Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, яку в ході судового засідання уточнив та просить суд звернути стягнення за іпотечним договором № 833/34-27/33/6-001 від 12.01.2006 року та договором наступної іпотеки № 833/34-27/33/6-401 від 27.09.2006 року на предмет іпотеки трикімнатну квартиру [ADDRESS] та належить [PERSON]на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 12.01.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON]за реєстровим № 1; визначити у рішенні спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом застосування процедури продажу предмету іпотеки, встановленої ст. 38 Закону України „Про іпотеку”, надати Акціонерно-комерційному банку соціального розвитку „Укрсоцбанк” в особі Харківської обласної філії АКБ „Укрсоцбанк” право на продаж предмету іпотеки будь-якій особі покупцеві; надати Акціонерно-комерційному банку соціального розвитку „Укрсоцбанк” в особі Харківської обласної філії АКБ „Укрсоцбанк” право за рахунок продажу предмету іпотеки задовольнити свої вимоги за кредитом у розмірі: за договором кредиту № 833/33-27/33/6-001 від 12.01.2006 року: за кредитом - 30236,11 доларів США, що становить за курсом НБУ (5,05 гривень за один долар США) 152692,36 гривень, заборгованість за відсотками 590,4 доларів США, що становить за курсом НБУ (5,05 гривень за один долар США) 2981,52 гривень, пені 121,00 гривень, штрафу 50563,12 гривень; за договором кредиту № 833/33-27/33/6-236 від 27.09.2006 року: за кредитом - 2091,9 доларів США, що становить за курсом НБУ (5,05 гривень за один долар США) 10564,10 гривень, заборгованість зі відсотками 162,11 доларів США, що становить за курсом НБУ (5,05 гривень за один долар США) 818,66 гривень, пені 450,55 гривень, штрафу 1199,38 гривень та всі витрати, пов'язані зі збереженням та реалізацією предмету іпотеки; виселити та зняти з реєстраційного обліку з квартири № 144, що знаходиться за вказаною адресою усіх мешканців, без надання іншого жилого приміщення; з метою збереження предмету іпотеки до його реалізації надати Акціонерно-комерційному банку соціального розвитку „Укрсоцбанк” в особі Харківської обласної філії АКБ „Укрсоцбанк” право обладнання предмету іпотеки новими охоронними пристроями, а також укладення договорів на охорону зі спеціалізованими підприємствами; стягнути з відповідача витрати по сплаті державного мита за подання даної позовної заяви та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 1730 гр., вказуючи наступне. 12.01.2006 р. між АКБ „Укрсоцбанк” та [PERSON] був укладений договір кредиту № 833/33-27/33/6-001, згідно якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 33375,00 доларів США, зі сплатою 11,5 відсотків річних зі щомісячним погашенням основної заборгованості по 185,41 доларів США, та кінцевим терміном погашення основної заборгованості до 10.01.2021 р. Кредит був наданий на придбання трикімнатної квартири[ADDRESS] Вказана квартира була передана відповідачем в забезпечення кредитних зобов'язань перед позивачем відповідно іпотечного договору № 833/34-27/33/6-001, укладеного 12.01.2006 р. та посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON]Відповідно до умов кредитного договору - п.п. 3.3.8, 3.3.9 - відповідач взяв на себе зобов'язання забезпечувати повернення кредиту, відсотків за його використання, а також сплати штрафних санкцій у разі невиконання кредитних зобов'язань у визначений термін. З 10.062007 року відповідач почав порушувати обов'язки щодо повернення основної суми заборгованості відповідно графіка. Станом на 10.09.2007 р. відповідачем більш ніж 60 днів були порушені обов'язки, встановлені п.п.3.3.8, 3.3.9 договору кредиту, у зв'язку з чим він повинен був протягом одного дня відповідно п.3.3.10 достроково погасити кредит в повному обсязі, сплатити відсотки за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції. Цей обов'язок відповідачем також не виконаний. Відповідно до п.4.2 договору кредиту, у разі несвоєчасного повернення кредиту та сплати відсотків, відповідач повинен сплатити позивачу пеню у розмірі одного відсотка від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ. Згідно п. 4.3 договору кредиту у разі порушення відповідачем п.п. 3.3.2-3.3.15 договору кредиту відповідач повинен сплатити позивачу штраф у розмірі десять відсотків від загальної суми кредиту, зазначеної у п. 1.1, тобто 10% від 33375,00 доларів США. Позивач вказує розрахунок штрафу: штраф за порушення п.3.3.8 - несвоєчасна сплата відсотків 10 % від 33375,00 доларів США становить 3337,50 доларів США, що згідно з курсом НБУ (5,05 гривень за 1 долар США) складає 16854,37 гр.; штраф за порушення п. 3.3.9 - несвоєчасне погашення кредиту 10 % від 33375,00 доларів США становить 3337,50 доларів США, що, згідно з курсом НБУ (5,05 гривень за 1 долар США) складає 16854,37 гр., штраф за порушення п.3.3.10 - обов'язок дострокового повернення кредиту у випадку, передбаченому п.4.5 договору кредиту 10 % від 33375,00 доларів США становить 3337,50 доларів США, що згідно з курсом НБУ (5,05 гривень за 1 долар США) складає 16854,37 гривень, отже, таким чином, загальна сума штрафу за порушення трьох пунктів складає 50563,12 гр. Позивач вказує, що станом на 10.09.2007 р. загальна заборгованість відповідача перед позивачем складає: заборгованість за кредитом - 30236,11 доларів США, що становить за курсом НБУ (5,05 гривень за один долар США) 152692,36 гривень, заборгованість за відсотками - 590,4 доларів США, що становить за курсом НБУ (5,05 гривень за один долар США) 2981,52 гривень, пеня - 121,00 гривень, штраф - 50563,12 гривень. Відповідно до п.4.1 іпотечного договору, у разі невиконання або неналежного виконання відповідачем зобов'язань за договором кредиту, позивач має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п.4.5 іпотечного договору, позивач за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки у тому числі шляхом продажу предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 Закону України „Про іпотеку”. В судовому засіданні представник позивача Михайлов О.І., який діє на підставі довіреності ВКС № 268780 від 19.12.2007 р., посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с.66), позовні вимоги підтримав повністю, просив суд постановити по справі заочне рішення, про що надав до суду письмову заяву (а.с.95), підтримав доводи на обґрунтування заявлених позовних вимог, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та він же як представник відповідача [PERSON]., який діє на підставі довіреності від 18 січня 2008 року, посвідченої начальником дільниці № 14 Київської філії КП „Жилкомсервіс” (а.с.38), в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. В судове засідання, призначене на 27 травня 2008 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, був повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду справи, що підтверджується його підписом в листі про необхідність його явки в судове засідання на 27 травня 2008 року (а.с.81). Відповідач[PERSON]в судове засідання не з'явилась, була повідомлена належним чином про час і місце судового розгляду справи, про що свідчить відмітка в явочному листі про отримання її представником - [PERSON] судової повістки для вручення відповідачу [PERSON]про необхідність її явки в судове засідання, призначене на 27 травня 2008 року (а.с.81). Відповідно до ч. 5 ст. 76 ЦПК України, вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, відповідачі[PERSON]та [PERSON] та він же, як представник відповідача [PERSON]. не з'явились в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомили, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Представник третьої особи органу опіки та піклування Виконкому Київської районної ради м. Харкова Белікова Н.М., яка діє на підставі довіреності № 20 від 09 січня 2008 року (а.с.67) в судове засідання, призначене на 27 травня 2008 року не з'явилась, надала до суду письмову заяву № 361/ос від 26.05.2008 р. (а.с.92), в якій просить слухати справу у її відсутність та вказує, що проти позовних вимог АКБ „Укрсоцбанку” заперечує частково, оскільки ціна, яку вказує у своїх позовних вимогах АКБ „Укрсоцбанк” значно нижче ніж звичайні ціни на цей вид майна, тобто [PERSON] яка має малолітню дочку, після продажу майна буде позбавлена можливості придбати інше житло меншої площі, де буде мати можливість мешкати разом з дитиною. В подальшому позовні вимоги позивача про визначення у рішенні суду початкової ціни реалізації предмету іпотеки на рівні 214625,00 гр. відповідно до п.1.2 договору іпотеки, ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 27 травня 2008 року було залишено без розгляду (а.с.94). Представник третьої особи СГІРФО Київського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області в судове засідання також не з'явився, надав до суду письмові заяви, в яких просить суд розглядати справу за його відсутністю (а.с.63, 75, 90) Відповідно до ч.1, 2 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ході судового розгляду справи судом достовірно встановлено, що між позивачем та [PERSON] 12.01.2006 р. було укладено договір кредиту № 833/33-27/33/6-001 (а.с.7-9), згідно п.1.1 якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 33375 доларів США, зі сплатою 11,5 відсотків річних зі щомісячним погашенням основної заборгованості по 185,41 доларів США з кінцевим терміном погашення основної заборгованості до 10.01.2021 р. Згідно п.1.2 умов договору, кредит був наданий на придбання нерухомого майна, а саме: трикімнатної квартири [ADDRESS] Згідно договору купівлі-продажу квартири від 12.01.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON](а.с.12) та витягу з державного реєстру правочинів про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.13),[PERSON]придбала у власність квартиру[ADDRESS] Відповідно до іпотечного договору № 833/34-27/33/6-001 від 12.01.2006 р., укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON](а.с.15-16),[PERSON]передала в іпотеку АКБ соціального розвитку „Укрсоцбанк” в якості забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту № 833/33-27/33/6-001 від 12.01.2006 р. трикімнатну квартиру [ADDRESS] та належать відповідачу на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 12.01.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим № 1. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до умов кредитного договору - п.п.3.3.8, 3.3.9 - відповідач[PERSON]взяла на себе зобов'язання забезпечувати повернення кредиту, відсотків за його використання, а також сплати штрафних санкцій у разі невиконання кредитних зобов'язань у визначений термін (а.с.7-9). Проте, починаючи з 10.06.2007 р., відповідач почала порушувати обов'язки щодо повернення основної суми заборгованості відповідно графіка та сплати відсотків, до підтверджується відомостями, наданими в розрахунках позивача (а.с.3-4). Інших даних, що вказували б на дотримання в цій частині умов договору кредиту, відповідачем [PERSON] до суду не надано. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Ст. 549 ЦК України під неустойкою (штрафом, пенею) визначає грошову суму або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 4.2 договору кредиту, у разі несвоєчасного повернення кредиту та сплати відсотків відповідач повинен сплатити позивачу пеню у розмірі одного відсотку від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки, що діє у цей період. Згідно п. 4.3 договору кредиту, у разі порушення відповідачем п.п. 3.3.2-3.3.15 цього договору кредиту, відповідач повинен сплатити позивачу штраф у розмірі десяти відсотків від загальної суми кредиту, зазначеної у п. 1.1, тобто 10 % від 33375,00 доларів США (а.с.7-9). Штраф за порушення п.3.3.8 - несвоєчасна сплата відсотків 10 % від 33375,00 доларів США становить 3337,50 доларів США, що, згідно з курсом НБУ складає 16854,37 гр., виходячи з курсу 5 гр. 05 коп. за 1 долар США; штраф за порушення п. 3.3.9 - несвоєчасне погашення кредиту 10 % від 33375,00 доларів США становить 3337,50 доларів США, що, згідно з курсом НБУ складає 16854,37 гр., виходячи з курсу 5 гр. 05 коп. за 1 долар США, штраф за порушення п.3.3.10 - обов'язок дострокового повернення кредиту у випадку, передбаченому п.4.5 договору кредиту 10 % від 33375,00 доларів США становить 3337,50 доларів США, що згідно з курсом НБУ складає 16854,37 гр., виходячи з курсу 5 гр. 05 коп. за 1 долар США, отже, таким чином, загальна сума штрафу за порушення трьох пунктів складає 50563,12 гр. Позивач вказує, що станом на 10.09.2007 р. заборгованість відповідача перед позивачем складає: заборгованість за кредитом 30236,11 доларів США, що становить за курсом НБУ, виходячи з курсу 5,05 гр. за один долар США, 152692,36 гр.; заборгованість за відсотками 590,4 доларів США, що становить за курсом НБУ, виходячи з курсу 5,05 гр. за один долар США, 2981,52 гр.; пеня 121,00 гр., штраф 50563,12 гр. Судом достовірно встановлено, що станом на 10.09.2007 р. загальна заборгованість [PERSON]. перед позивачем за договором кредиту № 833/33-27/33/6-001 від 12 січня 2006 року складає 206358 грн. 00 коп., яка складається із заборгованості за кредитом 30236,11 доларів США, що становить за курсом НБУ (5,05 гривень за один долар США) 152692 грн. 36 коп., заборгованості за відсотками 590,4 доларів США, що становить за курсом НБУ (5,05 гривень за один долар США) 2981 гр. 52 коп., пеня 121 гр. 00 коп., штраф 50563 гр. 12 коп. Судом також достовірно встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір кредиту № 833/33-27/33/6-236 від 27 вересня 2006 року (а.с.57-59), відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 2375,00 доларів США зі сплатою 13 відсотків річних з кінцевим терміном повернення основної заборгованості 10.09.2013 року. Відповідно до п.1.2 вказаного договору, кредит було надано відповідачу на ремонт нерухомого майна, а саме: трикімнатної квартири[ADDRESS] Відповідно до іпотечного договору № 833/34-27/33/6-401 від 27.09.2006 р., укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON](а.с.60-61),[PERSON]передала в іпотеку АКБ соціального розвитку „Укрсоцбанк” в якості забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту № 833/33-27/33/6-236 від 27.09.2006 р. трикімнатну квартиру [ADDRESS] та належать відповідачу на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 12.01.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим № 1. Відповідно до розрахунку суми заборгованості по договору кредиту, укладеному між позивачем та відповідачем [PERSON] № 833/33-27/33/6-236 від 27.09.2006 року, станом на 01 лютого 2008 року, заборгованість [PERSON]. перед позивачем складає: прострочена заборгованість за кредитом 2091,9 доларів США, що становить за курсом НБУ, виходячи з курсу 5,05 гр. за один долар США 10564,10 гр.; прострочена заборгованість за відсотками 162,11 доларів США, що становить за курсом НБУ, виходячи з курсу 5,05 гр. за один долар США 818,66 гр.; пеня по простроченому кредиту 450,55 гр., штраф за несвоєчасне виконання зобов'язань 1199,38 гр. Згідно зі ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Відповідно до ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. За вказаними договорами кредиту грошові кошти визначені в іноземній валюті. Станом на час подання позову до суду - 27 вересня 2007 року, суд визначає суму заборгованості, виходячи з офіційного курсу валют на цей день, а саме: 100 доларів США = 505 гр. („Урядовий кур'єр № 177(3590) від 27 вересня 2007 р.(а.с.96). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст. 572 ЦК України). В ч. 1 ст. 575 ЦК України окремим видом застави визначено іпотеку - заставу нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно із ст. 33, 39 Закону України „Про іпотеку” у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 39 Закону України „Про іпотеку”, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, у рішенні суду, крім іншого, зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки, таким способом може бути реалізація предмета іпотеки іпотекодержателем самостійно від свого імені будь-якій особі-покупцеві з застосуванням процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону „України „Про іпотеку”. Відповідно до ст. 39 Закону України „Про іпотеку” одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Згідно ст. 40 Закону України „Про іпотеку” звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, що мешкають у ньому. Судом встановлено, що[PERSON]зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS], разом з нею у вказаній квартирі мешкають [PERSON], 1974 року народження та [PERSON]., 2004 року народження, про що свідчить довідка № 2186 від 29 грудня 2007 року, видана Дільницею № 14 Київської філії КП „Жилкомсервіс” (а.с.41). Відповідно до п.4.1 іпотечного договору, у разі невиконання або неналежного виконання відповідачем зобов'язань за договором кредиту позивач має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п.4.5 іпотечного договору, позивач за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки, в тому числі шляхом продажу предмету іпотеки будь-які особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу, визначеному в ст. 38 Закону України „Про іпотеку” (а.с.12). Відповідно до ч. 3 ст. 109 ЖК України, звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з винної сторони всі судові витрати, а тому з відповідачів на користь позивача стягується судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 1730 гр., сплачені позивачем при подачі позовної заяви (а.с.1,2). На підставі викладеного,

Outcome: approved