Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати за нею право на нерухоме майно, яке складається із квартири , яке знаходиться в [ADDRESS]. В попередньому судовому засіданні позивачка повністю підтримала заявлені позовні вимоги і пояснила , що 6 січня 1999 року вона придбала квартиру, що в [ADDRESS] у [PERSON], про що уклали договір купівлі- продажу, який посвідчили на Західно- Українській товарній біржі. Договір купівлі- продажу був нею зареєстрований в Шумському БТІ, про що 11 січня 1999 року відповідач видав їй реєстраційне посвідчення. Однак, на даний час, коли в неї виникла необхідність оформити договір застави цієї квартири на предмет отримання банківського кредиту , відповідач відмовився видати їй витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, яке складається із квартири, посилаючись на те, що вона не була права власності , оскільки договір купівлі- продажу не був нотаріально посвідчений. Вважає, що вона набула права власності на квартиру, оскільки належним чином оформила договір купівлі- продажу квартиру і розпоряджається нею протягом 9 років . Просить позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача Уборський Р.К. в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та пояснив , що не заперечує проти визнання за позивачем права власності на квартиру № 5 по вул. І.Франка, 34 , оскільки вона дійсно володіє і розпоряджається нею з 1999 року . Причиною не видачі їй витягу з прав власності на квартиру стало те, що договір купівлі- продажу був посвідчений ЗУТБ, а не нотаріальною конторою, як це вимагає Цивільний Кодекс України . Просить винести рішення в попередньому судовому засіданні. Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення із слідуючих підстав: Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона передає у власність другій стороні майно , а інша приймає майно і сплачує за нього певну грошову суму. Згідно договору купівлі- продажу від 6 січня 1999 року , посвідченого Західно- Українською товарною біржою, позивачка [PERSON] придбала у [PERSON] квартиру, що в [ADDRESS]. 11 січня 1999 року Шумським БТІ було видано реєстраційне посвідчення, яким посвідчено, що 34/1000 житлового будинку , що в м. Шумськ вул. І.Франка зареєстровано за позивачкою [PERSON] на праві особистої власності на підставі договору купівлі- продажу квартири, посвідченого ЗУТБ 06.01.1999 року та записано в реєстрову книгу за № 00049. Квартира по [ADDRESS] є однокімнатною , загальною площею 30,82 м-2, в тому числі житловою 18,59 м-2, вартість її складає 7911 грн., про що стверджує довідка- характеристика , видана Шумським БТІ 28.05.2008 року № 58. 28 травня 2008 року за № 51 відповідач відмовив позивачці у видачі документів про реєстрацію квартири з посиланням на ст. 657 ЦК України, як не дотримання нотаріальної форми посвідчення договору купівлі- продажу квартири. У відповідності до ст.392 ЦК України , власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою , а також у разі втрати ним документа , який засвідчує його право власності. За вказаних обставин суд рахує за доцільне визнати за позивачем право власності на майно на підставі договору купівлі-продажу , оскільки позивач належним чином придбав нерухоме майно та відкрито користується і розпоряджається ним протягом 9 років . На підставі наведеного,

Outcome: approved