Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-21 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 лютого 1994 року. Від шлюбу дітей не мають. Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що подальше спільне життя з відповідачем неможливе через різні погляди на життя, різні характери, явне небажання відповідача підтримувати подружні стосунки, що призводить до регулярних непорозумінь. В сім'ї фактично втрачена взаємоповага та розуміння, відсутні будь-які спільні інтереси, кожен з них живе своїм самостійним життям. Понад п'ять років не проживають разом, не підтримують подружніх стосунків як чоловік і жінка. Спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини фактично припинені. Неодноразові спроби змінити сімейне життя на краще не принесли очікуваного результату, а тому позивачка вважає, що примирення між ними не можливе. Відповідач відмовився в добровільному порядку з'явитись до органів РАЦСу для оформлення розлучення. В своїй позовній заяві позивачка вважає, що оскільки подальші спільні подружні відносини з відповідачем і збереження шлюбу будуть суперечити її інтересам як жінки, то змушена звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. Враховуючи наведене, позивачка [PERSON] просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 04 лютого 1994 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 39. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала повністю, просить його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд про причини неявки не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до п. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 2 с. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, виданого 21 грудня 2007 року відділом РАЦС по м. Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, сторони зареєстрували шлюб 04 лютого 1994 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 39. Як встановлено у судовому засіданні, між сторонами фактично розпались подружні відносини, спільне господарство не ведеться, в сім'ї втрачена взаємоповага та розуміння. Таким чином шлюб існує лише формально й зберегти сім'ю не можливо. Зважаючи на причини розірвання шлюбу, вказані позивачкою, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам останньої. Враховуючи обставини по справі, витрати, пов'язані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАЦС слід покласти на відповідача [PERSON] Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved