Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свї вимоги тим, що 06.12.1960 р. вона зареєструвала шлюб з [PERSON] та стала проживати з ним у будинку [ADDRESS], який збудовний ним у період першого шлюбу. Рішенням суду, при поділі домоволодіння, за ним було визнано право власності на 66/100 частки будинку у вигляді кімнати 1-4 площею 12,8 кв.м. В період їх шлюбу ними спільно були добудовані кімнати та площа будинку збільшилося до 44,4 кв.м. Крім того, провели у будинок воду, газ, опалювання, збудували гараж, сарай. [INFO] [PERSON] помер. 10.07.2002 р. 3-ю Сімферопольською державною нотаріальною которою їй та дітям - [PERSON], [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину у вигляді &frac34; часток спадкового майна та [PERSON] - доньці від першого шлюбу, &frac14; частка. Вважає будинок за вказаною вище адресою спільним майном подружжя, в зв”язку з тим, що у період шлюбу це майно значно збільшилося у цінності. В зв”язку з викладеним, просила визнати частково недійсними свідоцтва про право на спадщину від 10.07.2002 та 20.08.2002 р., визнати домоволодіння [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя, визнати за нею право власності на 5/8 часток домоволодіння. Також просила поновити їй строк звернення до суду, в зв”язку з тим, що свідоцтво про спадщину отримала лише через шість років після смерті чоловіка, про порушення свого права дізналася у 2007 р., коли [PERSON] звернулася до суду. Позивачка та її адвокат в судовому засіданні позов підтримали, за мотивами, наведеними у заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов визнали, пояснили, що не заперечують проти задоволення позовних вимог, дійсно в період шлюбу батьки добудували декілька кімнат до будинку та мати має право на збільшення її частки у цьому будинку. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з”явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Представник 3-ї Сімферопольської державної нотаріальної контори в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] видано у відповідності до закону. А саме по &frac14; частки спадкового майна на кожного спадкоємця. Спірне домоволодіння було придбане спадкодавцем до шлюбу з позивачкою, на момент смерті йому належало 66/100 його часток, які спадкуються ними у рівних частках. Також не визнала вимоги про поновлення строку звернення до суду, пояснила, що при видачі свідоцтва про право на спадщину, позивачка звернулася із заявою про видачу їй свідоцтва на &frac12; частку спадкового майна, в тому числі від 66/100 часток спірного домоволодіння та відповідною постановою їй у цьому було відмовлено та роз”яснено її право звернутися до суду. Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступного. Судовим розглядом встановлено, що 06.12.1960 р. [PERSON] та [PERSON](після шлюбу [PERSON]) зареєстрували шлюб. [INFO] [PERSON] помер. 10.08.2002 р. третьою Сімферопольською державною нотаріальною конторою [PERSON], [PERSON] та [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за законом у рівних частках кожному після смерті [PERSON] у вигляді 3/4 частки його майна, яке складається з 66/100 часток жилого будинку [ADDRESS] та грошового внеску в Ощадбанку. 20.08.2002 р. третьою Сімферопольською державною нотаріальною конторою [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її батька [PERSON] у вигляді &frac14; частки його майна, яке складається з 66/100 часток жилого будинку [ADDRESS] та грошового внеску в Ощадбанку. Рішенням народного суду 2-ї дільниці м.Сімферополя від 10.06.1960 р. за [PERSON] визнано право власності на &frac12; частку домоволодіння [ADDRESS]. Рішенням суду встановлено, що зазначений будинок збудований за спільні кошти та при рівній участі [PERSON] та [PERSON], будівництво завершено у 1959 р. 07.12.1973 р. [PERSON] видане свідоцтво про право власності на 66/100 часток спірного будинку . Згідно технічному висновку від 27.02.1964 р. на предмет з”ясування можливості прибудови до домоволодіння [ADDRESS] у користуванні [PERSON] знаходилася жила кімната площею 18,9 кв.м та веранда 5,2 х 2 м. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що частка будинку за наведеною вище адресою є власністю саме [PERSON] та була набута ним до шлюбу з [PERSON] ([PERSON]). Відповідно до ст.25 КпШС України, що діяв на момент відкриття спадщини та на момент видачі оскаржуваного свідоцтва про право на спадщину, якщо майно, яке є власністю одного з подружжя , за час шлюбу значно збільшилося у своєї цінності внаслідок трудових або грошових витрат другого з подружжя або їх обох, воно може бути визнано судом спільною сумісною власністю подружжя. Як встановлено в судовому засіданні, за період шлюбу з [PERSON] до будинку було прибудовано кілька жилих кімнат, та жилу площу збільшено до 44,4 кв.м, що не заперечувалося відповідачами, які брали участь у засіданні, та підтверджується матеріалами інвентарної справи на спірний будинок. Зазначена обставина визнається судом достатнім доказом істотного збільшення цінності майна [PERSON], яке відбулося у період шлюбу внаслідок спільних трудових та грошових витрат. Відповідно до перехідних положень ЦК України (в ред.2004 р.) щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов”язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. На момент набрання цим кодексом чинності строк позовної давності, встановлений ЦК України (в ред.1963 р.) не сплинув, право на звернення до суду у позивачки ще існувало, в зв”язку з чим до цих відносин має бути застосований ЦК України в ред.2004 р. Згідно ст.257 ЦК України (2004 р.) загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Початком перебіку строку позовної давності за вимогами, що заявлені [PERSON] є серпень 2002 р. - коли були видані оскаржувані свідоцтва та коли позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на &frac12; частку майна спадкодавця, як майна, що є спільною власністю подружжя. В судовому засіданні встановлено, що при отриманні свідоцтва про право на спадщину у 2002 р., [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, як пережившому з подружжя на &frac12; частку спадкового майна, в тому числі на 66/200 часток житлового будинку з відповідною часткою надвірних споруд [ADDRESS]. 27.08.2002 р. державним нотаріусом 3-ї державної нотаріальної контори Юшкевич В.Є. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вказаною заявою, вмотивована тим, що шлюб між сторонами укладений через 6-ть років після отримання [PERSON] земельної ділянки для будівництва. Зазначена постанова позивачкою не оскаржувалася. Представник третьої особи- Державний нотаріус Юшкевич В.Є. в судовому засіданні пояснила, що позивачці було роз”яснено її право звернутися за захистом свого права до суду. Право оскаржити відмову у вчиненні нотаріальної дії роз”яснене також в самій постанові. Позивачка в судовому засіданні не оспорювала зазначені обставини та не заперечувала той факт, що зверталася із вказаною заявою до нотаріуса, що їй було відмовлено та роз”яснено право звернутися до суду. В якості поважної причини пропуску позовної давності позивачка та її представник навели - її похилий вік, слабке здоров”я та юридичну неграмотність. Проте, вказані обставини не приймаються судом, як поважні причини пропуску строку, бо доказів того, що позивачка за станом здоров”я протягом трьох років не могла звернутися за захистом своїх прав, суду не надано. Факт звернення нею до нотаріуса з вимогою про визнання за нею права власності на спільне майно подружжя відповідно до ст.22 КпШС України свідчить про достатню обізнаність [PERSON] щодо своїх цивільних прав. За таких обставин, вказані причини не визнаються судом поважними та вимоги позивачки про поновлення строку звернення до суду задоволенню не підлягають. В зв”язку із пропуском строку позовної давності не підлягають задоволенню вимоги про визнання свідоцтва про право на спадщину від 10.08.2002 р. та від 20.08.2002 р. частково недійсними, визнання майна спільною власністю подружжя, визнання права власності на 5/8 часток спірного будинку. На підставі ст.ст.257,267 ЦК України, ст.25 КпШС України,

Outcome: dismissed