Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-09 00:00:00

[PERSON] на праві приватної власності належить нерухоме майно, яке складається з житлового будинку з належними до нього господарчими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Вказане нерухоме майно складається з житлового будинку - А, загальною площею 98.5 кв.м, житловою площею 55.9 кв.м., та господарчих і побутових будівель та споруд: сарай - Б, кухня - В, погріб - Г, сарай - Д, навіс - Е, гараж - Ж, майстерня - З, сарай - И, лазня - К, споруди, огорожі № 1-5. Підставою виникнення права власності на вказане нерухоме майно є свідоцтво про право на спадщину, посвідчене Антрацитівською міською державною нотаріальною конторою (реєстр № 2-1932 від 25 грудня 2004 року). Право власності за нею зареєстроване в Антрацитівському БТІ 26 травня 2005 року, реєстраційний номер 9300503. 3 січня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON], який діяв від імені [PERSON] за дорученням, яке посвідчене Антрацитівською міською державною нотаріальною конторою 13 вересня 2006 року та зареєстроване в реєстрі за № 2-450, був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого він продав, а [PERSON] купив житловий будинок з належними до нього господарчими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. При укладенні договору купівлі-продажу нерухомого майна сторонами було погоджено всі істотні умови купівлі-продажу. Зокрема, щодо ціни, передачі майна у власність, оформлення договору в нотаріальній конторі тощо. 03 січня 2008 року [PERSON] заплатив [PERSON] готівкою 20000 грн., що підтверджується його розпискою, а потім він розрахувався і з [PERSON], передав [PERSON] ключі від будинку і всі правовстановлюючі документи, дозволив позивачу туди переїхати та взяв на себе обов'язок оформити договір купівлі-продажу нотаріально у термін до 1 березня 2008 року. [PERSON] виконав усі умови нашої угоди: переїхав у вказаний будинок та з того часу постійно мешкає с родиної у ньому, сплачує усі комунальні послуги. Проте до теперішнього часу ні відповідач, ні [PERSON] не здійснили дій щодо оформлення нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, в зв'язку з чим [PERSON] змушений звернутися до суду з даним позовом. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримує, відповідач [PERSON] позов визнав. На підставі ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом досліджені всі докази, надані сторонами. Клопотань про витребування та дослідження по справі інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі доказів, наданих сторонами і досліджених в судовому засіданні. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази та оцінивши усі докази по справі в їх сукупності суд приходить до наступних висновків: Дійсно, 3 січня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON], який діяв від імені [PERSON] за дорученням, яке посвідчене Антрацитівською міською державною нотаріальною конторою 13 вересня 2006 року та зареєстроване в реєстрі за № 2-450 (а.с.21-22), був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого він продав, а [PERSON] купив житловий будинок з належними до нього господарчими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. При укладенні договору купівлі-продажу нерухомого майна сторонами було погоджено всі істотні умови купівлі-продажу. Зокрема, щодо ціни, передачі майна у власність, оформлення договору в нотаріальній конторі тощо. 03 січня 2008 року [PERSON] заплатив [PERSON] готівкою 20000 грн., що підтверджується його розпискою (а.с.23), а потім він розрахувався і з [PERSON], передав [PERSON] ключі від будинку і всі правовстановлюючі документи, дозволив позивачу туди переїхати та взяв на себе обов'язок оформити договір купівлі-продажу нотаріально у термін до 1 березня 2008 року. [PERSON] виконав усі умови нашої угоди: переїхав у вказаний будинок та з того часу постійно мешкає с родиної у ньому, сплачує усі комунальні послуги. Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як вбачається із ст. 392 ЦК України: „Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності”. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне чи часткове виконання договору, але одна зі сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Суд уважає, що сукупність добутих доказів у справі вірогідно підтверджує, що визнання за [PERSON] права власності на нерухоме майно, яке складається з житлового будинку - А, загальною площею 98.5 кв.м, житловою площею 55.9 кв.м., господарчих і побутових будівель та споруд: сараї - Б,Д,И, кухня - В, погріб - Г, навіс - Е, гараж - Ж, майстерня - З, лазня - К, споруди, огорожі № 1-5, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. є законним та обґрунтованим. На підставі викладеного,

Outcome: approved