Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-26 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з позовом до СТОВ «Травневе» про стягнення заробітної плати, компенсації за її несвоєчасну виплату, моральної шкоди, заборгованості за сільськогосподарську продукцію та судових витрат , мотивуючи позов тим, що він працював різноробочим ТОВ «Травневе» по 2007 року. Товариство з ним по заробітній платі не розрахувалось в повному обсязі і по його власним розрахункам заборгованість становить близько 5000 грн.. а також компенсація за несвоєчасну виплату заробітної плати повинна також становити 4500 грн. В наслідок тривалої невиплати заробітної плати він зазнав моральних страждань і завдану відповідачем моральну шкоду він оцінює в 5000 грн. В судовому засіданні позивач збільшив позовні вимоги і просить суд до сум вказаних в позові також стягнути з відповідача заборгованість за сільськогосподарську продукцію. Третя особа на стороні відповідача [PERSON]. Висловилась, що позов має бути задоволено. Представник відповідача Катренко С.М. в судове засідання не з»явилась. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, натомість надіслала до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнає частково, а саме суму боргу перед позивачем згідно наданих товариством офіційних довідок по заборгованості. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи і розглянувши позов в межах позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних міркувань. Згідно ст. 116 КЗпП України- при звільнені працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно ст. 117 КЗпП України - в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в ст. 116 цього Кодексу при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно ст. 655 ЦК України - за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов»язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає, або зобов»язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно вироку Корюківського районного суду Чернігівської області від 14 березня 2008 року згідно якого [PERSON]. було засуджено за скоєння злочинів передбачених ч.1 ст. 175 та ч.1 ст. 366 КК України - встановлено, що [PERSON]. за період з березня 2005 року по грудень 2007 року працюючи директором СТОВ «Травневе» безпідставно не виплачувала заробітну плату працівникам підприємства за вказаний період і заборгованість становила 25261,36 грн. Згідно довідки від 12.05.2008 року № 65 виданої ТОВ «Травневе» - заборгованість по заробітній платі станом на 01.05.2008 року [PERSON] становить 54 грн. 43 коп., а компенсація за її несвоєчасну виплату становить 10 грн.52 коп. Згідно довідки від 24.06.2008 року № 94 виданої ТОВ «Травневе» - заборгованість позивачу за сільськогосподарську продукцію станом на 01.06.2008 року становить 1422 грн. Отже виходячи з вище викладеного суд враховуючи, що довідки видані відповідачем відносно заборгованостей перед позивачем є належними, так-як видані офіційно посадовою особою і саме вказані в них суми підлягають стягненню. Що стосується сум вказаних у вироку Корюківського районного суду Чернігівської області від 14 березня 2008 року згідно якого [PERSON]. було засуджено за скоєння злочинів передбачених ч.1 ст. 175 та ч.1 ст. 366 КК України, то в даному вироку вказані загальні суми невиплат заробітної плати певним працівникам господарства без конкретної суми кожному працівнику, тому виходячи з його змісту неможливо визначити кому яку суму заборгувало господарство. Позивач вказуючи в позовній заяві, що на його думку та за його розрахунками відповідач винен йому 5000 грн. та 4500 грн. компенсації за її несвоєчасну виплату, не надав суду жодного доказу в підтвердження своїх заявлених позовних вимог, тому вони судом не можуть бути задоволені. Що стосується стягнення моральної шкоди з відповідача на користь позивача за несвоєчасну виплату заробітної плати, то дана позовна вимога також не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 237-1 КЗпП України - відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Позивач не надав суду жодного доказу, що несвоєчасна виплата заробітної плати в незначній сумі 54 грн. 43 коп. призвела до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Що стосується позовної вимоги що стягнення судових витрат, а саме витрат на правову допомогу адвоката в сумі 200 грн., то дана позовна вимога задоволенню не підлягає, так-як наявна в матеріалах справи квитанція (а.с.9) не може братись судом до уваги як належний доказ, так-як відсутні належні реквізити, зокрема мокра печатка при видачі даної квитанції. Інші судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на кристь держави у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial