Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-03 00:00:00

21.03.2008 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи [PERSON] про захист трудових прав (а.с.1,2), мотивуючи свої вимоги наступним. 14.03.2008 р. позивачка була звільнена з роботи згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін. Після написання заяви про звільнення було встановлено, що з моменту початку роботи позивачки у СПД [PERSON], з 1 січня 2007 року по 07 березня 2008 року трудовий договір не був зареєстрований в установленому законодавством порядку. Відповідач відмовився внести фактично відпрацьований трудовий стаж до трудової книжки. У відповідності до ст. 24 КЗпП України укладення трудового договору з фізичною особою є обов'язковим. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи. До виконання своїх робочих обов'язків позивачка приступила 1 січня 2007 року. Відповідач не дотримався порядку оформлення трудових відносин, чим грубо порушив права позивачки як робітника. Дії відповідача роблять неможливим працевлаштування на відповідну її стажу та фаху посаду. В даний час вона залишилась без роботи та засобів до існування. Просить визнати трудовий договір між СПД - фізичною особою [PERSON] та [PERSON] укладеним з 01.01.2007 р.; зобов'язати відповідача належним чином оформити трудові відносини; стягнути на користь [PERSON] з СПД - фізичної особи [PERSON] компенсацію завданої моральної шкоди в розмірі 2000,00 грн.; стягнути на користь [PERSON] з СПД - фізичної особи [PERSON] судові витрати. У судовому засіданні позивачка та її представник позовні уточнили, просили зобов'язати відповідача належним чином оформити трудові відносини; зобов'язати зареєструвати трудовий договір між [PERSON] та СПД [PERSON] в Чернігівському міському центрі зайнятості з вказанням дати фактичного допущення до роботи, тобто з 01.01.2007 р.; внести відповідний запис до трудової книжки [PERSON] про дату прийняття на роботу; стягнути на користь [PERSON] з СПД - фізичної особи [PERSON] компенсацію завданої моральної шкоди в розмірі 2 000 грн.; стягнути на користь [PERSON] з СПД фізичної особи [PERSON] судові витрати. Додатково суду пояснили, що позивачка звільнилась з метою подальшого працевлаштування на нову роботу м. Києві, новий роботодавець вимагає підтвердження трудового стажу, але відповідний запис в трудовій книжці відсутній. Відповідач відмовляється зробити запис в трудовій книжці, тому позивачка вимушена звернутись з позовом до суду. Діями відповідача їй завдана моральна шкода, оскільки вона позбавлена можливості працевлаштуватись на відповідну її стажу та фаху посаду. Відповідач позов визнав частково, вважає, що позивачці не завдана моральна шкода, в цій частині він просить відмовити в задоволенні позову. Підтримав надані суду письмові заперечення, які додані до матеріалів справи( а.с. 11-12). Додатково суду пояснив, що не заперечує, що позивачка працювала у нього з 01 січня 2007 р. Оформлення всіх належних документів, щодо звільнення та прийому на роботу відноситься до повноважень відповідальних осіб Чернігівського міського центру зайнятості, а не до нього. Вимогу позивачки щодо внесення в трудову книжку на ім'я [PERSON] даних, які б підтверджували фактичний стаж роботи може тільки Чернігівський міський центр зайнятості, про що він неодноразово роз'яснював позивачці в усній формі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Чернігівський міський центр зайнятості в судовому засіданні не заперечував проти задоволенні позову. Відповідач повинен був у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному Міністерством праці та соціальної політики України, але відповідачем цього зроблено не було. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка дійсно працювала у відповідача на посаді повара, чого не заперечував в судовому засіданні сам відповідач. Звільнена з посади за згодою сторін 14 березня 2008 р. відповідно запису в трудовій книжці за п. 1 ст. 36 КЗпП України ( а.с. 3). Позивачка звернулась до суду з вимогою, про внесення запису до трудової книжки про дату прийняття на роботу з 01.01.2007 р., а не як зазначено в трудовій книжці - 07.03.2007 р. (а.с.3), оскільки вважає, що вона приступила до роботи з 1 січня 2007 р. Відповідно до ст. 24 КЗпП України укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівників на роботу. Але згідно цієї ж статті, трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи. Згідно наданих суду документів, позивачка приступила до виконання своїх обов'язків 01 січня 2007 р., що підтверджується довідкою, яка знаходиться в матеріалах справи від 01 січня 2007 р. про трудові відносини фізичної особи з платником єдиного податку( а.с.4), та чого не заперечував сам відповідач в судовому засіданні. Відповідно ст. 24-1 КЗпП України, у разі укладення трудового договору між працівником і фізичною особою фізична особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному Міністерством праці та соціальної політики України. В матеріалах справи міститься трудовий договір між працівником і фізичною особою від 07.03.2008 р., згідно якого [PERSON] прийнята на посаду повара -07.03.2008р.(а.с.60), але фактично вона приступила до роботи, чого не заперечували сторони в судовому засіданні - 01 січня 2007 р., а тому цей факт є таким, що не підлягає доказуванню. Посилання відповідача на те, що він неодноразово просив позивачку проїхати з ним у міський центр зайнятості для оформлення документів належним чином, але вона відкладала це питання на інший раз - суд не бере до уваги і вважає, що позовні вимоги позивачки в частині зобов'язання відповідача належним чином оформити трудові відносини; зобов'язати зареєструвати трудовий договір між [PERSON] та СПД [PERSON] в Чернігівському міському центрі зайнятості з в казанням дати фактичного допущення до роботи, тобто з 01.01.2007 р.; внести відповідний запис до трудової книжки [PERSON] про дату прийняття на роботу підлягають задоволенню. Задовольняючи частково позовні вимоги позивачки, судд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки моральну шкоду, факт якої доведено(вона заподіяна тими негативними наслідками морального характеру, на які посилається позивачка), але суд оцінює цю шкоду в - 200 грн. У зв'язку з частковим задоволенням позову, підлягають стягненню з відповідача судові витрати: в доход держави судовий збір, від сплати якого позивачка звільнена в розмірі 59 грн. 50 коп.; на користь державного бюджету м. Чернігова витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі - 30 грн.

Outcome: partial