Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

19.05.2008 р. позивачка подала в суд цей позов з такими мотивами. 30.04.2001 р. [PERSON] склав заповіт, за яким розпорядився після своєї смерті передати позивачці земельну ділянку пл. 0,1848 га в ур. “Кобилинець” в с.Репинне. [INFO] р. [PERSON] помер. Після його смерті у межах 6-и місячного строку заяву про прийняття спадщини подав син померлого в Міжгірську держнотконтору, однак 22.04.2008 р. звернувся до позивачки, якій передав державний акт на право приватної власності на землю, зазначену в заповіті його померлого батька, копію свідоцтва про смерть, а також розписку про те, що не має претензій до спадщини на цю ділянку і не заперечує, щоб вона успадкувала таку за вказаним вище заповітом. Однак на той час сплив 6-и місячний строк для прийняття спадщини, а тому державний нотаріус відмовила їй у відкритті спадкової справи і прийнятті заяви. Позивачка позов підтримала і акцентувала увагу суду на тому , що покійний [PERSON] ще за життя дозволив їй використовувати цю землю. Представник третьої особи з Міжгірської держнотконтори пояснила, що заповіт, на який посилається позивачка, на її думку, змінений змістом останнього заповіту померлого [PERSON], посвідченого 04.07.2006 р. секретарем Репинської сільської ради, первісний заповіт [PERSON] не внесений до реєстру, а тому вона не заперечує щодо задовольнення позову, однак ймовірніше відмовить позивачці у видачі свідоцтва про право на це спадкове майно. Третя особа [PERSON] з позовом погодився, підтвердив обставини, зазначені у ньому і пояснив, що дійсно його батько за життя дозволив позивачці користуватися цією земельною ділянкою, склав заповіт, який не стосується заповіту 2006 р. на його користь, і саме тому він відмовився від цього спадкового майна на користь позивачки, передав їй необхідні документи і не вказав це майно в заяві про прийняття спадщини. З позовом також погодився сільський голова с. Репинне як третя особа в справі. Оцінивши позиції учасників судового розгляду, їх пояснення, подані документи, суд вважає, що позов слід задовольнити , виходячи з такого. 30.04.2001 р. [PERSON] склав заповіт, за яким розпорядився після своєї смерті передати [PERSON] (позивачці) земельну ділянку пл. 0,1848 га в ур. “Кобилинець” в с. Репинне. Цей заповіт посвідчений приватним нотаріусом того ж дня за реєстровим № 887. Як видно із витягу зі спадкового реєстру, поданого державним нотаріусом, указаний заповіт має стан чинного, як і інші заповіти, вказані в цьому реєстрі, складені пізніше [PERSON]. Заповідач помер [INFO] р., що стверджено свідоцтвом про смерть. Як видно із змісту державного акту серії [NUMBER], виданого 27.12.1995 р. Репинською сільською радою, [PERSON] був власником трьох земельних ділянок, і т.ч. й в ур. “Кобилинець” в с.Репинне пл. 0,1848 га для ведення особистого підсобного господарства. За довідкою з сільської ради № [NUMBER] від 15.05.2008 р. ця земельна ділянка за життя [PERSON] не відчужувалась. За змістом пояснень третьої особи, в т.ч. й письмових, поданих раніше, [PERSON] не заінтересована особа (син померлого [PERSON]) і спадкоємець по іншому заповіту померлого, він не претендує на цю земельну ділянку саме з мотивів, зазначених у позові. З пояснень державного нотаріуса видно, що спадкова справа за заповітом [PERSON], зазначеним у позові не відкривалась. Отже, причини неподання позивачкою в межах 6-и місячного строку заяви про прийняття спадщини за вказаним заповітом після смерті [PERSON], слід визнати поважними, оскільки [PERSON] дійсно мешкає в м. Суми, з документами приїхав у с.Репинне тільки 22.04.2008 р. і передав такі позивачці. Встановлене дає підстави застосувати ст. 1272 ч. 3 ЦК України. Судових витрат до стягнення чи повернення не має.

Outcome: approved