Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Якушинецької сільської ради, [PERSON]про визнання недійсним рішення Якушинецької сільської ради та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку. Позов обґрунтовується тим, що 25 травня 2004 року Якушинецька сільська рада на 14 сесії 4 скликання винесла рішення, яким вирішила вилучити земельну ділянку площею 0,15 га в [ADDRESS] у [PERSON] та надати у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку [PERSON], в зв'язку з тим, що 12.10.1994 року між ними укладено договір купівлі-продажу №2-3583. Згідно згаданого договору купівлі-продажу [PERSON]купив у [PERSON] на вказаній земельній ділянці недобудований будинок готовністю 13%, який, на думку позивача, не міг бути підставою для виділення земельної ділянки, оскільки [PERSON] ніколи земельної ділянки в користування на 3-му км Барського шосе не отримувала. Ця земля була надана у користування СВАТ „Облплемоб'єднання” і видавалась для ведення особистого селянського господарства та будівництва і обслуговування житлового будинку виключно працівникам підприємства, а [PERSON] ніколи в «Облплемоб'єднанні» не працювала. Свою земельну ділянку вона отримала на 1-му км Барського шосе в 1994 році як працівник санітарно-епідеміологічної станції, нічого там ніколи не будувала і досі нею користується. Тому, позивач вважає, що рішення Якушинецької сільської ради 14 сесії 4 скликання від 25.05.2004 року про надання у власність [PERSON] земельної ділянки на 3-му км Барського шосе є протиправним, оскільки прийнято на підставі підроблених документів. Як видно з рішення Якушинецької сільської ради №48 від 23.06.1993 року [PERSON] отримала цю ділянку правомірно, як працівник підприємства, якому надані ці землі у користування. Вказану земельну ділянку [PERSON] використовує з 2000 року, за весь час користування [PERSON]жодного разу на ній не появлявся і не казав, що ця ділянка належить йому. Ділянку [PERSON] отримав у користування згідно рішення Якушинецької сільської ради 11 сесії 23 скликання 20.04.00 року від [PERSON] і приватизував її відповідно до чинного законодавства. Просить свій позов задовольнити. [PERSON]подав до суду позов з вимогами до [PERSON] Якушинецької сільської ради Вінницького району, [PERSON] [PERSON] про визнання недійсним рішення Якушинецької сільської ради 11 сесії 23 скликання від 20 квітня 2005 року про виділення земельної ділянки [PERSON]., про скасування державного акту про право приватної власності на землю та визнання недійсним договору купівлі - продажу земельної ділянки, мотивуючи тим що він є власником земельної ділянки розміром 0,1459 га, яка розташована по [ADDRESS] що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, який виданий Вінницькою районною державною адміністрацією та зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею. Даний акт було видано [PERSON] у зв'язку з тим, що 20 жовтня 1994 року останній придбав у [PERSON] розміщене на даній земельній ділянці незавершене будівництво, згідно договору купівлі-продажу від 20 жовтня 1994 року, посвідченого Вінницькою державною нотаріальною конторою та зареєстровано Вінницьким обласним бюро технічної інвентаризації. [PERSON] була виділена земельна ділянка в користування, про що було складено акт винесення в натурі границь земельної ділянки і розбивки будівель та видано будівельний паспорт №841, який зареєстрований 30.08.94 року за №31 Вінницьким бюро технічної інвентаризації, будівельний паспорт виданий на підставі рішення виконкому Якушинецької сільської ради народних депутатів Вінницького району від 23 березня 1993 року №48. Тому 25 травня 2004 року на 14 сесії 4 скликання було прийнято рішення про вилучення земельної ділянки у [PERSON] у зв'язку з договором купівлі-продажу №2-3583 від 12 жовтня 1994 року та передачу земельної ділянки у приватну власність [PERSON] Просить свій позов задовольнити. Ухвалою Вінницького районного суду від 26.12.2007 року дані справи об'єднано в одне провадження та до участі у справі, в якості співвідповідача, судом було залучено Вінницьку районну державну адміністрацію. В судовому засіданні відповідач [PERSON]та його представник позов не визнали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, крім того вказали на те, що надання земельної ділянки [PERSON]., є порушенням права власності [PERSON]на незавершене будівництво, яке розміщено на спірній земельній ділянці та суперечить ст.41 Конституції України, згідно з якою кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, так як надання земельної ділянки [PERSON]. позбавляє [PERSON]права завершити будівництво, а також в подальшому використовувати земельну ділянку для обслуговування жилого будинку, господарських будівель. Вимоги [PERSON]вважають безпідставними, просять позов [PERSON]задовольнити, в задоволенні позову[PERSON]відмовити повністю. В судовому засіданні [PERSON] та його представник заявлені вимоги до Якушинецької сільської ради, [PERSON]про визнання недійсним рішення Якушинецької сільської ради та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку підтримали посилаючись на обставини, викладені в поданій до суду заяві, просили позов задовольнити, а в задоволенні позову [PERSON]відмовити, як безпідставно заявленому. Відповідач [PERSON] представник відповідача [PERSON] - [PERSON]позов [PERSON]не визнали, проти його задоволення заперечили. Представник Якушинецької сільської ради в попередньому судовому засіданні позов[PERSON]визнав повністю, а в задоволенні позовних вимог [PERSON] просив відмовити. Представник Вінницької районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. З'ясувавши позиції сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, оглянувши матеріали кримінальної справи № 1п-11/06, суд дійшов висновку, що позов[PERSON]підлягає задоволенню, а в задоволенні позову [PERSON]необхідно відмовити. Судом встановлено що в 1993 році СВАТ «Облплемоб'єднання» отримало дозвіл на виділ земельних ділянок працівникам підприємства, що знаходяться на землях 1-3 кілометра Барського шосе. Відповідно до затвердженого списку осіб, що отримали право на земельні ділянки під номером 24, було внесено [PERSON] Земельна ділянка за вказаною особою була закріплена рішенням Якушинецької сільської ради №48 від 23.06.1993 року в розмірі 0.15 га. В зв'язку з виїздом [PERSON] в інший регіон рішенням Якушинецької сільської ради від 20.04.2000 року земельна ділянка [PERSON] була вилучена та надана в користування [PERSON]. Передача земельної ділянки [PERSON]. була проведена на підставі листа СВАТ «Облплемоб'єднання» від 11.04.2000 року, за яким підприємство просить Якушинецьку сільську раду передати земельну ділянку [PERSON] саме [PERSON]. Вказана земельна ділянка була помічена на схемі, доданій до рішення про виділ землі працівникам СВАТ «Облплемоб'єднання» за №24. Суміжні земельні ділянки за №23 та №25 були закріплені за [PERSON] (первинно [PERSON] та [PERSON]Відповідно до акту Якушинецької сільської ради від 05.10.2005 року [PERSON] та [PERSON] інших земельних ділянок по вищезазначеній адресі не мають. На даний час земельна ділянка [PERSON] належить [PERSON] Рішенням Якушинецької сільської ради від 20.04.2000 року [PERSON] приватизував належну йому земельну ділянку площею 0,1464 га. За рішенням ради [PERSON] отримав державний акт про право приватної власності на землю серії [NUMBER]від 10.07.2001 року, що був зареєстрований за №551. Ще до проведення приватизації землі [PERSON] було оформлено будівельний паспорт за [NUMBER] від 2000 року, проект забудови, пояснювальну записку до проекту, акт віднесення в натурі меж земельної ділянки, рішення сільської ради про виділ земельної ділянки. 07.07.2005 року [PERSON] уклав договір купівлі-продажу належної йому земельної ділянки з [PERSON] та [PERSON], за яким продав належну йому земельну ділянку площею 0,1464 на території Якушинецької сільської ради, а останні її купили за 42 925 грн. Одночасно з цим, судом встановлено, що рішенням Якушинецької сільської ради за тим самим №48, але вже від 23.03.1993 року громадянці [PERSON], що не є працівником СВАТ «Облплемоб'єднання» та за відсутністю погодження з підприємством, було виділено земельну ділянку площею 0, 15 га на 3-му км.Барського шосе. При цьому, відповідно до довідки Архівного відділу Вінницької районної державної адміністрації від 28.09.2005 року за №157 відомостей про надання земельної ділянки [PERSON] за 1990-1994 роки в протоколах засідань сесій Якушинецької сільської ради не виявлено. В переліку працівників СВАТ «Облплемоб'єднання», для яких виділяються земельні ділянки площею 0, 15 га [PERSON] не значиться, але там під №24 вказана [PERSON] Як вбачається з аналізу рішень про видачу землі [PERSON] та [PERSON] обидва рішення ради від 23.03.1993 року та від 23.06.1993 року мають один і той самий номер 48. На земельну ділянку [PERSON] було видано будівельний паспорт за №841 від 1994 року, що складається з сводного акту, дозволу на виконання робіт від 23.03.1993 року, проекту забудови, пояснювальної записки, рішення про передачу земельної ділянки у приватну власність [PERSON], рішення Якушинецької сільської ради від 25.05.04 року. При цьому, як вбачається із змісту обох рішень від 25.05.2004 року тексти самих рішень не є однаковими і мають відмінності в написанні місця знаходження даної земельної ділянки. Так, в одному з текстів визначено, що земельна ділянка, що передається у власність, знаходиться в межах села «Облплемоб'єднання» в іншому в [ADDRESS]ій кілометр. Визначаючись щодо законності отримання [PERSON] земельної ділянки, суд виходить з того, що відповідно до довідки Архівного відділу Вінницької РДА від 28.09.2005 року відомостей про надання земельної ділянки [PERSON] за 1990-1994 року в протоколах засідань сесій Якушинецької сільської ради не виявлено. Крім того, за правилами діловодства складання адміністративних актів до яких відносяться і рішення органу місцевого самоврядування, існування в одному і тому самому році двох рішень з одним і тим самим номером є неможливим. Крім того, той факт, що [PERSON] ніколи не мала в користуванні земельної ділянки в с.Зарванці на 3 км Барського шосе доведено оригіналом рішення Якушинецької сільської ради №48 від 23.06.1993 року, в якому вказано, що згідно цього рішення [PERSON] земельна далянка не видавалась. По даному рішенню Якушинецької сільської ради землі в с.Зарванці на 3-му км Барського шосе виділялись виключно працівникам СВАТ „Облплемоб”єднання”. [PERSON], після якої земельна ділянка була надана [PERSON]. була працівником СВАТ „Облплемоб”єднання” і її прізвище вказано у списку осіб, яким надаються земельні ділянки відповідно до рішення №48 від 23.06.1993 року. Прізвище [PERSON] в жодному рішенні Якушинецької сільської ради не вказується. Щодо існування виписки з рішення №48 від 23.03.1993 року про надання [PERSON] земельної ділянки, то факт незаконності цього документу доводиться постановою Вінницького районного суду від 28.08.2006 року по обвинуваченню колишнього голови Якушинецької сільської ради [PERSON] в тому, що являючись посадовою особою, наділеною організаційно - розпорядчими функціями, 23.03.1993 року він недбало поставився до виконання своїх обов'язків голови ради, що проявилося в підписанні та затвердженні ним /не перевіривши повноту та достовірність/ незаконного рішення сесії Якушинецької сільської ради за №48 від 23.03.1993 року про надання земельної ділянки по [ADDRESS] км. гр-ці [PERSON], на підставі якого вона виготовила будівельний паспорт на забудову вищевказаної ділянки, в результаті покупцю даної земельної ділянки [PERSON] було завдано матеріальну шкоду. Постановою суду від 28.08.2006 року кримінальну справу відносно [PERSON] було закрито не за реалібітуючими обставинами, із застосуванням ст.ст. 7-11, 11-1 КПК України, за строком давності. При вирішенні зазначеної кримінальної справи суд виходив із повного визнання [PERSON]. обставин інкримінованого йому злочину, своєї вини у його вчиненні, що вказує на незаконність рішення сесії Якушинецької сільської ради за №48 від 23.03.1993 року про надання земельної ділянки по [ADDRESS] км. [PERSON] Твердження [PERSON], що державний акт на право приватної власності на землю було видано в зв'язку з тим, що 20.10.1994 року ним придбано у [PERSON] розміщене на даній земельній ділянці незавершене будівництво, згідно з договором купівлі-продажу від 20 жовтня 1994 року, розцінюється судом критично, з огляду на факт відсутності такого будівництва, який підтверджується висновком судової будівельно - технічної експертизи №38 від 13.06.2006 року, в якому визначено, що під час натурного обстеження об'єкта дослідження на території спірної земельної ділянки розташовані криниця в залозі бетонних кільцях, огорожа з штахетника в дерев'яних стовпах. Інших об'єктів нерухомого майна, об'єктів незавершеного будівництва на згаданій вище земельній ділянці не виявлено. Договір купівлі - продажу від 12.10.1994 року, згідно якого [PERSON]купив у [PERSON] на вказаній земельній ділянці недобудований будинок готовністю 13% не може бути належним доказом, оскільки набуття права власності на незавершене будівництво не може бути підставою для отримання у власність земельної ділянки. Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Враховуючи те, що предметом договору купівлі-продажу, укладеного між [PERSON]та [PERSON] є недобудований будинок готовністю 13%, який не є житловим будинком, будівлею або спорудою, суд прийшов до висновку про незаконність рішення Якушинецької сільскої ради від 25.05.2004 року в частині вилучення земельної ділянки у [PERSON] та надання її у власність [PERSON] Відповідно до п.66 „Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР”, затвердженої наказом Мінюсту УРСР №45/5 від 31.10.1975 року в редакції, що діяла на момент нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу угода про відчуження жилого будинку, будівництво якого не закінчено, посвідчується при наявності рішення виконавчого комітету районної, міської, селищної Ради депутатів трудящих про згоду на таке відчуження. Частиною 2 цього пункту визначено, що при посвідченні договору про відчуження жилого будинку, не завершеного будівництвом, державний нотаріус перевіряє ті ж обставини і вимагає ті ж документи, що і при відчуженні жилих будинків, закінчених будівництвом, крім довідки -характеристики. Відповідно до п.48 даної Інструкції при нотаріальному посвідченні договорів про відчуження жилого будинку (частини будинку) або квартири в будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників державні нотаріуси вимагають подання документів, які підтверджують право власності на них у осіб, що відчужують. На момент нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, укладеного між [PERSON]та [PERSON], незавершений будівництвом житловий будинок, готовністю 13%, належав продавцю [PERSON] на підставі будівельного паспорту №841 на забудову земельної ділянки. Слід зазначити, що абзацом 2 п.48 вказаної вище Інструкції чітко визначено перелік документів, якими підтверджується право особистої власності громадян на жилий будинок (частину будинку), квартиру в будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників, що відчужується. Будівельний паспорт на забудову земельної ділянки на підставі якого [PERSON]було продано [PERSON] незавершений будівництвом будинок, згідно абз.2 п.48 Інструкції не являється документом, який може підтверджувати право власності [PERSON] на незавершений будівництвом будинок та не може бути документом на підставі якого нотаріус має право здійснювати нотаріальне посвідчення договору про відчуження незавершеного будівництвом будинку. За вказаних обставин, суд прийшов до висновку, що [PERSON] на момент вчинення правочину, не мала визначеного законодавством права на продаж незавершеного будівництвом будинку з огляду на те, що земельна ділянка в [ADDRESS] їй не надавалась і права власності на незавершене будівництво у визначеному законодавством порядку вона не набула. Натомість, згідно з рішенням Якушинецької сільської ради №48 від 23.06.93 року [PERSON] отримала цю ділянку як працівник СВАТ «Облплемоб'єднання», якому були надані ці землі у користування. Ділянку [PERSON] отримав у користування за клопотанням СВАТ „Облплемоб'єднання” згідно рішення Якушинецької сільської ради 11 сесії 23 скликання 20.04.2000 року від [PERSON], архівна копія якого наявна в матеріалах справи. За вказаних обставин суд прийшов до висновку, що рішення Якушинецької сільської ради від 20.04.2000 року про виділення земельної ділянки [PERSON]. є таким, що повністю відповідає вимогам чинного законодавства, а рішення Якушинецької сільської ради від 25.05.2004 року про вилучення земельної ділянки у [PERSON] та надання її у власність [PERSON] є незаконним. В обґрунтування позовної заяви [PERSON]посилається на те, що надання земельної ділянки [PERSON]. позбавляє [PERSON]права завершити будівництво, а також в подальшому використовувати земельну ділянку для обслуговування жилого будинку та господарських будівель. При цьому суд дійшов до висновку, що твердження [PERSON]про порушення його права на незавершене будівництво, яке розміщено на даній земельній ділянці не заслуговує на увагу, оскільки наявність такого будівництва та його завершення належними доказами не доведено. За ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в здійсненні. Відповідно до ст.373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб. В судовому засіданні представником [PERSON]було подано заяву про застосування строку позовної давності до позовних вимог [PERSON] оскільки [PERSON] заявлено позовну вимогу про визнання протиправним та скасування рішення Якушинецької сільської ради 14 сесії 4 скликання від 25.05.2004 року. Відповідно до ст.256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як встановлено в судовому засіданні, про наявність вказаного рішення [PERSON] дізнався лише в липні 2005 року після виявлення подвійної власності на одну і ту ж саму земельну ділянку після підписання договору купівлі - продажу земельної ділянки між [PERSON], [PERSON]. та [PERSON] Враховуючи те, що доказів того, що [PERSON] міг дізнатися про існування оскаржуваного рішення раніше представником [PERSON]не надано, суд дійшов до висновку, що саме з липня 2005 року у відповідності до ч.1 ст.261 ЦК України, починається перебіг строків позовної давності на звернення до суду, тому право на оспорювання рішення від 25.05.2004 року [PERSON] не втрачено. Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених позивачем вимог та заперечень відповідача суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved