Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку[ADDRESS], укладений 10 квітня 2008 року в простій письмовій формі між нею та [PERSON], та визнати за нею право власності на цей будинок. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що повністю виконані усі умови укладеного договору, між ними проведений повний розрахунок і матеріальних претензій вони один до одного не мають, проте відповідач ухиляється від його нотаріального посвідчення. Позивачка в судове засідання не з'явилася, від неї поступила заява, в якій вона просить розглянути справу в попередньому засіданні в її відсутність, при цьому на своїх позовних вимогах вона наполягає. Відповідач в судове засідання також не з'явився, надавши заяву в якій він повністю визнає позовні вимоги, матеріальних претензій до позивача не має і просить розглянути справу в попередньому судовому засіданні за його відсутністю. Третя особа в судове засідання не з'явилась, про місце, день та час розгляду справи сповіщена належним чином, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю, позов визнала повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. 130 ч.4 ЦПК України при визнані позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ч.4 ЦПК України. Згідно з ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок[ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON], згідно до рішення третейського суду від 11 грудня 2007 року, зареєстрованого в БТІ м. Ялти 19.03.2008 р. реєстраційний номер [NUMBER] та витягу БТІ м. Ялта з реєстру права власності на житло від 01.04.2008 року. 10 квітня 2008 року між позивачем [PERSON]та відповідачем [PERSON] був укладений договір про купівлю житлового будинку[ADDRESS]. Даний договір був повністю виконаний, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку, згідно до якого відповідач передав позивачу житловий будинок, а позивач в свою чергу передав як плату гроші в сумі 40000 гривень. Крім того, і відповідач, і третя особа в наданій суду заяві підтвердили, що договір дійсно був укладений, виконаний і матеріальних претензій до позивача не мається. Відповідно до вимог ст.209 ЦК України, - правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно ч.2 ст.220 ЦК України - якщо сторони домовилися щодо усіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна сторона ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Таким чином, договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] від 10 квітня 2008 року, укладений між позивачем та відповідачем відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України слід визнати дійсним, оскільки судом встановлено, що він відповідає дійсній волі осіб, що уклали його, сторони домовилися щодо усіх важливих умов договору і відбулося повне виконання договору, окрім його нотаріального посвідчення. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності виникає з підстав не заборонених законом, зокрема і правочинів. На підставі викладеного і

Outcome: approved