Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-18 00:00:00

14.09.2006 року [PERSON]. звернувся в суд з позовом до ВАТ “КЗВВ” про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 30000 гривень на лікування. 17.03.2008 року [PERSON]. звернувся с заявою про уточнення та доведення позовних вимог, в якій від позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 30 000 грн. відмовився, просив стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 30000 грн. Ухвалою Краматорського міського суду від 19.03.2008 року провадження по цивільній справі за позовом [PERSON]. до ВАТ КЗВВ в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 30 000 грн. закрито. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, щоб справу було розглянуто без його присутності. В судовому засіданні 07.04.2008 року позивач давав пояснення. Згідно пояснень позивача, він з 01.04.2004. уклав безстроковий трудовий договір з відповідачем й виконував обов'язки охоронця у профілакторії підприємства. На той час він був інвалідом 3 групи. Працюючи на підприємстві він неодноразово лікувався у міській лікарні №2. Інвалідність і лікування на його думку стали підставою для звільнення з підприємства. МСЕК дало інформацію щодо стану його здоров'я керівництву підприємства. Ці дії призвели до погіршання його здоров'я і його було визначено інвалідом 2 групи і він був звільнений з ВАТ КЗВВ на підставі п.2 ст.40 К З п П України. Відповідачем йому не було запропоновано переведення на легшу роботу. Вважає що дії керівництва підприємства протизаконні і довели його до стану інвалідності 2 групи, так як він втратив спокій та рівновагу. Просить визнати ВАТ КЗВВ винним у заподіянні йому значного ушкодження здоров'ю та з урахуванням характеру та обсягу завданої моральної шкоди, стягнути з відповідача на його користь відшкодування моральної шкоди у сумі 30000 гривень. Представник інтересів позивача прокурор в судовому засіданні пояснив, що позивач жодного разу не звертався до прокуратури м. Краматорська з питання представництва його інтересів в суді або уточнення його позовних вимог, і тільки 19.03.2008 року самостійно уточнив позовні вимоги та просив стягнути моральну шкоду у розмірі 30 000 грн. Перевіряючи обставини з»ясовані в судовому засіданні та виходячи з позовних вимог позивача , прокуратура м.Краматорська перевірила які вакансії були на ВАТ «КЗВВ» в період з 26.02.2006 року по 07.04.2006 року. Всі вакансії потребують фізичної завантаженості, що протипоказано позивачу або спеціальних знань, які відсутні у позивача. . Відповідно до Наказу МОЗУ України № 212 від 22.11.195 року, тільки за висновком МСЕК встановлюється факт моральної шкоди спричинений потерпілому. Позивачем не надані такі висновки, а виходячи з наданих довідок МСЕК позивачу не завдано моральної шкоди. Представник відповідача, ВАТ«КЗВВ» в судовому засіданні позовні вимоги не визнав і суду пояснив, що вини відповідача немає, в тому що позивач став інвалідом 2групи. Позивач був звільнений згідно до діючого трудового законодавства й на підставі його заяви. Згоду на звільнення позивача дала профспілкова організація. Позивач травму на виробництві не отримував за період роботи. Заяву про звільнення позивач надав 31.03.2006 року, в якій просив звільнити його 31.03.2006 року в зв»язку з призначенням йому 2 групи інвалідності. У відповідача не має ніяких підстав виплачувати позивачу моральну шкоду. Представник Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Краматорську у судовому засіданні вважає, що позовні вимоги позивача безпідставні і не підлягають задоволенні. Позивач серед постраждалих , інвалідів, які отримують соціальні виплати у зв'язку з травмою на виробництві або професійного захворювання у відділенні Фонду не стоїть на обліку. Справа як на постраждалого [PERSON]. до відділення Фонду не передавалась. Відповідно до Наказу МОЗУ України № 212 від 22.11.195 року, тільки за висновком МСЕК встановлюється факт моральної шкоди спричинений потерпілому. Позивачем не надані такі висновки, а виходячи з наданих довідок МСЕК позивачу не завдано моральної шкоди. Суд вислухавши думку сторін, проаналізувавши зібрані по справі докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні було встановлено, 01.04.2004 р. позивач був прийнятий на роботу до відповідача охоронником профілакторію, що підтверджується наказом №5189-к від 31.03. 2004р. ( т.1 а.с. 4, 72). Наказом №181 к від 07.04.2006 р. позивач звільнений на підставі п.2 ст. 40 КЗ п П України ( виявленої невідповідності працівника його виконуваній роботі у зв'язку зі станом здоров'я , яке перешкоджає продовженню даної роботи) з 31.03.2006 р. (т.1 а.с.40). Відповідно посвідчення й довідки [PERSON]. являється інвалідом 3 групи з 25.04.2001 р., причина інвалідності - загальне захворювання ( т.1 а.с.16,73). Відповідно довідки виданої МСЕК [PERSON]встановлена 2 група інвалідності 29.03.2006 р.. Причина інвалідності загальне захворювання. (т.1- а.с.46). Відповідно заяви від 31.03.2006 року [PERSON]. просить його звільнити в зв'язку з установленням йому 2 групи інвалідності. З 31.03.2006 року позивач не приступив до виконання своєї роботи, з 07.04.2006 року позивач ознайомлений з наказом про звільнення та з ним проведено розрахунок, про що не заперечують сторони ( т.1- а.с. 40-47). Відповідно до архівної довідки від 12.02.2008 року [PERSON]. працював на ВАТ КЗВВ з 12.10.1999 року по 02.01.2000 року на посадах майстра участка, 25.04.2001 року МСЕК встановив позивачу 3 групу інвалідності. 02.01.2002 року МСЕК встановив йому 2 групу інвалідності та вказав, що позивач не працездатний, в зв'язку з цим на підставі наказу № 30-к від 14.01.2002 року [PERSON]. звільнений по п.2 ст.40 КЗпП України ( виявленої невідповідності працівника його виконуваній роботі у зв'язку зі станом здоров'я , яке перешкоджає продовженню даної роботи). Довідкою МСЕК від 08.01.2004 року [PERSON]. встановлено 3 групу інвалідності, причина інвалідності - загальне захворювання. З 01.04.2004 року позивач прийнятий на посаду охоронця . У всіх довідках МСЕК вказується на те, що позивачу протипоказано важкий фізичний труд та психоемоційні загрузки. Відповідно довідки МСЕК від 07.11.2006 року позивачу встановлено 2 групу інвалідності безстроково та трудова діяльність протипоказана.(т.2- а.с.43-47). На час звільнення позивача, згідно довідки ВАТ КЗВВ та звіту про наявність вакансій, які надавав ВАТ КЗВВ до центру зайнятості у ВАТ КЗВВ були такі вакансії: обрубник, формувальник, токар, токар-розточувальник, озеленитель, вед. інженер конструктор. Відповідно до робочих інструкцій цих посад, посади вимагають фізичний труд або спеціальні знання ( т.1- а.с.211-212, 232-241; т.2- 64-69 ). З'ясування питання працевлаштування позивача на одну із вакансій в судовому засіданні показала, що [PERSON]. на них працювати не може, за станом свого здоров'я, про що не заперечує позивач. Відповідно до ст.. 237-1 КЗпП України відшкодування власником моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно ст.. 233КЗпП України працівник може звернутись з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до міського суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Згідно п.3.8. Наказу МОЗ України № 212 від 22.11.1995 року під моральною шкодою розуміють фізичні і моральні страждання, спричиненні потерпілому в результаті трудового каліцтва чи іншого ушкодження здоров»я. При встановленні факту моральної шкоди МСЕК враховує як характер каліцтва чи іншого ушкодження здоров»я, так і залишкову працездатність потерпілого. Висновком медичних органів як підставою для відшкодування моральної шкоди може бути висновок лікаря - психіатра лікувально профілактичного закладу, або лікарсько - консультаційної чи медико - соціальної експертної комісії про стрес, якого зазнав потерпілий у результаті трудового каліцтва чи професійного захворювання, чи їх наслідків, про депресію чи інші негативні вияви стану потерпілого. [PERSON]. в позовній заяві просить визнати відповідача (ВАТ КЗВВ) винним у заподіянні йому значного ушкодження здоров'ю й зобов'язати відповідача сплатити на його користь 30000 гривень моральної шкоди. В судовому засіданні не було встановлено, що відповідач порушив законні права позивача та завдав шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'ю [PERSON]. при виконанні ним трудових обов'язків у відповідача та при його звільненні. Позивач не надав суду доказів, що з вини відповідача він став інвалідом 2 групи та мав факт незаконного звільнення, який призвів до моральної шкоди у розмірі 30 000 гривень, які повинен виплатити відповідач. При таких обставинах, суд не має жодних доказів, що відповідач винний у заподіянні значного ушкодження здоров'ю [PERSON]., внаслідок чого позивачеві були причинена моральна шкода. Суд не встановив вину відповідача і причиний зв'язок між хворобою [PERSON]. і діями відповідача , позивачем пропущені строки звернення до суду, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed