overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання за нею права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за Державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER] та на грошові вклади в ощадбанку за [NUMBER], [NUMBER] в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка, оскільки її чоловік - [PERSON] помер [INFO] року. Вона є спадкоємцем померлого першої черги, ніхто її права на спадкування не оспорює, оскільки їх дочка - [PERSON] від прийняття спадщини відмовилася на її користь. Відповідач позов визнав та не заперечує проти визнання за нею права власності на земельну ділянку та вклади в ощадбанку в порядку спадкування за законом. Вона прийняла фактично спадщину, хоча і не подала заяву у передбачений законом шестимісячний строк про прийняття спадщини до Чугуївської держнотконтори. Представник Мосьпанівської сільської ради до судового засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про визнання позову і проханням слухання справи за відсутністю їхнього представника. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд надходить до наступного. Згідно свідоцтва про смерть [INFO] року помер [PERSON] якому на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку [NUMBER] належить земельна ділянка для товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,8505 га та грошові кошти на рахунках за [NUMBER], [NUMBER] в установі ощадбанку 2834/011. З моменту закінчення шестимісячного терміну та зверненням спадкоємця першої черги до суду про визнання за ним права власності на спадщину за законом, пройшов не великий строк, його право на спадщину ніхто не оспорює, Мосьпанівська сільська рада позов визнала та підтвердила її право на землю у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. Рідний дочка відмовилася від прийняття спадщини на її користь. За таких умов суд вважає, що позов ґрунтується на фактичних обставинах, доказах та як такий, що знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-25 00:00:00

У травні 2008 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Ленінської сільської ради Красногвардійського району АР Крим про визнання за ним права власності на [ADDRESS]. Позивач зазначив, що йому у 1996 році рішенням виконкому Ленінської сільради було виділено земельну ділянку за вказаною адресою, де він у тому ж році збудував будинок, зареєстрований в ньому та проживає. На будинок є технічний паспорт, однак правовстановлюючих документів не має. У судове засідання сторони не з'явилися, надали суду заяви про слухання справи у їх відсутність, позивач наполягав на позові, відповідач позов визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що рішенням виконавчого комітету Ленінської сільської ради від 29 березня 1996 року № 10 позивачу [PERSON] (а.с. 4) було виділено земельну ділянку площею 2400 м2 у [ADDRESS](а.с. 5), він з 1996 року зареєстрований в будинку за вказаною адресою (а.с. 11-12, 14-15). У відповідності до довідки Ленінської сільської ради спірне домоволодіння рахується за [PERSON](а.с. 13), згідно з відомостями Джанкойського БТІ власника на вказаний жилий будинок не має (а.с. 16). Згідно копії технічного паспорту на вказане домоволодіння до його складу: жилий будинок (літера А), а також господарські будови: уборна (літера Б), сараї (літери В, Г) та намет (літера Д) (а.с. 6-9). У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] дійсно є власником [ADDRESS], визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаними вимогами. В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві зазначено, що рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 11.01.2008 року було частково задоволено позов КП «ВРЕЖО №5», щодо стягнення заборгованості по квартирній платі та комунальним послугам з позивача, яка проживає [ADDRESS]. Зазначеним рішенням було відмовлено у стягненні заборгованості в розмірі 2598 грн. 43 коп., у зв'язку із спливом строку позовної давності. Позивач звернулася до відповідача із заявою про списання вказаної заборгованості, але заборгованість не списана. Тому позивач просить суд зобов'язати КП «ВРЕЖО №5» списати з її особового рахунку вказану заборгованість. У судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача Волошина Є.В. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю та пояснила, що відповідач не має можливості списати названу заборгованість у добровільному порядку, оскільки для цього не має законних підстав. Вислухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі та дослідивши інші докази, що є у матеріалах справі, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 11.01.2008 року, яке набуло законної сили, по справі за позовом КП «ВРЕЖО №5» до [PERSON], про стягнення заборгованості по комунальним послугам та квартирній платі в розмірі 4070 грн. 33 коп., позовні вимоги було задоволено частково на суму 1471 грн. 90 коп., а в задоволенні інших позовних вимог на суму 2598 грн. 43 коп. (що складаються з заборгованості по комунальним послугам в розмірі 1430 грн. 92 коп. та квартирній платі в розмірі 1167 грн. 51 коп.), за період до жовтня 2004 року - було відмовлено, у зв'язку із спливом строку позовної давності. Згідно із копії особового рахунку [NUMBER] по [ADDRESS], випливає, що відповідальним квартиронаймачем зазначеної квартири є [PERSON]. Дані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Згідно із пунктів 4 і 11 «Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська заборгованість»» затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №237 від 08.10.1999 року, безнадійна дебіторська заборгованість є поточною дебіторською заборгованістю, щодо якої існує впевненість про її неповернення боржником або за якою минув строк позивної давності, та вона підлягає списанню з балансу з відображенням у складі інших операційних витрат. Суд вважає, що оскільки, по особовому рахунку [NUMBER] стосовно стягнення заборгованості з мешканців [ADDRESS] по комунальним послугам в розмірі 1430 грн. 92 коп. та по квартирній платі в розмірі 1167 грн. 51 коп., яка утворилась до жовтня 2004 року, рішенням суду було відмовлено у зв'язку із спливом строку позовної давності, тому зазначена сума є безнадійною дебіторською заборгованістю, та підлягає списанню з балансу відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що спільне життя не склалося внаслідок несумісності характерів, зникло почуття любові. Подружнє життя припинено внаслідок зневажливого ставлення відповідача до сім»ї. Подружжя тривалий час проживає окремо. Подальше збереження шлюбу, який носить формальний характер, неможливе. В судове засідання сторони надали заяви з проханням слухати справу у їх відсутності. Позивач на позові наполягає, відповідач проти позовних вимог позивача не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши добуті в судовому засіданні докази, вважає необхідним задовольнити позов. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 листопада 1995 р. ( а.с. 7 ). Від шлюбу мають доньку [PERSON], 2004 року народження та доньку [PERSON], 1997 року народження ( а.с. 7-8 ). Між подружжям сімейні стосунки не склалися. Збереження шлюбу не можливе. Спору про місце проживання дітей та поділ майна немає. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши добуті в судовому засіданні докази, вважає необхідним задовольнити позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-25 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що відповідач, який мешкає у будинку, що знаходиться на обслуговуванні позивача, зобов'язаний сплачувати комунальні послуги, однак ухиляється від їх сплати, тому виникла заборгованість у сумі 308,20 грн. за період з 01.07.2001 року по 01.04.2008 року, просив суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості. Представник позивача у судове засідання не з'явився, у письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про розгляд справи за його відсутності не надав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Судом досліджено наступні докази: повідомлення про отримання листа із попередженням; попередження; довідка, видана ЛКП «Паспортна служба», про реєстрацією відповідача за вказаною у позові адресою; особовий рахунок відповідача із вказанням заборгованості за вказаний у позові період; копія рішення Лисичанської міської ради від 21.02.2008р. про звільнення позивача від сплати державного мита у 2008 році; платіжне доручення по сплаті позивачем витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що заборгованість відповідача за послуги по вивезенню твердих побутових відходів відповідно до довідки за період з 01 липня 2001 року по 01 квітня 2008 року складає 308,20 грн. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісячно в строки, встановлені КМУ. Суд вважає докази, надані позивачем, достатніми та переконливими. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за послуги по вивезенню твердих побутових відходів у сумі 308,20 грн. Оскільки рішення постановлене на користь позивача, позивача звільнено від сплати держмита за рішенням Лисичанської міської ради від 02.2008р., то відповідно до ст. 88 ч. 3 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 51 грн. Витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в суді в розмірі 30 грн., у відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача, на користь позивача. На підставі викладеного, відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. ст. 66, 67, 68 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-25 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що відповідач, який мешкає у будинку, що знаходиться на обслуговуванні позивача, зобов'язаний сплачувати комунальні послуги, однак ухиляється від їх сплати, тому виникла заборгованість у сумі 210,14 грн. за період з 01.07.2001 року по 01.04.2008 року, просив суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості. Представник позивача у судове засідання не з'явився, у письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про розгляд справи за його відсутності не надав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Судом досліджено наступні докази: повідомлення про отримання листа із попередженням; попередження; довідка, видана ЛКП «Паспортна служба», про реєстрацією відповідача за вказаною у позові адресою; особовий рахунок відповідача із вказанням заборгованості за вказаний у позові період; копія рішення Лисичанської міської ради від 21.02.2008р. про звільнення позивача від сплати державного мита у 2008 році; платіжне доручення по сплаті позивачем витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що заборгованість відповідача за послуги по вивезенню твердих побутових відходів відповідно до довідки за період з 01 липня 2001 року по 01 квітня 2008 року складає 210,14 грн. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісячно в строки, встановлені КМУ. Суд вважає докази, надані позивачем, достатніми та переконливими. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за послуги по вивезенню твердих побутових відходів у сумі 210,14 грн. Оскільки рішення постановлене на користь позивача, позивача звільнено від сплати держмита за рішенням Лисичанської міської ради від 21.02.2008р., то відповідно до ст. 88 ч. 3 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 51 грн. Витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в суді в розмірі 30 грн., у відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача, на користь позивача. На підставі викладеного, відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. ст. 66, 67, 68 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на її утримання, у розмірі 1\ 6 частини його з усіх видів заробітку до досягнення донькою трьох років.заробітку щомісяця, в якій зазначає, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 03 червня 2006 року, у них народилася донька [PERSON]- [INFO] року народження, яка проживає із нею та знаходиться на її утриманні. Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, не працює, а відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча вона її потребує. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, просить стягнути з відповідача, на її користь кошти на утримання у розмірі 1/6 частини його доходу Відповідач у судове засідання не з»явився ,надав заяву до суду, що проти стягнення аліментів з нього на утримання дружини не заперечує, нікого іншого на утриманні немає. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, суд находить позов таким, який підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка перебуває з відповідачем у шлюбі з 03 червня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.4), сторони мають неповнолітню дитину - доньку Софію - [INFO] року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 3), яка проживає із матір'ю та знаходиться на її утриманні (а.с. 5). Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, відповідач матеріальної допомоги на утримання позивачки у добровільному порядку не надає. Відповідно до ст.75 Сімейного Кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно ст. 84 цього ж Кодексу дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Оскільки в ході судового розгляду встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, після народження спільної дитини позивачка ніде не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, потребує матеріальної допомоги, а відповідач в змозі таку надати, оскільки працездатний, але не працює, на облік у центр зайнятості не став, позивачку матеріально не підтримує, суд вважає необхідним стягнути з нього на користь позивачки кошти у частці від заробітку /доходу/, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною 3-х річного віку, тобто до 29 вересня 2009 року. На підставі ст. 81,84, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в Ізюмському міськрайонному суді Харківської області у розмірі 7 гривень 50 копійок на користь Територіального управління державної судової адміністрації в Харківській області та судовий збір на користь держави у розмірі 51 гривні. Відповідно до ст. 217 п. 1 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-25 00:00:00

В березні 2008 року заявниця звернулася в суд з вказаною заявою, мотивуючи її тим, що [INFO] року померла її мати [PERSON], яка мала на праві власності земельну ділянку, що розташована на землях Мирчанської сільської ради Бородянського району Київської області. Заповіту мати не залишила. В свідоцтві про народження заявниці вказано прізвище матері дошлюбне - [PERSON], а свідоцтво про одруження батьків не збереглося і запису у відділі РАЦСу - також, що унеможливлює прийняття нею спадщини. Просила встановити факт, що померла [PERSON] є її матір'ю. В судовому засіданні представник заявниці [PERSON] заяву підтримала і викладене підтвердила. Відділ реєстрації актів цивільного стану Бородянського районного управління юстиції Київської області надіслав заяву з проханням розглядати справу без участі їх представника. Вислухавши пояснення представника заявниці [PERSON], допитаної як свідок під присягою, показання свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] року в с.Мирча Бородянського району Київської області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. З копій свідоцтв про народження та одруження вбачається, що [PERSON] та [PERSON] були батьками [PERSON], яка після одруження в 1967 році змінила прізвище на [PERSON]. З копії державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 21 липня 2006 року вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,8513 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на землях Мирчанської сільської ради Бородянського району Київської області. З повідомлення відділу РАЦСу Бородянського районного управління юстиції №3-38-510 від 23 листопада 2007 року вбачається, що в архіві відділу актового запису про шлюб між [PERSON] та [PERSON] по селу Мирча Бородянського району Київської області не виявлено, перевірку проведено з 1936 року по 1942 рік та по поновлених записах з 1950 року по теперішній час. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт, що [PERSON] є рідною дочкою померлої [PERSON], що також підтверджується довідкою виконкому Мирчанської сільської ради. Оцінюючи досліджені докази, суд вважає підтвердженим факт, що [PERSON] є дочкою померлої [PERSON]. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне їй для оформлення спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-25 00:00:00

В квітні 2008 року позивачка звернулася в суд з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року померла її мати [PERSON], якій на праві власності належав будинок [ADDRESS], сертифікат на право на земельну частку (пай) в КСП «Дружба» с.Нове Залісся розміром 1,66 га в умовних кадастрових гектарах та три ощадні книжки в Ощадному банку. Заповіту мати не залишила. В шестимісячний строк вона - позивачка не звернулася в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини в зв'язку з правовою необізнаністю, хоча фактично вступила в управління і володіння спадковим майном. Тому просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала, просила визначити їй додатковий строк в три місяці для звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Бородянська районна державна нотаріальна контора та Новозаліська сільська рада Бородянського району надіслали заяви з проханням розглядати справу без участі їх представників. Вислухавши показання позивачки, допитаної як свідок під присягою, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно з копіями свідоцтв про одруження, розлучення та смерть, [PERSON] після одруження в 1969 році змінила прізвище на «[PERSON]», після розлучення в 1984 році - на «[PERSON]», а померла вона [INFO] року в с.Нове Залісся Бородянського району Київської області. З копії свідоцтва про народження вбачається, що батьками позивачки були [PERSON] та [PERSON]. З копії сертифікату на право на земельну частку (пай) вбачається, що [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дружба» с.Нове Залісся Бородянського району Київської області. Будинок [ADDRESS] належав на праві власності [PERSON], що підтверджується копією акту про передачу будинку. З копій ощадних книжок Ощадного банку №3037 вбачається, що на рахунках [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], які належать [PERSON], знаходяться кошти. Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оцінюючи досліджені докази, суд знаходить поважною причину пропуску позивачкою строку звернення з заявою про прийняття спадщини, а тому вважає за необхідне визначити їй додатковий строк - три місяці з моменту набрання чинності цим рішенням для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим , що 03 червня 1997 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб у Вінницько - Хутірській сільській раді, Вінницького району , Вінницької області від спільного проживання в якому дітей не мають . Несумісність характерів та різність поглядів на життя сторін призводить до виникнення конфліктів, що робить подальше спільне проживання в шлюбі неможливим і свідчить про його формальність. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала , посилаючись на обставини , викладені в заяві. Відповідач в судове засідання не з”явився , хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить його розписка в матеріалах справи, причину неявки суду не повідомив . Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі 03 червня 1997 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] в Вінницько - Хутірській сільській раді, Вінницького району , Вінницької області, за актовим записом № 10, що підтверджується свідоцтвом про шлюб , серія 1-АМ № [NUMBER] від 09.11.2007 року ( а.с.10) . Від спільного проживання дітей подружжя не має. Відповідно до ст.112 СК України судом з'ясовано, що спільне сімейне життя у сторін не склалося , причиною того є те що вони мають різні характери та різні погляди на життя, та ведення господарства , між ними втрачено почуття поваги та любові . Крім того наданий судом строк для примирення сторін не привів, за таких обставин суд визнає, що сім`я розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати За таких обставин суд вважає, що подальше життя подружжя та збереження шлюбу є не можливим, та суперечить інтересам кожного з них.

Outcome: approved