overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина у вигляді жилого будинку, розташованого за адресою:[ADDRESS]. Крім нього спадкоємицею [PERSON] є його сестра - [PERSON], яка не бажає в добровільному порядку реально розподілити спадщину, тому просить суд виділити йому в натурі Ѕ частину жилого будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні [PERSON] свій позов підтримав з тих же підстав. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідачка належним чином повідомлена і від неї не надійшло повідомлення про причини неявки та проти цього не заперечує позивач. Суд, заслухавши пояснення учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає за таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ст. 1278 ЦК України частки кожного у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Так, судом встановлено, що після смерті [PERSON], який помер [INFO], відкрилась спадщина у вигляді жилого будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Кожним із спадкоємців за законом, а саме: [PERSON] та [PERSON], у відповідності до вимог чинного законодавства було оформлено право на Ѕ частину зазначеної спадщини. Відповідно до висновку судової будівельно - технічної експертизи від 26.03.2008 року розподілити жилий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] в долях по Ѕ на дві ізольовані частини, кожна з яких могла б самостійно функціонувати в складі необхідних жилих та допоміжних приміщень для двох самостійних квартир, а також у відповідності до вимог діючих державних будівельних норм, технічно не можливо. За таких підстав, суд вважає доведеним той факт, що реальний виділ належної позивачу Ѕ частки спірного будинку, є можливим, тому позов задоволенню не підлягає. При цьому суд вважає за необхідне розяснити позивачу його право звертатись до суду із позовом про одержання від іншого співласника грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки, або про припинення права іншого співвласника на частку у спільному майні. На підставі ст. ст. 183, 1267, 1278 ЦК України;

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

Позивачка пояснила суду що сторони уклали шлюб 24 вересня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області актовий запис № 239. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є сварки, скандали в сімї, відсутність взаєморозуміння, сімя відповідача не цікавить, додому приходить пізно, на першому плані друзі, справа декілька раз відкладалася для примирення, проте таке не наступило у звязку з чим просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не зявився. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Так, в сімї у сторін виникають часті сварки скандали, відповідач до сімі ставиться байдуже. Судом сторонам надавався строк для примирення, яке як встановлено не наступило. Означені обставини свідчать що сімя у сторін розпалась. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 27 червня 1982 року і разом прожили до 2005 року. Від даного шлюбу в них неповнолітніх дітей немає. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем по тим підставам, що вони разом не проживають три роки та вони перестали поважати один одного. Відповідачка в судовому засіданні не з”явилася, хоча своєчасно була повідомлена про час слухання справи по останньому місцю реєстрації. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони разом не проживають біля трьох років і на примирення позивач не згідний. Причиною розпаду сім”ї стало те, що подружжя перестало поважати один одного. При таких обставинах шлюб носить формальний характер і його слід розірвати. При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу витрати слід покласти на позивача. На підставі ст.ст. .104,110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON]про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказала, що з 03 червня 2000 року позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. Шлюб зареєстровано у відділі РАЦС м. Красний Луч Луганської області, зроблений актовий запис [NUMBER] Шлюб зареєстрований вперше. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] народження. Донька мешкає з позивачкою. Після розірвання шлюбу позивачка бажає, щоб дитина мешкала з нею. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, відсутнє взаємне почуття. Разом не мешкають, шлюбні стосунки не підтримують. Спора на розподіл майна не мають. Строк для примирення не потрібен. Домовленість по аліментам досягнута. Тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка[PERSON]. у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі. Просить розірвати шлюб, рас ходи покласти на відповідача. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, просить шлюб розірвати між ним і позивачкою. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб 03 червня 2000 року у відділі РАЦС м. Красний Луч Луганської області, актовий запис [NUMBER].У відповідача шлюб повторний. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину доньку - [PERSON] [INFO] народження. Дитина мешкає з позивачкою. Спору про місце проживання дитини у сторін не має. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає у добровільному порядку. Одруження виявилось невдалим, відсутнє взаємне почуття. Разом вони не мешкають, шлюбні стосунки не підтримують. Дану сім”ю зберегти неможливо. Сім”я існує формально, тому суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

26.03.2008 року [PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 15.04.2000 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON],[INFO] року народження. Дитина знаходиться на її утриманні, відповідач не надає матеріальної допомоги, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки доходів щомісяця до її повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Однак пояснив, що не згодний з доводами позивачки, оскільки добровільно надавав матеріальну допомогу на утримання дитини. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, та докази, надані сторонами на підставі ст.ст. 10, 60 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав. Судовим розглядом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.04.2000 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] року народження. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 180, 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що він має заповіт від померлої [PERSON]., після смерті якої прийняв спадщину: забрав старослов'янські книги, старослов'янську ікону, на садибі померлої посадив фруктові дерева, навів порядок у будинку, який належав покійній [PERSON]. на праві власності в [ADDRESS] Позивач в судовому засіданні позов підтримав та належно обґрунтував свої вимоги. Представник відповідача - сільський голова Войтенко Т.Ф. до суду двічі не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась судовими повістками - причину неявки суду не повідомила. Оскільки представник відповідача до суду на вказаний час не з'явився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, свідків [PERSON]., [PERSON]., [PERSON] ., вивчивши матеріали справи, суд визнає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що з 1980 по 2003 рік гр. [PERSON]., яка була зареєстрована в особистому будинку [ADDRESS], постійно проживала з позивачем і, як глибоко віруюча людина, разом з позивачем відвідувала церкви та монастирі на території України та Російської Федерації. 03 січня 1990 року [PERSON]. у Пірнівській сільській раді Вишгородського району Київської області склала заповіт, яким усе майно заповіла позивачеві. [PERSON]. одружена на була, дітей, батьків, сестер та братів немає. [INFO][PERSON]. померла. Після її смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок, 1947 року забудови (44% зносу) та житловий будинок, незавершений будівництвом - 78%, побудований позивачем за життя [PERSON]., що розташовані по [ADDRESS] В шестимісячний строк після смерті [PERSON]. позивач прийняв спадщину: забрав для користування належні [PERSON]. старослов'янські книги та старослов'янську ікону, на садибі посадив фруктові дерева. Оскільки позивач у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини не заявляв про відмову від неї, він відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України визнається таким, що прийняв спадщину. Суд прийшов до висновку, що позивач є також власником самочинно побудованого ним будинку на садибі померлої [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності йому рахунку [NUMBER], компенсаційного рахунку [NUMBER] на грошовий внесок, який знаходиться у філії № 4556/018 Білогірського відділення ВАТ „Державний Ощадний банк України” у с. Курське Білогірського району АР Крим, де вказано „[PERSON]” замість „[PERSON]”. Свої вимоги заявник мотивував тим, що помилки у документі зроблено з вини працівника Ощадбанку. Встановлення цього факту йому необхідно для отримання компенсацій за внеском. У судовому засіданні [PERSON] на заяві наполягав, просив суд задовольнити її у повному обсязі. Представник зацікавленої особи філії - Білогірське відділення № 4556 ВАТ „Державний Ощадний банк України” у судове засідання не з'явився, але надав листа про те, що просить розглянути справу за його відсутності, проти заяви [PERSON] не заперечує. Заслухавши заявника, його доводи, розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви за наступним підставами. Судовим розглядом встановлено, що рахунок [NUMBER], компенсаційний рахунок [NUMBER] на грошовий внесок, які знаходяться у філії № 4556/018 Білогірського відділення ВАТ „Державний Ощадний банк України” у с. Курське Білогірського району АР Крим, де вказано „[PERSON]”, - належать [PERSON], [INFO] року народження, - це підтверджують письмові докази по справі у їх сукупності. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. За такими обставинами, суд вважає можливим встановити факт, що рахунок [NUMBER], компенсаційний рахунок [NUMBER] на грошовий внесок, які знаходяться у філії № 4556/018 Білогірського відділення ВАТ „Державний Ощадний банк України” у с. Курське Білогірського району АР Крим, де вказано „[PERSON]”, - належать [PERSON], [INFO] року народження. На підставі ст.ст.256-259 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

[PERSON] звернувся з заявою до суду, заінтересована особа - Управління Пенсійного фонду України в Білогірському районі АР Крим, про встановлення факту належності йому архівної довідки № М-171 від 23.04.2007 року, яку видано Наманганським обласним міжвідомчим госпрозрахунковим архівом документів особового складу Республіки Узбекистан, де вказано „[PERSON]”. Свої вимоги заявник мотивував тим, що помилку у документі зроблено з вини працівників архіву. Встановлення цього факту йому необхідно для оформлення пенсії. У судовому засіданні заявник [PERSON] цілком підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. У судове засідання представник заінтересованої особи - Управління Пенсійного фонду України в Білогірському районі АР Крим, не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заяви [PERSON] не заперечував. Суд у відповідності зі ст. 169 ЦПК України розглянув справу під час відсутності заінтересованої особи, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для з'ясування прав і взаємовідносин сторін. Вислухав пояснення заявника, дослідивши й оцінивши докази, які маються в справі у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER] повні дані заявника - “[PERSON], [INFO] року народження” (а.с.5). Судом встановлено, що 23.04.2007 року Наманганським обласним міжвідомчім госпрозрахунковим архівом документів особового складу Республіки Узбекистан видано архівну довідку №М-171 про заробітну плату за 1988-1992 роки на ім'я „[PERSON]” (а.с.8). Крім того, доводи заявника підтверджуються іншими доказами по справі у їх сукупності. За такими обставинами, суд вважає можливим визнати, що архівна довідка № М-171 від 23.04.2007 року, яку видано Наманганським обласним міжвідомчім архівом документів особового складу Республіки Узбекистан, про заробітну плату за 1988-1992 роки, на ім'я „[PERSON]”, - належить [PERSON], [INFO] року народження. На підставі ст.ст. 256-259 ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулася з заявою до суду, заінтересована особа - Управління Пенсійного фонду України в Білогірському районі АР Крим, про встановлення факту належності їй трудової книжки, яку заповнено 10.12.1973 року Гулістанським МІСЬКвно Сирдар'їнської області Узбекистану на ім'я „[PERSON]”. Свої вимоги заявниця мотивувала тим, що помилку у документі зроблено з вини працівників відділу кадрів. Встановлення цього факту їй необхідно для оформлення пенсії. У судовому засіданні заявниця на заяві наполягала з мотивів викладених у заяві, просила задовольнити. У судове засідання представник заінтересованої особи - Управління Пенсійного фонду України в Білогірському районі АР Крим, не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заяви [PERSON] не заперечував. Суд у відповідності зі ст. 169 ЦПК України розглянув справу під час відсутності заінтересованої особи, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для з'ясування прав і взаємовідносин сторін. Вислухав пояснення представника заявника, дослідивши й оцінивши докази, які маються в справі у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER] повні дані заявниці - “[PERSON], [INFO] року народження” (а.с.5). Судом встановлено, що 10.12.1973 року Гулістанським МІСЬКвно Сирдар'їнської області Узбекистану заповнено трудову книжку на ім'я “[PERSON], [INFO] року народження”(а.с.7). Крім того, доводи заявника підтверджуються іншими доказами по справі у їх сукупності. За такими обставинами, суд вважає можливим визнати, що трудова книжка, яку заповнено 10.12.1973 року Гулістанським МІСЬКвно Сирдар'їнської області Узбекистану на ім'я „[PERSON], - належить [PERSON], [INFO] року народження. На підставі ст.ст. 256-259 ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулася з заявою до суду, заінтересована особа - Управління Пенсійного фонду України в Білогірському районі АР Крим, про встановлення факту належності їй атестату [NUMBER], який видано 25.07.1977 року міським професійно-технічним училищем № 99 м. Бекабад Ташкентської області Республіки Узбекистан, де не вказано її по батькові, посвідчення [NUMBER] на право самостійної роботи, яке видано „Електрохміпромом”, де вказано „[PERSON]”, та свідоцтва [NUMBER], яке видано будинком культури Кібрай Орджонікідзевського району Ташкентської області Республіки Узбекистан про закінчення курсів машинопису при будинку культури „Кібрай”, де не вказано по батькові. Свої вимоги заявниця мотивувала тим, що помилки у документах зроблено з вини працівників установ. Встановлення цього факту їй необхідно для оформлення пенсії. У судовому засіданні заявниця [PERSON] цілком підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. У судове засідання представник заінтересованої особи - Управління Пенсійного фонду України в Білогірському районі АР Крим, не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заяви [PERSON] не заперечував. Суд у відповідності зі ст. 169 ЦПК України розглянув справу під час відсутності заінтересованої особи, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для з'ясування прав і взаємовідносин сторін. Вислухав пояснення заявника, дослідивши й оцінивши докази, які маються в справі у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER] повні дані заявниці - “[PERSON] Нікара Расімівна, [INFO] року народження” (а.с.4). Судом встановлено, що 25.07.1977 року міським професіонально-технічним училищем № 99 м. Бекабад Ташкентської області Республіки Узбекистан видано атестат [NUMBER] на ім'я „[PERSON]” (а.с.7). Також, будинком культури Кібрай Орджонікідзевського району Ташкентської області Республіки Узбекистан, видано свідоцтво [NUMBER] про закінчення курсів машинопису при будинку культури „Кібрай”, де вказано „[PERSON]”(а.с.6). Крім того, ППО „Електрохімпром” на підставі протоколу кваліфікаційної комісії від 04.12.1981 №2 видано посвідчення [NUMBER] на право самостійної роботи, де вказано „[PERSON]” (а.с.5). Судом встановлено, що 13.09.1980 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та набула прізвище “[PERSON]” (а.с.10). Крім того, доводи заявника підтверджуються іншими доказами по справі у їх сукупності. За такими обставинами, суд вважає можливим визнати, що атестат [NUMBER], який видано 25.07.1977 року міським професіонально-технічним училищем № 99 м. Бекабад Ташкентської області Республіки Узбекистан, на ім'я „[PERSON]”; посвідчення [NUMBER] на право самостійної роботи, яке видано ППО „Електрохімпром”, де вказано „[PERSON]”; свідоцтво [NUMBER], яке видано будинком культури Кібрай Орджонікідзевського району Ташкентської області Республіки Узбекистан, про закінчення курсів машинопису при будинку культури „Кібрай”, де вказано „[PERSON]”, - належать [PERSON], [INFO] року народження. На підставі ст.ст. 256-259 ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності йому рахунку [NUMBER], компенсаційного рахунку [NUMBER] на грошовий внесок, який знаходиться у філії № 4556/018 Білогірського відділення ВАТ „Державний Ощадний банк України” у с. Курське Білогірського району АР Крим, де вказано „[PERSON]” замість „[PERSON]”. Свої вимоги заявник мотивував тим, що помилки у документі зроблено з вини працівника Ощадбанку. Встановлення цього факту йому необхідно для отримання компенсацій за внеском. У судовому засіданні [PERSON] на заяві наполягав, просив суд задовольнити її у повному обсязі. Представник зацікавленої особи філії - Білогірське відділення № 4556 ВАТ „Державний Ощадний банк України” у судове засідання не з'явився, але надав листа про те, що просить розглянути справу за його відсутності, проти заяви [PERSON]не заперечує. Заслухавши заявника, його доводи, розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви за наступним підставами. Судовим розглядом встановлено, що рахунок [NUMBER], компенсаційний рахунок [NUMBER] на грошовий внесок, які знаходяться у філії № 4556/018 Білогірського відділення ВАТ „Державний Ощадний банк України” у с. Курське Білогірського району АР Крим, де вказано „[PERSON]”, - належать [PERSON], [INFO] року народження, - це підтверджують письмові докази по справі у їх сукупності. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. За такими обставинами, суд вважає можливим встановити факт, що рахунок [NUMBER], компенсаційний рахунок [NUMBER] на грошовий внесок, які знаходяться у філії № 4556/018 Білогірського відділення ВАТ „Державний Ощадний банк України” у с. Курське Білогірського району АР Крим, де вказано „[PERSON]”, - належать [PERSON], [INFO] року народження. На підставі ст.ст.256-259 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

[PERSON] звернувся з заявою до суду, заінтересована особа - Управління Пенсійного фонду України в Білогірському районі АР Крим, про встановлення факту належності йому архівної довідки № А-І2 від 23.03.2006 року, яку видано Енбекшиказахською філією державного архіву Алма-Атинської області, про заробітну плату за 1966-1971 роки, де вказано „[PERSON]”. Свої вимоги заявник мотивував тим, що помилки у документах зроблено з вини працівників архіву. Встановлення цього факту йому необхідно для оформлення пенсії. У судовому засіданні заявник [PERSON] цілком підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. У судове засідання представник заінтересованої особи - Управління Пенсійного фонду України в Білогірському районі АР Крим, не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заяви [PERSON] не заперечував. Суд у відповідності зі ст. 169 ЦПК України розглянув справу під час відсутності заінтересованої особи, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для з'ясування прав і взаємовідносин сторін. Вислухав пояснення заявника, дослідивши й оцінивши докази, які маються в справі у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER] повні дані заявника - “[PERSON], [INFO] року народження” (а.с.8). Судом встановлено, що 23.03.2006 року Енбекшиказахською філією державного архіву Алма-Атинської області, видано архівну довідку №А-І2 про заробітну плату за 1966-1971 роки на ім'я „[PERSON]” (а.с.4). Крім того, доводи заявника підтверджуються іншими доказами по справі у їх сукупності. За такими обставинами, суд вважає можливим визнати, що архівна довідка № А-І2 від 23.03.2006 року, яку видано Енбекшиказахською філією державного архіву Алма-Атинської області, про заробітну плату за 1966-1971 роки, на ім'я „[PERSON]”, - належить [PERSON], [INFO] року народження. На підставі ст.ст. 256-259 ,

Outcome: approved