Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-25 00:00:00

[PERSON]. звернулась до Краматорського міського суду Донецької області з позовом про: - визнання недійсним дисциплінарного стягнення та поновлення на роботі; - стягнення грошей за затримку виплати заробітної плати; - стягнення компенсації за тарифну відпустку 1996-1997 рік, 1998-1999 рік, 2006-2007 рік; - стягнення грошової допомоги за сумлінну працю за 2006-2007 рік; - стягнення грошової допомоги на оздоровлення; - зобов'язання виплатити командировочні витрати в зв'язку з відрядженням з 04.01 по 31.01.2000 року, - стягнення моральної шкоди в розмірі 40000 гривень. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, та просила задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача Богдан О.В., позов не визнала, та суду пояснила, що згідно наказу № 48 від 26.11.1999 року за порушення норм та правил праці [PERSON]. було оголошено догану. Згідно наказу № 60 від 25.01.2001 року [PERSON]. за допущені порушення було оголошено догану. Згідно наказу № 48 від 02.12.2005 року [PERSON]. за допущені порушення оголошено попередження. Згідно наказу № 58-а від 30.12.2005 року за порушення трудової дисципліни [PERSON]. оголошено догану. Наказом № 161 від 18.06.2007 року [PERSON]. було звільнено за прогул. 12.06.2007 року [PERSON]. не була на роботі без поважних причин. Представник відповідача Сокол Л.М. позов не визнала та суду пояснила, що у викладача є методичні дні. Коли треба йти до бібліотеки, то потрібно ставити до відома керівництво училища. 12.06.2007 року [PERSON]. не відпрошувалась до бібліотеки. Вона була відсутня на робочому місті без поважних причин. Представник відповідача Ворошило Т.О. позов не визнала та суду пояснила, що згідно представленим наказам позивачка брала всі тарифні та додаткові відпустки, тому вона не має права на компенсацію. Доплата за сумлінну працю за 2006-2007 рік не виплачувалась нікому, тому що училище - це бюджетна організація, а її бюджет, який затверджує управління освіти та науки Донецької області, на відповідний рік, не затвердило. Позивачка дійсно була в командировці з 04.01 по 31.01.2000 року, але вказані витрати їй не було виплачено. Вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши зібрані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно наказу 161 од від 18.06.2007 року позивачку було звільнено на підставі п. 4 ст. 40 КЗПП України, за прогул. Як вбачається з докладної записки Богдан О.В. та акту від 16.12.2007 року позивачка була відсутня на роботі 12.06.2007 року без поважних причин. Згідно письмових пояснень позивачки від 13.06.2007 року вона не заперечувала, що не відпрошувалася у керівництва 12.06.2007 року для походу у юридичну консультацію для особистої консультації. Згідно протоколу засідання комісії по прийому та звільненню з роботи комісія постановила клопотати перед адміністрацією училища про звільнення позивачки з роботи за ч.4 ст. 40 КЗПП України. Доводи позивачки про те, що вона 12.06.2007 року знаходилася в бібліотеці ім. Горького суд не бере до уваги, оскільки вони спростовуються формуляром читача з якого вбачається що позивачка записалася в бібліотеку на 23.06.2007 року і за 12.06.2007 року відмітки у формулярі відсутні. Згідно копій наказів про надання тарифної відпусток відповідач не має перед позивачем заборгованості по компенсації за невикористану відпустку. Як вбачається зі ч.4 ст. 40 КЗПП України - трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що при звільненні позивачки з роботи адміністрацією Краматорського вищого професійного машинобудівного училища не було порушено ні яких норм трудового законодавства. Крім того, норми трудового законодавства не було порушено за час роботи позивачки, при наданні їй чергових та додаткових відпусток. Як встановлено в судовому засіданні позивачка дійсно не отримала кошти в зв'язку з відрядженням з 04.01 по 31.01.2000 року, але вини відповідача з цього приводу не встановлено, крім того, строки, передбачені ст.233 КЗпП України порушено, тому в стягненні моральної шкоди треба відмовити.

Outcome: partial