overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-04 00:00:00

сторони перебували в шлюбі з липня 1999 року по березень 2007 року. 21 червня 2001 року ними була придбана в місті Ніжині квартира [ADDRESS] і оформлена на відповідача. За ним Ніжинським бюро технічної інвентаризації зареєстроване право власності на всю квартиру. Позивач звернулася до суду з позовною заявою про припинення за відповідачем права власності на спірну квартиру та визнання права власності на квартиру повністю за нею, а також стягнення з неї грошової компенсації в розмірі 61000 гривень , що становить &frac12; частини вартості квартири на користь відповідача. Позивач в суді підтримала позовні вимоги і пояснила, що спірну квартиру вона з відповідачем придбала в шлюбі за спільні кошти і мають рівні права на квартиру, як подружжя, не дивлячись на те, що купівля квартири і право власності оформлено на відповідача. Після придбання квартири вона з відповідачем прожила в ній до лютого 2006 року . В лютому 2006 року відповідач залишив її і вибрався з квартири. Відтоді вона проживає в ній разом з донькою [PERSON], оплачує всі комунальні послуги, утримує квартиру. Відповідач в квартирі не проживає Крім того позивач стверджує, що користуватися спільною з відповідачем квартирою неможливо оскільки їх частки є незначними. Квартира має житлову площу 17,2 кв. м. і розділити її на окремі житлові площі не можливо . Спільне користування також є неможливим тому, що вони знаходяться в розірваному шлюбі і ніяких стосунків не підтримують. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав, пояснивши, що він не оспорює рівність їх з позивачкою прав на квартиру і згоден отримати грошову компенсацію за свою частку від позивачки в розмірі 61 тисячі гривень. Відповідач також не заперечує проти визнання за позивачкою права на всю квартиру. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача повністю на підставі наступного. Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинено рішенням суду на підставі позову іншого співвласника, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння та користування є не можливим і якщо таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та його сім”ї. Судом встановлено, що крім згоди відповідача на задоволення вимог позивачки є також законні підстави для припинення права відповідача на частку. Спірна квартира є однокімнатною і має житлову площу 17,2 кв. метрів, а тому не може буди поділена у вигляді окремих житлових приміщень між сторонами.. Суд вважає, що спільне користування квартирою також є не можливим тому, що шлюб між сторонами розірваний. Частки сторін в спільній власності не є значними. За таких обставин припинення права власності відповідачу не завдасть істотної шкоди. Щодо оцінки спірної квартири то сторони в судовому засіданні погодилися з її оцінкою в розмірі 122 тисячі гривень і позивач погодився на отримання грошової компенсації за свою половину. Між сторонами досягнута домовленість щодо строків сплати позивачкою грошової компенсації.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-04 00:00:00

12 травня 2008 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на доньку [PERSON] в розмірі 300 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що 30 серпня 2002 року вступила з відповідачем до шлюбу. Від подружнього життя мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Однією сім'єю проживали до жовтня 2007 року. З цього часу відповідач проживає окремо. Матеріально доньку, яка знаходиться на повному утриманні позивачки, не забезпечує. А тому вона звернулася до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON]. позов підтримала повністю, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 300 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття, а також 130 грн., витрачених на послуги адвоката. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про те, що просить розглянути справу без його участі. Аліменти платити згоден, але у розмірі, встановленому діючим законодавством. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.3). Від подружнього життя мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.4). Згідно довідки виданої виконкомом Білопільської міськради [PERSON] проживає разом з матір'ю і знаходиться на повному її утриманні (а.с.5). Як вбачається із довідки про доходи від 19 травня 2008 року [PERSON]. працює продавцем в магазині і отримує заробітну плату в розмірі 540 грн. щомісячно (а. с. 37). Інших доходів, а також платежів аліментарного характеру відповідач не має. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], на користь позивачки [PERSON]. до досягнення дитиною повноліття. Підлягають також стягненню із відповідача на користь позивачки 130 грн. за послуги адвоката. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-04 00:00:00

20 травня 2008 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 9 вересня 2006 року. Від подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Однією сім'єю проживали до квітня 2008 року. З цього часу сім'я фактично розпалась. Причиною до розпаду сім'ї стало те, що відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє дома сварки і бійки, що зробило неможливим подальшу побудову сімейних відносин. На примирення позивачка не згодна, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON]. позов підтримала, на розірванні шлюбу наполягала. Відповідач [PERSON]. проти позову не заперечував. На примирення не згоден. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 9 вересня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Білопільського районного управління юстиції, актовий запис № 117, про що свідчить свідоцтво про одруження (а. с. 4). Від подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а. с. 5). Зі слів позивачки, однією сім'єю сторони проживали до квітня 2008 року. З цього часу сім'я фактично розпалась. Причиною до розпаду сім'ї стало те, що відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє дома сварки і бійки, що зробило неможливим подальшу побудову сімейних відносин. У зв'язку з цим подальше спільне проживання і збереження шлюбу не можливе. Питання про місце проживання малолітньої дитини сторонами вирішено добровільно. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам позивачки і дитини, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-04 00:00:00

30 травня 2008 року [PERSON]. звернулась до Добропільського міськрайонного суду з позовом до Виконавчого комітету Ніканоровської сільської ради про визнання права власності, посилаючисть на те, що їй на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS]. На земельній ділянці були самовільно зведені: сарай Д-1 площею 13,8 кв.м, душ Ж-1 площею 3,4 кв.м., сарай И-1 площею 4,6 кв.м., сарай Л-1 площею 3,6 кв.м., які були не включені в проектну документацію. Цією самовільною забудовою не порушено ні чиїх прав. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок з усіма спорудами, а також на сарай Д-1 площею 13,8 кв.м, душ Ж-1 площею 3,4 кв.м., сарай И-1 площею 4,6 кв.м., сарай Л-1 площею 3,6 кв.м., які розташовані на земельній ділянці за адресою в [ADDRESS]. В судове засідання 5 червня 2008 року позивачка, представник відповідача Виконкому Ніканоровської сільської ради в судове засідання не з”явився, надав листа з проханням розглянути справу в його відсутність. Вивчивши матеріали справи, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості по вартості електроенергії. В судовому засіданні представник позивача Сітало М.В. позов підтримала та суду пояснила, що відповідачі [PERSON]., [PERSON]. зареєстровані в [ADDRESS]й являються споживачами електричної енергії, яку надає позивач на підставі особового рахунку № 505-57. Відповідно до Правил користування електричною енергією для населення споживачі зобов'язані вчасно сплачувати за спожиту електричну енергію. Однак відповідачі не сплачували вартість електричної енергії в результаті чого станом на 01.03.2008 року у них по особистому рахунку утворилася заборгованість в розмірі 816,04 грн. Просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по електричній енергії в розмірі 816,04 грн., а також сплачені позивачем судові витрати в розмірі 81 грн. В судове засідання відповідачі [PERSON]., [PERSON]. не з'явилися по невідомій причині, про час розгляду справи повідомлялися належним чином. Суд вважає, що по справі досить доказів щодо правовідносин сторін, а тому можливо ухвалити заочне рішення. Представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Дослідивши докази, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково. У судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] ., [PERSON] . проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та являються споживачами електричної енергії, яку постачає Краматорські електричні мережі ВАТ «Донецькобленерго» (а.с.6). Згідно довідки позивача на а.с. 5, відповідачі за період з 01.05.2006 року по 01.03.2008 року мають заборгованість за електричну енергію в розмірі 816 грн. 04 коп. Таким чином, відповідачі, являючись споживачами електричної енергії, яку надає їм позивач, порушили вимоги п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. за №1357, відповідно до яких вони повинні сплачувати спожиту електричну енергію, а тому з них на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 816,04 грн., тим більш, що дана сума заборгованості перебуває в межах строку позовної давнини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України солідарно з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 81 грн. Крім того, суд вважає, що суму заборгованості за електричну енергію та судові витрати, які варто стягнути з відповідачів, необхідно перерахувати на рахунок ВАТ «Донецькобленерго», яке являється юридичною особою, а не на рахунок Краматорських електричних мереж, які є структурним підрозділом ВАТ «Донецькобенерго» і не являються юридичною особою.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-04 00:00:00

Позивач 04.04.2008 року звернувся в суд з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості в сумі 5737,91 грн. В судовому засіданні представники позивача Писаренко Л.В. підтримала позовні вимоги і суду пояснила, що [PERSON]. являється наймачем квартири [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстрована вона та її діти - [PERSON]. та [PERSON]. Відповідачі не вносили оплату за отримані послуги опалення й гарячого водопостачання, в результаті чого за ними утворилася заборгованість й станом на 01.02.2008 року заборгованість становить 5737,91 грн. Просить стягнути солідарно з відповідачів дану заборгованість та сплачені судові витрати в розмірі 81грн. Відповідачі [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. в судове засідання не з'явилися по невідомій причині, про час розгляду справи повідомлялися належним чином. Суд вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення. Представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Відповідачі дійсно порушили вимоги ст. 68 ЖК України відповідно до якої наймач зобов'язаний вчасно вносити квартирну плату й плату за комунальні послуги, а також вимоги п.18 Правил надання населенню послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 30.12.1997 року №1497. У чинність ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги /водопостачання, газ, електричну, теплову енергію й ін. послуги стягується крім квартплати по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Крім того, згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають з договору найму жилого приміщення. У судовому засіданні встановлено, що заборгованість відповідачів станом на 01.02.2008 року становить 5737 грн 91 коп. Таким чином, суд вважає, що дану заборгованість варто стягнути солідарно з відповідачів в повному обсязі, не застосовувавши строк позовної давнини, оскільки в матеріалах справи відсутня заява сторін про застосування строку позовної давнини, що передбачено ч. 3 ст. 267 ЦК України. Також підлягає стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн, які були сплачені позивачем при звертанні до суду з даним позовом (а.с. 1-2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-04 00:00:00

Позивач 04.04.2008 року звернувся в суд з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості в сумі 3085,11 грн. В судовому засіданні представники позивача Писаренко Л.В. підтримала позовні вимоги і суду пояснила, що [PERSON]. являється наймачем квартири [ADDRESS] . В даній квартирі зареєстрований він та його мама - [PERSON]. Відповідачі не повністю вносили оплату за отримані послуги опалення гарячого водопостачання, в результаті чого за ними утворилася заборгованість й станом на 01.02.2008 року заборгованість становить 3085,11 грн. Просить стягнути солідарно з відповідачів дану заборгованість та сплачені судові витрати в розмірі 81грн. Відповідачі [PERSON]., [PERSON]. в судове засідання не з'явилися по невідомій причині, про час розгляду справи повідомлялися належним чином. Суд вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення. Представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Відповідачі дійсно порушили вимоги ст. 68 ЖК України відповідно до якої наймач зобов'язаний вчасно вносити квартирну плату й плату за комунальні послуги, а також вимоги п.18 Правил надання населенню послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 30.12.1997 року №1497. У чинність ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги /водопостачання, газ, електричну, теплову енергію й ін. послуги стягується крім квартплати по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Крім того, згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають з договору найму жилого приміщення. У судовому засіданні встановлено, що заборгованість відповідачів станом на 01.02.2008 року становить 3085 грн 11 коп. Таким чином, суд вважає, що дану заборгованість варто стягнути солідарно з відповідачів в повному обсязі, не застосовувавши строк позовної давнини, оскільки в матеріалах справи відсутня заява сторін про застосування строку позовної давнини, що передбачено ч. 3 ст. 267 ЦК України. Також підлягає стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн, які були сплачені позивачем при звертанні до суду з даним позовом (а.с. 1-2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-04 00:00:00

Позивач 04.04.2008 року звернувся в суд з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості в сумі 2513,25 грн. В судовому засіданні представники позивача Писаренко Л.В. підтримала позовні вимоги і суду пояснила, що [PERSON]. являється наймачем квартири [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстрована вона та її син - [PERSON]. Відповідачі не вносили оплату за отримані послуги опалення й гарячого водопостачання, в результаті чого за ними утворилася заборгованість й станом на 01.02.2008 року заборгованість становить 2513,25 грн. Просить стягнути солідарно з відповідачів дану заборгованість та сплачені судові витрати в розмірі 81грн. Відповідачі [PERSON]., [PERSON]. в судове засідання не з'явилися по невідомій причині, про час розгляду справи повідомлялися належним чином. Суд вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення. Представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Відповідачі дійсно порушили вимоги ст. 68 ЖК України відповідно до якої наймач зобов'язаний вчасно вносити квартирну плату й плату за комунальні послуги, а також вимоги п.18 Правил надання населенню послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 30.12.1997 року №1497. У чинність ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги /водопостачання, газ, електричну, теплову енергію й ін. послуги стягується крім квартплати по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Крім того, згідно ст. 64 ЖК України повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають з договору найму жилого приміщення. У судовому засіданні встановлено, що заборгованість відповідачів станом на 01.02.2008 року становить 2513 грн 25 коп. Таким чином, суд вважає, що дану заборгованість варто стягнути солідарно з відповідачів в повному обсязі, не застосовувавши строк позовної давнини, оскільки в матеріалах справи відсутня заява сторін про застосування строку позовної давнини, що передбачено ч. 3 ст. 267 ЦК України. Також підлягає стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн, які були сплачені позивачем при звертанні до суду з даним позовом (а.с. 1-2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-04 00:00:00

Заявниця звернулась в суд з цією заявою, вказуючи, що 01.04.1970 році вона, [PERSON], поступила а 25.03.1971 році року закінчила школу ФЗУ при Одеському тресті хлібопродуктів. При видачі свідоцтва про закінчення ФЗУ дані її ім'я помилково вказали, як [INFO], замість правильного [INFO]. Також при оформлені трудової книжки на Котовському хлібозаводі в 1970 році її ім'я знову помилково вказали, як [INFO], замість правильного [INFO]. 15 серпня 1971 року вона вийшла заміж і прийняла прізвище чоловіка - [INFO]. В зв'язку з досягненням пенсійного віку вона розпочала оформляти документи для призначення пенсії. Однак із-за цих помилок в правовстановлюючих документах у неї виникли проблеми у відділенні ПФУ в м.Котовська. Тому просила постановити рішення суду, яким встановити факт приналежності їй Свідоцтва [NUMBER] про навчання в школі ФЗУ при Одеському тресті хлібопродуктів виданого 25.03.1971 року на ім'я [PERSON] та трудової книжки від 08.05.1970 року виписаної на ім'я [PERSON]. Представник заявниці в суді - адвокат [PERSON] підтримав цю заяву в повному обсязі і просив суд її задовольнити. Представник Управління ПФУ в м.Котовську, Одеської області Шар гар О.І. не заперечувала в задоволенні заяви. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. Згідно паспорту громадянина України [NUMBER], виданого 11.12.1998 року Котовським МРВ УМВС України в Одеській області, прізвище, ім'я й по-батькові заявниці є - [PERSON]. Дата народження заявниці - [INFO]. Згідно свідоцтва про народження заявниці її дівоче прізвище було - [PERSON]. 15 серпня 1971 року після заміжжя вона своє дівоче прізвище [INFO] змінила на [INFO]. Приналежність заявниці Свідоцтва [NUMBER] про навчання в школі ФЗУ при Одеському тресті хлібопродуктів виданого 25.03.1971 року і помилково виписаного на ім'я «[PERSON]», замість правильного «[PERSON]» та трудової книжки від 08.05.1970 року також помилково виписаної на ім'я «[PERSON]», замість правильного «[PERSON]», підтверджується спів паданням її анкетних даних щодо прізвища та по батькові, року народження, з іншими документами, зокрема свідоцтва про її народження та одруження. Тому суд вважає, що вимога заявниці є обґрунтована і найшла своє підтвердження доказами в ході розгляду справи в суді.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-04 00:00:00

Позивач просив постановити рішення суду, яким розірвати шлюб з відповідачкою, оскільки спільне життя не склалось. Від цього шлюбу вони дітей не мають. Шлюбні відносини між ними припинені більше пів року назад і поновлювати їх він не бажає. Від розірвання шлюбу в органах РАЦС відповідачка ухиляється, тому він змушений звернутись з цим позовом до суду. Від надання строку на примирення позивач категорично відмовляється. . Відповідачка в судове засідання не з'явилась, причин своєї неявки суду не повідомила, тому за згоди позивача справу розглянуто в заочному порядку, за наявними по справі доказами. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про задоволення позову. Встановлено, що сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.06.2006 року. Шлюб між ними зареєстровано в Садковицькій сільраді Самбірського району Львівської області за актовим записом №4. Згідно ст.24 СК України шлюб є добровільним союзом чоловіка і жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Оскільки позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу і сторони фактично припинили свої шлюбні відносини, підстав для збереження цього шлюбу суд не вбачає. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-04 00:00:00

Позивачка просила постановити рішення суду, яким розірвати шлюб з відповідачем, оскільки спільне життя не склалось. Від шлюбу дітей не мають. Більше двох місяців вони проживають окремо і шлюбних відносин між собою не підтримують. Від розірвання шлюбу в органах РАГС відповідач ухиляється, тому вона змушена звернутись з цим позовом до суду. Від надання строку на примирення позивачка категорично відмовляється.. Відповідач в судове засідання не з'явився, причин своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не надав, тому за згоди позивача справу розглянуто в заочному порядку, за наявними по справі доказами. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про задоволення позову. Встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 31 липня 2004 року. Шлюб між ними зареєстровано в зареєстрований в відділі РАЦС Котовського МРУЮ Одеської області 31.07.2004 року за актовим записом - №114. Згідно ст.24 СК України шлюб є добровільним союзом чоловіка і жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Оскільки позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, а сторони фактично припинили свої шлюбні відносини більше двох місяців назад і не бажають їх поновлювати, підстав для збереження цього шлюбу суд не вбачає. На підставі викладеного і

Outcome: approved