Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю „Черкаська продовольча компанія” звернулося з позовом до відповідача про визнання свідоцтва про право власності на нерухоме майно - недійсним, посилаючись на те, що згідно наказу № 15 від 08 лютого 2007 року про доповнення до наказу № 55 від 29 березня 2004 року „Про приватизацію житла ТОВ „ЧПК” у власність громадян” батькові відповідача [PERSON] передано у власність квартиру [ADDRESS]. Даний наказ був підписаний заступником генерального директора з економіки ТОВ „ЧПК” [PERSON]. Наказом № 474 від 13 грудня 2004 року про призначення [PERSON] на посаду заступника генерального директора з економіки не вказано про те, що він має право підписувати накази ТОВ „ЧПК”. Це саме зазначено і в Статуті товариства від 22 липня 2003 року. В пункті 5.8. Статуту зазначено, що лише генеральний директор має право видавати накази, розпорядження та затверджувати нормативні акти. 28 березня 2007 року [PERSON] Соснівський райвиконкомом було видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно [ADDRESS]. Позивач вважає, що дане Свідоцтво видане з порушенням Статуту ТОВ „ЧПК” та норм чинного законодавства, а тому має бути визнане судом недійсним. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в їх задоволенні відмовити. Представник Відділу приватизації Соснівського райвиконкому в судовому засіданні поклався на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного та цивільно-процесуального законодавства. В судовому засіданні встановлено, що будинок для малих сімей [ADDRESS] знаходиться на балансі Товариства з обмеженою відповідальністю „Черкаська продовольча компанія”. На підставі ордеру № 180 від 16 березня 1999 року, виданого ТОВ „ЧПК”, [PERSON] на склад сім'ї з двох осіб було видано ордер на заселення в квартиру [ADDRESS]. 07 травня 1999 року [PERSON] був зареєстрований в даній квартирі, що підтверджується відміткою в паспорті громадянина України, виданого на його ім'я, та по квартирною кварточкою форми № 17. В лютому 2007 року до ТОВ „ЧПК” звернувся [PERSON] з-приводу приватизації квартири [ADDRESS]. Після сплати боргів за комунальне обслуговування перед ТОВ „Черкаська продовольча компанія”, 08 лютого 2007 року на ім'я [PERSON] було видано наказ № 15 про доповнення до наказу № 55 від 29 березня 2004 року „Про приватизацію житла ТОВ „ЧПК” у власність громадян”. 02 березня 2007 року між [PERSON]. та ТОВ „ЧПК” було укладено договір комунального обслуговування № 383 від 02 березня 2007 року на обслуговування спірної квартири, а 28 березня 2007 року [PERSON]. Соснівським райвиконкомом м. Черкаси було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 02 квітня 2007 року. Правонаступником після смерті [PERSON]. є його син [PERSON]. Посилання позивача на те, що наказ про передачу у власність [PERSON]. квартири [ADDRESS] підписаний особою, яка не мала на це повноважень, суд оцінює критично, виходячи з наступного. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 204 ЦК України визначає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсний. Абзацом 2 частини 2 статті 207 ЦК України передбачено, що правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами. довіреністю, законами або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Позивачем не надано доказів, що наказ на підставі якого видане свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], підписаний саме заступником генерального директора товариства з економіки [PERSON]. Будь-які документи з даного приводу в матеріалах справи відсутні. Доводи позивача грунутються лише на усних поясненнях представника ТОВ „ЧПК”. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов”язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів того, що Свідоцтво про право власності на нерухоме майно № 149 від 28 березня 2007 року, видане з порушенням Статуту ТОВ „ЧПК” та норм чинного законодавства, а тому позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed