Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-10 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] та в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] примусове виселення, визнання їх такими, що втратили право на користування житлом та відшкодування моральної шкоди та [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], виконавчого комітету Лубенської міської ради про визнання лубенської міської ради від 23.02.2004 року за № 6/70, свідоцтва про право власності на житло від 23.02.2004 року, рішення Лубенської міської ради за № 198 від 28.08.2002 року та державного акту про право власності на землю - недійсними. В позові вказали, що в зв'язку з тим, що відповідачі продовжують порушувати їх право на приватну власність, закрили кімнату, яка належить їм на праві приватної власності і створюють вигляд що вони цією кімнатою користуються, чим завдають їм моральної і матеріальної шкоди. В травні 2004 року позивачі звернулися до суду з позовними вимогами по відповідачів про усунення перешкод в користуванні приватизованим житлом. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 23.02.2004 року орган приватизації виконавчого комітету м.Лубни посвідчив, що будинок, який знаходиться за адресою [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної власності [PERSON], [PERSON]., [PERSON]., [PERSON] в рівних долях. Приміщення яке належить позивачам на праві приватної власності складається з кімнати 1-2 розміром 9,3 кв.м., кімната 1-3 розміром 15,4 кв.м., кімната 1-5 розміром 9,6 кв.м., кімната 1-4 розміром 10,4 кв.м., коридор 1-1 розміром 5,2 кв.м., тамбур 1 розміром 9,3 кв.м. Кімнату 1-3 розміром 15,4 кв.м. і кімнату 1-2 розміром 9,3 кв.м. самовільно зайняли відповідачі. Закрили вказане приміщення на свої замки і позивачі не мають можливості користуватися своєю власністю. Добровільно звільнити вказані кімнати вони відмовляються, чим завдають позивачам матеріальної та моральної шкоди. В спірному приміщенні відповідачі ніколи не перебували на реєстраційному обліку, з ними не було заключено договору найму житлового приміщення. 23 лютого 2004 року відповідачі добровільно переїхали жити в свій приватний будинок і тому будь -яких перешкод на видачі свідоцтва про право на власність нам в органу приватизації не було. Відповідачі втратили право на користування житлом, яке займали тимчасово, без реєстрації, без заключення договору найму житлового приміщення, без оплати за послуги і на той час уже підлягали виселенню без надання іншого житлового приміщення. Своїми діями відповідачі завдають позивачам моральної шкоди. Завдяки незаконним діям відповідачів позивачі виведені з нормального ритму життя. Вони вимушені витрачати свої зусилля на звернення до юристів, що впливає на стан їх здоров'я. Неповнолітня дитина не має нормальних умов для проживання та спілкування із соїми друзями та знайомими. Таке поводження відповідачів завдає позивачам моральної шкоди яку вони оцінюють в 2000 грн. Прохають суд винести рішення яким усунути перешкоди в користуванні приватним житлом по[ADDRESS] шляхом примусового виселення відповідачів з кімнат 1-3 розміром 15,4 кв.м. та 1-2 розміром 9,3 кв.м. в приватний будинок по [ADDRESS], визнати відповідачів такими що втратили право користування тимчасовим житлом по[ADDRESS] з 27.12.2003 року, стягнути з відповідачів [PERSON].,[PERSON]. солідарно моральну шкоду на користь позивачів-відповідачів [PERSON]., [PERSON], [PERSON], [PERSON]. в розмірі 2000 грн., стягнути з відповідачів [PERSON].,[PERSON]. солідарно на користь [PERSON] судові витрати. Відповідачі-позивачі [PERSON].,[PERSON]. в своїй позовній заяві вказали, що наказом № 69-К від 30.10.1987 року [PERSON]. був прийнятий на роботу водієм в Лубенський рай ДРСУ. В зв'язку з тим, що йому не було де проживати, то з усного розпорядження начальника та головного інженера була надана однокімнатна квартира в [ADDRESS]. Дана квартира складалася з кімнати площею 15,4 кв.м. та кухні площею 9,3 кв.м. В будинку [ADDRESS] було дві однокімнатні квартири. З січня 1988 року відповідач-позивач почав проживати в однокімнатній квартирі, в іншій квартирі проживала сім'я [PERSON]. В квітні 1988 року [PERSON]. одружився з гр. [PERSON]., яка після реєстрації шлюбу взяла прізвище - [PERSON] і в листопаді 1988 року у них народилася дочка [PERSON]. В 1997 році однокімнатну квартиру, де проживала сім'я [PERSON] зселилася сім'я [PERSON]. В користуванні 2-х сімей знаходилася веранда та коридор. Згідно рішення Лубенського міськвиконкому від 24.07.2002 року за № 178 сім"я [PERSON] була зареєстрована в будинку [ADDRESS]. Відповідачам-позивачам було відмовлено в реєстрації по тій причині, що [PERSON] та [PERSON]. не дають згоди на реєстрацію в даному будинку, хоча про прописку в даному будинку вони ставили питання одночасно. Відповідач-позивач в травні 2003 року звертався зі скаргою до Голови Лубенського міськвиконкому по питанню прописки його сім"ї в будинку [ADDRESS], але відповіді не отримав. Після чого звернувся зі скаргою до Лубенського міжрайонного прокурора і листом від 04.07.2003 року за № 403 йому було повідомлено, що прокурором внесено протест на рішення міськвиконкому № 178 від 26.07.2002 року, але результат розгляду протесту йому не відомий. Рішенням Лубенського міськвиконкому від 28.08.2002 року за № 198 позивач-відповідач [PERSON] приватизували земельну ділянку площею 515 кв.м., яка знаходиться біля будинку [ADDRESS] і на підставі цього рішення на прізвище - [PERSON] був виданий державний акт на приватизовану землю. Хоча сім"я відповідачів-позивачів [PERSON] проживає в даному будинку і користується землею біля нього. Згідно рішення Лубенської міської ради від 06.02.2004 року було вирішено дати згоду на прийняття до власності територіальної громади міста Лубни будинок [ADDRESS]. І не зважаючи на те, що Лубенський міськвиконком знає, що будинку постійно проживає дві сім"ї в 2-х однокімнатних квартирах 23.02.2004 року видає Розпорядження за № 6/40 про приватизацію будинку [ADDRESS] тільки сім"ї [PERSON]. В той же день, 23.02.2004 року, сім"ї [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на будинок [ADDRESS], але в даному будинку з 1988 року і по даний час постійно проживає сім"я відповідачів-позивачів [PERSON], які також мають право на приватизацію. Відповідачі-позивачі [PERSON] прохають суду византи недійсним Розпорядження Лубенської міської ради від 23.02.2004 року за № 6/40, свідоцтва про право власності на житло від 23.02.2004 року за № 261272 на будинок по [ADDRESS]на праві спільної власності гр.гр. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], рішення Лубенської міської ради від 28.08.2002 року за № 198, державного акту про право власності на землю на гр. [PERSON], стягнути з позивачів-відповідачів всі судові витрати. В судовому засіданні позивачі-відповідачі та їх представник позовні вимоги відповідачів-позивачів не визнали, прохали в їх задоволенні відмовити. Свої позовні вимоги підтримали прохали їх задовільнити в повному обсязі. Відповідачі-позивачі та їх представник позовні вимоги позивачів-відповідачів не визнали, прохали в їх задоволенні відмовити. Свої позовні вимоги підтримали та прохали їх задовольнити. Представник Лубенської міської ради - Синявська Тамара Григорівна позовні вимоги [PERSON], [PERSON]., [PERSON] підтримувала, а заявлений позов [PERSON].,[PERSON]. [PERSON]. не визнавала посилаючись на те, що коли власником житла за адресою [ADDRESS] стала територіальна громада, і коли [PERSON] був придбаний будинок їм було відмовлено в приватизації і виділенні земельної ділянки. Представник служби у справах неповнолітніх , представники земельного відділу та Лубенського МБТІ в судове засідання не з"явилися, надали суду письмові заяви в яких прохають справу розглянути без їх участі, при вирішенні даного питання покладаються на рішення суду. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до слідуючого [PERSON], [PERSON]. та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON].,[PERSON] та [PERSON]. про усунення перешкод в користуванні приватним житлом по[ADDRESS], шляхом примусового виселення відповідачів з кімнат 1-3 розміром 15,4 кв.м. та 1-2 розміром 9,3 кв.м. в приватний будинок який вони мають по [ADDRESS], та визнати відповідачів такими, що втратили право користування тимчасовим житлом по[ADDRESS]. В зв"язку з цим [PERSON].,[PERSON]. та [PERSON]. в свою чергу звернулися із зустрічними позовними вимогами до [PERSON], Лубенської міської ради про визнання приватизації будинку [ADDRESS] недійсною, а також частково недійсним свідоцтва про право власності на нього. Судом встановлено, що сторони були поселені в будинок [ADDRESS] на підставі усного розпорядження адміністрації Лубенського ДРСУ-9, правонаступником якого є Лубенський "Райавтодор", без ордеру на вселення. 30.07.2002 року [PERSON] та [PERSON]. були зареєстровані у вказаному будинку разом з неповнолітніми дітьми. Сім"ї [PERSON] було відмовлено в реєстрації. Рішення Лубенської міської ради № 123 від 06.02.2004 року спірний будинок було передано у власність територіальної громади м.Лубни, а 23.02.2004 року вказаний будинок був переданий у власність [PERSON] та [PERSON]. Між тим встановлено, що [PERSON]. та[PERSON]. у 2002 році придбали недобудований будинок по [ADDRESS] в якому проживають з 27 грудня 2003 року і по даний час. Під час огляду помешкань по[ADDRESS] та будинку [ADDRESS] в судовому засіданні виявлено в кімнатах 1-3 розміром 15,4 кв.м. в будинку № 123 досить тривалий час ніхто не проживає, там відсутній будь-який одяг, білизна, посуд, меблі, освітлення, тобто відсутні будь-які ознаки проживання [PERSON] в спірному будинку. У свою чергу судом встановлено дійсне місце постійного проживання [PERSON]. та його сім"ї в будинку [ADDRESS], який при огляді судом виявився добротним, з підведеним газом, опаленням, струмом, водопроводом, тобто повністю готовим для проживання. При цьому, суд приходить до висновку, що [PERSON]. навмисно не здає вказаний будинок в експлуатацію, для того щоб підтвердити свої надумані обставини заявлені в позовних вимогах, не дивлячись на те, що молода сім"я [PERSON] з неповнолітніми дітьми проживають в нестерпних умовах. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд вважає, що заявлений позов [PERSON], [PERSON]. та [PERSON] про визнання сім"ї [PERSON] втратившими право на користування жилим приміщенням у зв"язку з переїздом в інше місце для постійного проживання підлягає задоволенню. Приймаючи до уваги обставини справи, що виходять із спірних житлових правовідносин суд відмовляє [PERSON] у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної (немайнової) шкоди. В судовому засіданні також встановлено, що на момент коли власником житла по [ADDRESS]стала територіальна громада м.Лубен [PERSON] був придбаний будинок, а тому їм вірно було відмовлено в приватизації та виділенні земельної ділянки. На підставі викладеного,

Outcome: partial