїм майном та використовувати землю для своїх потреб. Посилаючись на ст..58,59,60,61,84,125,212 Земельного Кодексу України, ст..4,50 Закону України «Про власність» прокурор просить суд зобов»язати [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 35 кв.м., яка розташована [ADDRESS] на землях житлової та громадської забудови Під волочиської селищної Ради. В судовому засідання прокурор свій позов підтримав і дав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник позивача - Підволочиської селищної ради Коваль Н.Т. позов підтримала і пояснила, що спірний гараж побудований самовільно без отримання дозволу селищної Ради. Відповідачка [PERSON] позов не визнала і пояснила що побудувала гараж у 2007р., не маючи документів щодо виділення їй земельної ділянки під його будівництво. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти: Відповідно до актів перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 06.06.2007р., 06.08.2007р., 19.11.2007р., складених інспектором управління з контролю за використанням та охороною земель у Тернопільській області, гр..[PERSON] самовільно захопила земельну ділянку площею 35 кв.м. під будівництвом гаража по [ADDRESS] на землях житлової та громадської забудови Під волочиської селищної ради. На підставі цих актів відповідачка притягувалась до адміністративної відповідальності. Рішенням 13-ї сесії 5-го скликання від 18.03.2008р. було вирішено надати дозвіл гр..[PERSON] на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під будівництво індивідуального гаража, орієнтовно площею 0,0050га. в [ADDRESS] за рахунок земель Підволочиської селищної Ради - у трьохмісячний термін. А рішенням від 15.05.2008р. №1087 зазначене рішення від 18.03.2008р. було відмінено і зобов»язано [PERSON] звільнити самовільно захоплену земельну ділянку від забудови. Тобто, як на час звернення прокурора з позовом так і на час винесення судом рішення у відповідачки будь-які документи дозвільного характеру на зайняття земельної ділянки відсутні. Згідно ст..125 ЗК України приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації, забороняється. Виходячи із встановлених фактів, відповідачкою [PERSON] порушені зазначені вимоги закону, тобто вона самовільно зайняла земельну ділянку площею 35 кв.м. на землях житлової та громадської забудови. У даному випадку, як вимагає ст..212 ЗК України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення споруд, здійснюється за рахунок громадян, які самовільно зайняли ці ділянки. На підставі наведеного в сукупності, суд вважає позовні вимоги підставними і позовну заяву слід задовільнити виходячи із наведених вимог закону. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України, з відповідачки слід стягнути судові витрати:- 07гр.50коп. держмита і 07гр.50коп. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі наведеного,

Outcome: approved