Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON]. заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 819 грн.74 коп., посилаючись на наступне. Відповідачка [PERSON]. проживає в квартирі № [ADDRESS], є споживачем електроенергії, яку їй постачає позивач на підставі відкритого 01.01.1994р. особового рахунку № 15-82-22. Відповідно до п. 19 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабміну України № 1357 від 26.07.1999р., відповідачка повинна здійснювати розрахунки за спожиту електричну енергію за діючими тарифами ( цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду - календарного місяця вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Але відповідачка оплату за спожиту електроенергію проводила не регулярно, у зв'язку з чим за нею утворилася заборгованість у сумі 819 грн.74 коп. за період з 01.04.2002р. по 22.04.2008р. 23 червня 2008 р. постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У судовому засіданні представник позивача Ваганова С.Ю. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідачки. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про місце та час слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Заяви про розгляд справи за її відсутності від відповідачки не надходило. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з відкритим 01.01.1994р. особовим рахунком № 15-82-22 відповідачка є споживачем електроенергії, яку їй постачає позивач. ( а.с.6-7). Між тим, судом встановлено, що відповідачка спожиту електроенергію не оплачувала, відповідно до розрахунку заборгованість складає за період з 01.04.2002р. по 22.04.2008р. 819 грн.74 коп. ( а.с.6-8). Між тим, відповідно до ст. 71 ЦК України (1963р.) загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується незалежно від заяви сторін, що передбачено ст. 75 ЦК України ( 1963р.). Згідно з ч.2 ст. 79 ЦК України (1963р.) по спорах, в котрих однією або обома сторонами є громадяни, перебіг строку позовної давності переривається вчиненням зобов'язаною особою дій, що свідчать про визнання нею свого боргу. Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України, який набрав чинності з 01 січня 2004р., позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, і не заявила про застосування позовної давності. З наданого суду розрахунку заборгованості убачається, що відповідачка останню суму в погашення заборгованості внесла в липні 2006р. у сумі 100 грн., тобто стягненню з відповідачки підлягає заборгованість з 01 липня 2003р. Заборгованість на 01 липня 2003р. складала 146 грн.33 коп., таким чином стягненню з відповідачки на користь позивача підлягає 673 грн.41 коп. ( 819 грн.74 коп. - 146 грн.33 коп.). В іншій частині позову позивачу слід відмовити за пропуском строку позовної давності. З відповідачки на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 51 грн., на користь позивача повернення судових витрат з інформаційно - технічного забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі 30 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial