Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-30 00:00:00

21.07.2008 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування. В обгрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що [INFO] року в с.Степанки Барського району Вінницької області померла її мати [PERSON], якій належала одна друга частина житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого в [ADDRESS]. Дана частина будинку матір'ю була куплена для неї, де вона з сім'єю проживає з 22.05.1985 року, проте документи про переход права власності від матері до неї, за життя спадкодавці зроблені не були. Тому після смерті матері відкрилась спадщина на Ѕ частину будинку з господарськими будівлями, в якій вона проживає, утримує в належному стані, сплачує податки та інші обов'язкові платежі. Спадкоємцем за законом на зазначене майно є також син померлої [PERSON], який не бажає приймати спадщину, тому вона вимушена звернутись до суду. У встановлений законом шестимісячний строк після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року, вона не звернулась в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини у вигляді частини житлового будинку з господарськими будівлями, хоча це спадкове майно фактично прийняла, так як за власні кошти похоронила матір, розпорядилась її майном, проживає у належній їй частині будинку, у неї на руках знаходяться правовстановлюючі документи на будинок. В попередньому судовому засіданні [PERSON] збільшила і уточнила позовні вимоги, просила визнати її спадкоємцем по закону першої черги на спадкове майно, встановити факт прийняття нею спадщини, та визнати за нею право власності на спадкове майно у вигляді одної другої частини житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого в [ADDRESS], посилаючись на ті самі обставини. Не заперечувала про постановлення рішення по справі в попередньому судовому засіданні. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позов визнав, не заперечував відносно його задоволення та постановлення рішення по справі в попередньому судовому засіданні. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що одна друга частина житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого в [ADDRESS] належить [PERSON] ( а.с.10 - 14). Вартість даного спадкового майна становить 28784 грн.( а.с.14) Із свідоцтва про народження позивачки, представленого суду, вбачається, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Дівоче прізвище позивачки [PERSON] (а.с.8), після реєстрації шлюбу з [PERSON] 17.08.1978 року вона прийняла прізвище чоловіка ( а.с.9). Батько позивачки [PERSON] від спадщини відмовився на її користь( а.с. ) . Син померлої [PERSON] також не претендує на спадщину після смерті матері - [PERSON], тому позивачка є єдиною спадкоємницею, яка вступила у фактичне управління спадщиною (ст.549 ЦК України 1963 року) і претендує на неї ( а.с.15). Даному факту відповідають правовідносини, які регулюються ст.ст.529,548,549 ЦК України ( в редакції 1963 року), ст. 4 Перехідних положень до ЦК України в редакції від 16.01.2003 року. Відповідно до ст.529 ЦК України при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги в рівних долях є діти, чоловік, дружина і батьки померлого. Згідно ст.548 ЦК України для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Стаття 549 ЦК України визначає, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до вимог ст. 4 Перехідних положень до ЦК України в редакції від 16.01.2003 року даний ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, з 1 січня 2004 року. Цивільні відносини, які виникли до набрання чинності цим Кодексом регулюються КЦ України 1963 року. Оскільки цивільні відносини в даній справі виникли у 1998 році, то відповідно вони регулюються ЦК України в редакції 1963 року. Таким чином суд приходить до висновку, що право [PERSON] на отримання у власність нерухомого майна в порядку спадкування за законом порушено, і підлягає судовому захисту, а позов - задоволенню.

Outcome: approved