Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-02 00:00:00

Позивач ЗРД «Філія ВАТ СТ «Гарантія» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 17925,52 гривні - суми страхового відшкодування, яке виплачено за угодою страхування укладеного між позивачем та [PERSON], а також витрат по сплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в суді у сумі 209,26 гривень. В порядку ст. 33 ЦПК України, ухвалою суду [PERSON]залучений до участі в справі у якості співвідповідача. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить позов задовольнити, посилаючись на те, що ЗРД «Філією ВАТ СТ «Гарантія» було сплачено страхове відшкодування [PERSON] на підставі умов укладеної угоди страхування в розмірі 17925,52 грн. У зв'язку з тим, що ДТП в наслідок якої було пошкоджено застрахований автомобіль сталося з вини відповідача страхова компанія має право на одержання від нього заподіяних збитків. Також просить стягнути понесені судові витрати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що на момент скоєння ДТП він не керував автомобілем, як власник він надав довіреність на володіння та керування автомобілем [PERSON], просить позов задовольнити частково, у вимогах відносно нього відмовити. Відповідач [PERSON]у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, заперечень за позовом не надав, пояснив суду, що винен в ДТП, в результаті якого постраждав автомобіль [PERSON], згоден з сумою позову. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачів, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.07.2007 року між ЗРД «Філія ВАТ СТ «Гарантія» та [PERSON]укладений договір страхування наземного транспорту № 5-27-46/07 транспортного засобу “Акура”, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно з умовами цієї угоди страховик - ЗРД «Філія ВАТ СТ «Гарантія» взяло на себе зобов'язання відшкодувати нанесені збитки страхувальнику - [PERSON] при настанні страхового випадку в межах страхової суми, та в порядку і на підставах, передбачених угодою страхування. Згідно з п. 3.2 Правил “Добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного транспорту)”, затверджених Державною комісією з регулювання ринків Фінансових послуг України від 18.11.2003 року страховим випадком визнається пошкодження або знищення застрахованого автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 26.11.2007 року о 09-40 год. водій [PERSON], керуючи транспортним засобом “ВАЗ-2109” державний номер [NUMBER], в м. Запоріжжі, по вул. Набережній проти електроопори №1, не витримав безпечну швидкість руху та скоїв зіткнення з автомобілем “Акура”, держномер [NUMBER]. В наслідок цього ДТП застрахованому автомобілю, яким керував [PERSON] заподіяні пошкодження. Вказані обставини підтверджуються довідкою ВДАІ про ДТП (а.с.26), постановою Хортицького районного суду м.Запоріжжя №3-31/08р. від 16.01.2008 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України [PERSON], висновком №408 від 27.12.2007 року судового експерту-товарознавця про вартість матеріальної шкоди, що спричинена [PERSON] (а.с. 14-24). Згідно з платіжним дорученням від 29.12.2007 року №263 ЗРД “Філія ВАТ “СТ “Гарантія” сплатила [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 17925,52 гривень за укладеною угодою страхування. На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст. 27 Закону України “Про страхування” до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток, а саме до [PERSON] Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення ЗРД «Філії ВАТ «Страхового товариства «Гарантія» з [PERSON], [PERSON] матеріальних збитків у сумі 17925,52 гривень підлягають частковому задоволенню, а саме стягнення позовних вимог з відповідача [PERSON], оскільки на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди він володів транспортним засобом на підставі довіреності наданої власником, та звільненні від матеріальної відповідальності відповідача [PERSON] У відповідності до п.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної безпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Крім цього, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] судові витрати, які поніс позивач по сплаті державного мита та суми інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у суді в розмірі 209,26 гривень. На підставі викладеного, та

Outcome: partial