overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, в якому просить розділити спільно нажите під час шлюбу з відповідачкою майно , виділивши йому у власність комп’ютер з рідкокристалічним екраном вартістю 2900 грн., модем вартістю 158 грн., пилосос вартістю 250 грн., праску вартістю 60 грн., цифрову фотокамеру вартістю 1300 грн.; відповідачці виділити у власність комп’ютер вартістю 2460 грн., комп’ютерний стіл вартістю 500 грн., шафу для одягу вартістю 1200 грн., кавомолку вартістю 70 грн., кавовий сервіз – 250 грн., або ж стягнути з відповідача грошову компенсацію в сумі 4668 грн. В ході розгляду справи позивач підтвердив обставини, викладені в позові і просить вимоги задовольнити. Відповідачка вимоги визнала частково, пояснила, що частина речей знаходиться у брата позивача. Не заперечувала той факт, що всі перелічені у позові речі придбані в період шлюбу з відповідачем. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] . перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.06.2004 р. до 31.01.2008 р. Під час шлюбу сторони придбали майно, перелічене у позовній заяві. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. . 60, 63, 70, 73 СК України майно набуте подружжям під час шлюбу , належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна що є об’єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Вирішуючи вказаний спір суд виходить з того, що частки подружжя є рівними, враховує думку сторін щодо доцільності та можливості передачі їм у власність того чи іншого майна, і приходить до висновку, що майно, що є спільною сумісною власністю подружжя може бути розподілене наступним чином : У власність позивачу виділити майно: комп’ютер з рідкокристалічним екраном вартістю 2900 грн., модем вартістю 158 грн., пилосос вартістю 250 грн., праску вартістю 60 грн., цифрову фотокамеру вартістю 1300 грн. загальною вартістю 4668 грн. У власність відповідачки передати майно: комп’ютер вартістю 2460 грн., комп’ютерний стіл вартістю 500 грн., шафу для одягу вартістю 1200 грн., кавомолку вартістю 70 грн., кавовий сервіз – 250 грн. на загальну суму 4670 грн. Доказів відсутності майна відповідачка не надала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони по справі зареєстрували свій шлюб 11.01.2003 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Золотоніського міського управління юстиції Черкаської області за актовим записом № 4. Для сторін по справі шлюб перший. Дошлюбне прізвище позивача - [PERSON]. Від даного шлюбу сторони по справі мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] року народження, який проживає з відповідачем. На даний момент сімейні відносини сторін по справі припинено, з кінця грудня 2007 року вони проживають окремо, їх шлюб має виключно формальний характер. Причиною розпаду сім'ї, на думку позивача, стало те, що сторони по справі мали різного складу характери, їх погляди на життя не співпадали. На цьому ґрунті між ними виникали постійні сварки. В судовому засіданні позивач підтримав свій позов і наполяав на його задоволенні, відповідач позов визнала повністю, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з слідуючих підстав: обидві сторони згідні на розірвання шлюбу так як останній має лише формальний характер, а в таких умовах збереження шлюбно-сімейних відносин між зазначеними сторонами є неможливим. Суд, задовольняючи позов, враховує прохання позивача покласти на нього судові витрати, покладає на останнього витрати при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в розмірі 17 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-01 00:00:00

ВАТ "Облтеплокомуненерго" надає послуги по теплозабезпеченню та гарячому водопостачанню відповідачці, яка є власником квартири [ADDRESS]. Вона є відповідальною споживачкою та повинна здійснювати оплату за теплову енергію, які надає ВАТ "Облтеплокомуненерго". 3 вересня 2006 року по травень 2007 року [PERSON]. не проводить розрахунки за теплову енергію, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 773 гривні 90 копійок, яка до теперішнього часу не погашена. Відповідачка добровільно цю суму не сплатила, тому позивач звернувся з судовим позовом про примусове стягнення боргу. У судовому засіданні представник позивача в особі інспектора Семенівської експлуатаційної дільниці ВАТ "Облтеплокомуненерго" Кекух Ніна Степанівна підтримала позовні вимоги та показала, що згідно договірних зобов'язань відповідач повинен сплачувати кошти за теплову енергію, яка надається в квартиру. Заборгованість складає 773 гривні 90 копійок, яку просить стягнути на користь позивача. Відповідачка позов визнала та показала, що з сумою боргу згодна, не сплачувала через тяжке матеріальне становище. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю за слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що факт несплати за теплопостачання позивачу відповідачкою в сумі 773 гривні 90 копійок знайшов своє підтвердження. Добровільно цей борг на день розгляду справи в суді позивачу не відшкодовано, тому сума боргу підлягає стягненню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-01 00:00:00

Відповідач [PERSON] позов визнає , про що надала суду письмову заяву , і просить суд шлюб розірвати так як вони не проживають з травня 2008 року і миритися вона не бажає і просить суд шлюб розірвати . Спір по майну вирішить окремим позовом. Діти донька [PERSON] проживає і буде проживати з нею і вона уже подала позов про стягнення з відповідача аліментів в судовому порядку. Шлюб у них перший . Витрати по справі просить покласти на позивача . Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу вказуючи , що подружні відносини вони припинили з травня 2008 року . Причина в тому , що відповідачка проявила подружню зраду з чоловіком його сестри і він не може їй пробочити . Миритися не бажає. Вважає що їх сім'я розпалась і просить їх шлюб припинити шляхом розірвання . Спір по майну вирішать окремо . Донька [PERSON] буде проживати з матір»ю , за місцем роботі він подав заяву щоб з нього утримували аліменти. Витрати покласти на нього . Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку , встановленому ст. 174 ЦПК України . Судом встановлено , що згідно свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 березня 2003 року який зареєстровано Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області , актовий запис за № 94 . Від шлюбу мають неповнолітніх дітей доньку [PERSON] , [INFO] року народження . Шлюб у них перший . Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду , відповідно до статті 110 цього Кодексу . Так позивач подав в суд позов про розірвання шлюбу відповідно до ст. 110 СК України . Судом встановлено що подружжя спільно не проживає з травня 2008 року , примиритися не бажають і на розлученні наполягають . Тому з'ясувавши фактичні взаємини подружжя , причини позову , наявність неповнолітніх дітей , встановив при таких стосунках між подружжям подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам , що має істотне значення , в зв'язку з чим позов слід задовольнити . Витрати покласти на позивача за його просьбою .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-01 00:00:00

В квітні 2008 року [PERSON]. звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу. Вказала, що 01 липня 2004 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в Удицькій сільській раді Теплицького району Вінницької області. В шлюбі мають доньку [PERSON], [INFO]. Вказала, що сімейні стосунки не склались, так як вони з відповідачем мають різні характери і погляди на життя. В судовому засіданні позивач [PERSON]. підтримала заявлені вимоги. Пояснила, що з липня 2007 року вони проживають окремо і поновлювати сімейні стосунки вона не бажає. Вважає, що зберегти сім'ю неможливо. На примирення категорично не погоджується. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати разом з нею. В судове засідання відповідач [PERSON]. не викликався, був допитаний в Новоукраїнському районному суді Кіровоградської області, де позовні вимоги визнав, просив розглянути справу у його відсутність. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01 липня 2004 року, шлюб зареєстровано Удицькою сільською радою Теплицького району Вінницької області, актовий запис за № 1. В шлюбі дітей мають доньку [PERSON], 2004 року народження. Позивач [PERSON]. перебуває в шлюбі вдруге. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають з липня 2007 року, подружні відносини не підтримують, позивач на примирення з відповідачем категорично не погоджується, відповідач визнає вимоги про розірвання шлюбу, тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б їх інтересам. Неповнолітня дитина після розірвання шлюбу буде проживати разом з позивачем [PERSON].. Витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу, необхідно покласти на сторін в рівних частинах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-01 00:00:00

У квітні 2008 року [PERSON]. звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Вказала, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 01 липня 2004 року. [INFO]народилась донька [PERSON], батьком якої є відповідач [PERSON]. Оскільки, дитина проживає разом з нею, перебуває на її утриманні, а відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, вона просить стягувати аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивач [PERSON]. підтримала заявлені позовні вимоги, погоджується на розмір аліментів, запропонований відповідачем у вигляді ј частини доходу відповідача, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання відповідач [PERSON] не викликався, був допитаний в Новоукраїнському районному суді Кіровоградської області, де позовні вимоги визнав, погоджується сплачувати аліменти в розмірі ј свого доходу, просив розглянути справу у його відсутність. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01 липня 2004 року, про що в справі міститься відповідне свідоцтво. [INFO]народилась донька [PERSON], батьком якої в свідоцтві про народження записаний відповідач. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, або у твердій грошовій сумі, ч.1 ст.183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Заслухавши пояснення позивача та, враховуючи пояснення відповідача, який визнав позов, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, і визначає розмір частки, яка буде стягуватись як аліменти на неповнолітню дитину, в розмірі 1/4 частини заробітку(доходу) відповідача [PERSON]. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-01 00:00:00

18.06.2008р. заявниця звернулася до суду з даною заявою, вказуючи, що [INFO] в с. Борсуки Гайсинського району помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у виді &frac12; частини садиби в [ADDRESS], вона є спадкоємницею за законом першої черги, проте через відсутність державної реєстрації не може отримати свідоцтво про прийняття спадщини на вказане нерухоме майно, оскільки померлий [PERSON]., який станом на 15.04.1991р. проживав у вказаній садибі і був членом колгоспного двору, належним чином не зареєстрував своє право власності на свою частку. В судовому засіданні заявниця вимагала встановити факт набуття права власності на &frac12; частину садиби, розташованої в [ADDRESS], [PERSON], який помер[INFO] [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Решта заінтересованих осіб до суду не з'явилася, направила заяви згідно з якими вимоги заяви визнали повністю і не заперечували проти їх задоволення, справу просили розглядати у їх відсутності. Заслухавши пояснення заявниці та [PERSON]., дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких міркувань. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що станом на 15.04.1991р., згідно з довідкою Кущинецької сільської ради (а.с.4), членами колгоспного двору, розташованого в [ADDRESS], були [PERSON]., який помер [INFO]., та [PERSON], проте [PERSON]. за життя не зареєстрував право власності на належну йому частину садиби у встановленому законом порядку, хоча здійснював повноваження власника - володільця та розпорядника вказаного нерухомого майна. Дані правовідносини регулюються: - ст.328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; - ч.2 ст.256 ЦПК України, згідно з якою у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку встановлення цих фактів. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON]., який помер[INFO], набув право приватної власності на &frac12; частину садиби, розташованої в [ADDRESS], проте не зареєстрував його, іншого порядку встановлення цього факту законом не передбачено, що не дає можливості заявниці реалізувати своє право на спадщину, то цей факт необхідно встановити на підставі ч.2 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-01 00:00:00

26 травня 2008 року ВАТ ЕК “Миколаївобленерго” звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості платежів за обліково спожиту електроенергію згідно даних контрольних показників електролічильника, встановленого за місцем її проживання на суму 364грн.75коп.. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у заявленому розмірі, просив постановити рішення про примусове стягнення, посилаючись на порушення права енергопостачальної компанії щодо забезпечення діяльності з виробництва та забезпечення електроенергією побутових споживачів. Відповідачка у судове засідання не з”явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи є відповідні письмові відомості. Про причини неявки не повідомила. Судом, за згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідачки на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст.224 ЦПК України. На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем надано: -виписку з ліцьового рахунку на ім”я відповідачки, з якої вбачається, що станом на 06 липня 2006 року заборгованість платежів спожитої облікованої електроенергії щодо [PERSON] становить 364грн.75коп., показання надалі не змінні у зв»язку з послідуючим відключенням помешкання від мережі електропостачання. -копію договору про користування електричною енергією, заключного сторонами по справі 17 лютого 2003 року, яким обумовлено умови та порядок оплати спожитої електроенергії та відповідальність споживача за порушення термінів сплати поточних платежів. Дослідивши докази, суд прийшов слідуючого: -відповідачка є споживачем електроенергії, що постачається підприємством позивача, прийняла зобов&cent;язання про оплату за діючими тарифами спожитої електроенергії за даними обліку. Прийняте зобов”язання виконала неналежним чином, допустивши безоплатне споживання у порушення п. 20 “Правил користування електричною енергією для населення”, заборгувавши платежі на суму 364грн.75коп.. -у добровільному порядку відповідачка заборгованість не сплачує, платежі не надійшли і на час розгляду справи у суді. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги є обгрунтованими і підлягаючими задоволенню, на захист права енергопостачальної компанії, яке порушено відповідачкою в частині забезпечення виробничої діяльності платежами за надану споживачеві електроенергію, внаслідок безоплатного споживання. Справу вирішено на підставі ст.ст.610,611,614 ЦК України та п.20 &sup2;Правил користування електричною енергією для населення&sup2;. За ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача належить до стягнення розмір судового збору та на інформаційно-технічне забезпечення, сплаченого позивачем при подачі позовної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-01 00:00:00

МРК “Теплоенергія” звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованість за надані послуги з теплопостачання у сумі 2551 грн. 35 коп. У позовній заяві позивач вказав, що відповідачі є абонентами МРК «Теплоенергія». Між сторонами має місце усна угода з відповідним оформленням особистого рахунку споживача за №4/418 та абонентської книжки, за якими відповідачі мали сплачувати за надані послуги. Позивачем послуги надаються згідно діючих «Правил надання послуг з централізованог опалення холодного та гарячого водопостачання», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року за №630. Відповідачі зареєстровані та мешкають за адресою: [ADDRESS], в будинку, в якому подача тепла та гарячої води здійснюється позивачем централізовано. Відповідачі від послуг не відмовлялися, однак в порушення п.30 зазначених Правил та ст.ст.67,68 ЖК України своєчасно не сплачували за послуги з теплопостачання, у зв»язку з чим за період з 01.05.2005 року по 01.05.2008 року утворилася заборгованість, яка складає 2551 грн. 35 коп. Відповідачам неодноразово вручалися листи з вимогами оплатити заборгованість, однак у добровільному порядку заборгованість не була сплачена, чим позивачу заподіяна шкода. У судове засідання представник позивача не з”явилася, однак надала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала повністю, просила суд стягнути заборгованість солідарно з відповідачів та слухати справу у її відсутності. Відповідачі у судове засідання не з”явилися, однак надали до суду заяву, згідно якої позов визнали повністю, не заперечували проти його задоволення та просили слухати справу у їх відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє повне підтвердження в ході судового засідання. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню держмито в дохід держави у сумі 51 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на користь позивача у сумі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить його задовольнити, посилаючись на те, що відповідачу з 01.09.1996 року по 01.05.2008 рік були надані послуги з водопостачання та водовідведення, але оплата за надані послуги відповідачем частково не проводилася, чим була заподіяна матеріальна шкода підприємству. Просить суд стягнути на користь підприємства з відповідача заборгованість за надання послуг з водопостачання та водовідведення у сумі 1380 грн. 81 коп., всі судові витрати покласти на відповідача. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши інші докази, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS], отримує послуги з водопостачання та водовідведення, але всупереч вимог п.17 “Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями”, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, не оплачує послуги з водопостачання та водовідведення, в результаті чого за ним утворився борг у сумі 1380 грн. 81коп., про що свідчить довідка про заборгованість, надана Первомайським комунальним виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства . Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 560 від 12.07.2005 року “ Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та при будинкової території”, зазначеним Порядком передбачено, що калькуляційною одиницею нормативних витрат, пов'язаних з утриманням будинків і споруд та при будинкової території є один квадратний метр загальної площі квартири. Відповідно до ст.162 ч.2 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в Уставному порядку тарифами. Таким чином, позов обґрунтований, законний та підлягає задоволенню. За рішенням № 403-31/5 від 20 травня 2008 року “Про надання пільг по сплаті держмита в міський бюджет” вбачається, що позивач був звільнений від сплати судового збору під час надання позову до суду, тому він підлягає стягненню з відповідача на користь держави, відповідно до ст.88 ч.2 ЦПК України у сумі 51 грн. 00 коп. Разом з судовим збором підлягають сплаті відповідачем і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн.00 коп. на підставі ст.88 ч.1 ЦПК України. На підставі ст.ст. 160,162 ЖК України,

Outcome: approved