Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-05 00:00:00

В квітні 2008 року [PERSON]. звернулася з позовом до Чернівецької міської ради про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно. В позові посилається на те, на підставі рішень виконавчого комітету Чернівецької міської ради народних депутатів від 21.04.1987 р. №120/4, від 17.05.1988 р. №140/5 та від 19.07.1988 р. №188/7 їй було виділено земельну ділянку розміром 0,06 га по [ADDRESS]під індивідуальне будівництво. 12.08.1988 року з нею був укладений типовий договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності за вищевказаною адресою. На підставі Державних актів на право приватної власності на землю від 01.03.2000 року, та 07.03.2000 року за адресою [ADDRESS] позивачці була передана земельна ділянка площею 0,1000 га в приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд, та земельна ділянка площею 0,4355 га. для ведення особистого підсобного господарства. на цих земельних ділянках позивачка самочинно збудувала житловий будинок літ. «А» загальною площею 134,60 кв.м. в тому числі житловою 79.40 кв.м., літню кухню літ. «Б», гараж літ «В», літню кухню літ «Г», гараж літ. «Ж», сарай котельню літ. «Е», котельню-лазню літ. «Д», погріб літ. -пг, криницю -І, колонку №4 та вигрібну яму №5. Разом з тим, були виготовлені технічні креслення, на будівлі та споруди на території будинковолодіння по [ADDRESS], які погоджені архітектором Садгірського району, міськСЕС та СДПЧ-3 по охороні Садгірського району. Просить суд визнати за нею право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, розташоване по [ADDRESS]. В попереднє судове засідання позивачка не з'явилась, надавши заяву з проханням розглядати справу у її відсутності. Представник Чернівецької міської ради в попереднє судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву про визнання позовних вимог [PERSON]. в повному об'ємі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 01.03.2000 року, позивачці була передана в приватну власність земельна ділянка площею 0,1000 га. за адресою [ADDRESS] для будівництва обслуговування житлового будинку та господарських споруд, та згідно Державного акту на право постійного користування землею від 07.03.2000 року була надана земельна ділянка площею 0,4355 га. для ведення особистого підсобного господарства. (а.с.6-7) Згідно інвентарній справі та відповідно обмірним кресленням, (а.с.9-15), після здійснення самовільного будівництва будинковолодіння по [ADDRESS] складається з: житлового будинку літ. «А» загальною площею 134,60 кв.м. в тому числі житловою 79.40 кв.м., літньої кухні літ. «Б», гаражу літ «В», літньої кухні літ «Г», гаражу літ. «Ж», сараю котельні літ. «Е», котельні-лазню літ. «Д», погребу літ. - пг, криниці -І, колонки №4 та вигрібної ями №5, огорожі №1-3 (а.с.8-19) Згідно зі ст. 376 ЦК України, житловий будинок, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані без належного дозволу чи належно затвердженого проекту. Той факт, що житловий будинок побудований без належно затвердженого проекту, підтверджується інвентарною справою Чернівецького комунального бюро технічної інвентаризації. Із висновку міськСЕС № 2658/0202 від 27.05.2003 року (а.с.5), та експертного висновку СДПЧ-3 по охороні Садгірського району № 64 від 03.06.2003 року (а.с.4), вбачається, що самовільно побудований будинок та господарські будівлі до нього придатні до експлуатації. Таким чином, самовільно збудований житловий будинок під літ. А., загальною площею 134,60 кв.м. в тому числі житловою 79.40 кв.м, та господарські будівлі до нього за адресою [ADDRESS] є технічно можливим для вводу в експлуатацію та не порушує прав чи інтересів інших осіб. У відповідності до вимог ч. 5 ст. 376 ЦК України суд вважає, що за [PERSON] можливо визнати право власності на будинковолодіння, що є ізольованим, не має приміщень загального користування і є окремим об'єктом цивільно-правових угод [ADDRESS] , оскільки це не порушує права та інтереси інших осіб. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved