Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-29 00:00:00

02 червня 2008 року, позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що даний шлюб, зареєстровано 13 січня 2007 року, відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис №05. Як підставу для розірвання шлюбу позивач вказала на те, що сумісне життя з відповідачем не склалося, оскільки останні мають різні характери та уявлення про шлюб, що призводить до виникнення неприязних відносин; ні любові, ні поваги між подружжям, немає, а тому подальше життя та збереження шлюбу, вже неможливе. Від даного шлюбу у них є син - [PERSON], [INFO] народження, який проживає з позивачем і після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею, а відповідач буде сплачувати на його утримання аліменти, відповідний позов вже поданий до суду. Спору про розподіл спільного майна між ними не має. На підставі викладеного, позивач прохає суд розірвати шлюб з відповідачем, а витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦС, покласти на відповідача. В судовому засіданні 30 липня 2008 року, позивач підтримала позовні вимоги, просила розірвати шлюб з відповідачем, по справі пояснила, що шлюб зберегти неможливо тому, що у них різні характери, погляди на життя та життєві цінності, між ними не має взаємопорозуміння. Шлюбні відносини вони не підтримують, строк для примирення їм не потрібен, спору про розподіл сумісно нажитого майна та місця проживання дитини, між нею та відповідачем не має. Позивач вказала, що збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, оскільки вона фактично створила нову сім»ю з іншим чоловіком. Також позивач зазначила, що шлюб у неї перший, дошлюбне прізвище - [INFO]. У судовому засіданні позивачем подано письмову заяву, якою вона прохає суд, не стягувати на її користь з відповідача, понесені нею при зверненні до суду з даним позовом, судові витрати. Відповідач в судове засідання 30 липня 2008 року не з&cent;явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи зворотне поштове повідомлення. Однак, в попередньому судовому засіданні 11 червня 2008 року, відповідач позов визнав в повному обсязі, вказав, що строк для примирення не потрібен, оскільки сім»ю на майбутнє, зберегти вже не можливо. Згідно до положення ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з»явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 13 січня 2007 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі, про що відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції зроблено актовий запис № 05 (а.с.№4). Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] народження (а.с.№9). У судовому засіданні із показань позивача, судом встановлено, що між сторонами відсутній спір відносно місця проживання дитини. Позивач вказала, що в неї, даний шлюб перший і її дошлюбне прізвище - «[INFO]», в підтвердження чого, подала ксерокопію свідоцтва про народження (а.с.№10). У відповідача також даний шлюб перший. У судовому засіданні судом достовірно встановлено, що сторони, створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинились, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо один від одного. Позивач вказала, що спору про розподіл сумісно нажитого майна у шлюбі між нею та відповідачем, не має. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, позов в частині розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем, підлягає задоволенню, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо. Згідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи на суму 07 гривень 50 копійок, про що надано квитанцію (а.с.№1) та судовий збір на суму 08 гривень 50 копійок, що підтверджується квитанцією (а.с.№2). Однак, позивач надала суду письмову заяву, де просила не стягувати з відповідача судові витрати, понесені нею при зверненні до суду (а.с.№26). Положенням ч. 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У позовній заяві позивач прохає суд, витрати по оплаті державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС покласти на відповідача, а позивача від вказаних витрат звільнити. Суд знаходить в цій частині позовних вимог, позов таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved