overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання особи такою, що втратили право постійного проживання та скасування реєстрації посилаючись на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 08.04.2008 року вона є власником однокімнатної квартири [ADDRESS], а відповідачі по справі [PERSON]. є колишнім власниками квартири, а [PERSON]., його рідний брат, раніше проживали та є зареєстрованими в спірній квартирі. Відповідачі не проживають в спірній квартирі та не користується нею з моменту укладення договору купівлі-продажу і на теперішній час місце їх проживання та перебування їй не відоме. А тому просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням. Позивачка в судовому засіданні свої позовні вимоги змінила, просила відповідачів зняти з реєстрації за адресою [ADDRESS], оскільки вони не проживають в квартирі, а вона несе за них витрати по оплаті комунальних платежів. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день і час розгляду справи були повідомлені завчасно, про поважні причини неявки суд не повідомили. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є колишнім власником квартири [ADDRESS], а відповідач [PERSON]. його рідний брат, які дійсно, зареєстровані в спірній квартирі та не проживають в ній з моменту укладення договору купівлі-продажу, про що свідчать вказаний договір від 08.04.2008 р., довідка з місця проживання про склад сім'ї. Факт не проживання відповідачів Штефюків в спірній квартирі з 08.04.2008 р. стверджується актом ОСББ «Промінь» від 27.05.2008 р. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантується свободі пересування та вільний вибір місця проживання на її території за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією України, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Виходячи з цих вимог закону суд вважає слід зняти [PERSON] та [PERSON] з реєстрації в квартирі [ADDRESS], так як вони дійсно не проживають в даній квартирі, не утримують її та на підставі договору купівлі продажу право власності на цю квартиру перейшло до [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-23 00:00:00

26 червня 2008 року орган опіки та піклування звернувся до суду із поданням про встановлення опіки над [PERSON],[INFO], яка за рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 01 квітня 2008 року визнана недієздатною. Заявляючи вимогу про призначення опікуном [PERSON]., орган опіки та піклування послався на те, що вказана особа є дочкою [PERSON]., вона має бажання здійснювати опіку над своєю матір'ю, працює та має заробіток, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, забезпечена житлом, створила всі належні умови для проживання матері, фізично і психічно здорова. У судовому засіданні представник заявника Суржик Н.П. підтримала заявлені вимоги по тих підставах, які викладені в заяві (поданні), надала відповідні пояснення. Заінтересована особа [PERSON]. у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви органу опіки та піклування про встановлення опіки над фізичною особою -[PERSON]., яка була визнана недієздатною, надала відповідні пояснення. Суд, вислухавши пояснення представника заявника та заінтересованої особи, дослідивши та перевіривши матеріали справи, дійшов висновку про те, що заява (подання) підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 01 квітня 2008 року [PERSON],[INFO], визнана недієздатною (а.с.20). Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. З пояснень осіб, які брали участь у справі, та з матеріалів справи встановлено, що На даний час [PERSON]проживає разом із своєю дочкою[PERSON] у будинку [ADDRESS]. [PERSON]. має бажання здійснювати опіку над своєю матір'ю, працює та має заробіток, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, забезпечена житлом, створила всі належні умови для проживання матері, фізично і психічно здорова (а.с.7-19). Рішенням від 12 червня 2008 року №104 виконавчим комітетом Куйбишевської селищної ради Куйбишевського району Запорізької області направлено подання до Куйбишевського районного суду Запорізької області про призначення [PERSON] опікуном над недієздатною [PERSON],[INFO] (а.с.4-5,6). Відповідно до ч.1 ст.241 ЦПК України суд встановлює опіку над особою, яка визнана недієздатною, за поданням органу опіки та піклування та призначає їх опікуна. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення заяви (подання) органу опіки та піклування про встановлення опіки над фізичною особою -[PERSON]., яка визнана недієздатною.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою , в якій вказує, що 21 серпня 1993 року вона уклала шлюб з відповідачем, від шлюбу мають сина [PERSON] 1995 року народження.. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем тому, що відповідач в 2001 році був засуджений до 13 років позбавлення волі, відбуває покарання з 20 листопада 2000 року. З того часу фактично припинили сімейні відносини. Певний час позивачка його відвідувала, але зараз зрозуміла, що не може підтримувати шлюбні відносини з відповідачем, так як стали чужими людьми з різними поглядами і намірами на життя. . Відповідач позов визнала, надав суду письмову заяви про згоду на розірвання шлюбу і розгляд справи без його участі. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає встановленим наступне. .Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 серпня 1993 року, від шлюбу мають сина [PERSON] 1995 року народження.. Сторони припинили сімейні відношення в листопаді 2000 року, так як відповідач був заарештований за скоєння злочину. 11.07.2001 року він був засуджений до 13 років позбавлення волі, відбуває покарання. З 2003 року позивачка з відповідачем ніяких зв'язків не підтримує. Бажання на збереження шлюбу сторони не мають. . Суд вважає, що сім'я фактично розпалась, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина- [PERSON], [INFO]. На даний час сім'я розпалася, причиною є те, що відповідач влаштовував сварки та бив позивачку, сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Переконана, що примирення між ними, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливо, тому просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, просив шлюб розірвати, про що подав суду письмову заяву. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні у разі визнання позову проводиться в порядку встановленому ст.174 ЦПК України. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 25 вересня 2004 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина- [PERSON], [INFO]. На даний час сім'я розпалася, причиною є те, що відповідач постійно влаштовував в сім»ї сварки та бив позивачку, сім'я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Сторони звільнені від сплати державного мита на підставі п.4 ст.18 ДКМУ «Про державне мито». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання є дочка [PERSON], [INFO], на даний час сім'я розпалася, протягом тривалого часу проживають окремо, сімейно - шлюбні відносини не підтримують, мають окремі бюджети, ведуть роздільне господарство, тому просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, просила шлюб розірвати, про що подала суду письмову заяву. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні у разі визнання позову проводиться в порядку встановленому ст..174 ЦПК України. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 21.06.1997 року в відділі РАГС Городищенської районної державної адміністрації Черкаської області, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Протягом тривалого часу сторони не підтримують подружніх стосунків та сімейних відносин, сім'я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Стягнути з позивача державне мито 17 грн. на користь держави при оформленні розлучення в органах РАГС. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] у них народився син - [PERSON]. Син знаходиться на утриманні та виховується позивачкою одноособово. Батько дитини, відповідач по справі ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивачка просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав і не заперечував проти стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні у разі визнання позову проводиться в порядку встановленому ст.174 ЦПК України. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO]є сторони по справі. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні, батько дитини, відповідач по справі, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивачка утримує дитину одноособово, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини не заперечує. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина- [PERSON], [INFO]. На даний час сім'я розпалася, причиною є те, що відповідач влаштовує сварки та скандали, поскільки зловживає спиртними напоями, спільне господарство не ведуть, мають окремі бюджети, подружні стосунки не підтримують. Переконана, що примирення між ними, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливо, тому просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, просив шлюб розірвати, про що подав суду письмову заяву. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні у разі визнання позову проводиться в порядку встановленому ст.174 ЦПК України. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 27 квітня 2001 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина- [PERSON], [INFO]. На даний час сім'я розпалася, причиною є те, що відповідач влаштовує сварки та скандали, поскільки зловживає спиртними напоями, сім'я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-23 00:00:00

Позивач поставляє відповідачеві теплову енергію. Відповідач вчасно не сплачував комунальні послуги за опалення, у зв'язку з чим утворилася заборгованість станом на 01.02.2008 року у сумі 2085,47 грн. У добровільному порядку заборгованість відповідач не погасив, у зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду з дійсним позовом і просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за послуги по теплопостачанню у сумі 2085 грн. 47 коп. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за опалення у розмірі 2085 грн. 47 коп. Згоден на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з»явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судовою повісткою, яка повернута за закінченням терміну зберігання. За викликами в судові засідання 21.04.2008р., 15.05.2008р.,07.07.2008р. судові повістки також повернуті за закінченням терміну зберігання. Виходячи з викладеного, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином. Заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідач, порушивши вимоги „Правил надання населенню послуг центрального опалення, гарячого та холодного водозабеспечення” вчасно не сплачував надані послуги за опалення. Станом на 01.02.2008р. заборгованість відповідача становить 2085 грн. 47 коп. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за послуги за опалення у сумі 2085 грн. 47 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи стягуються з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-23 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення пов”язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину рішення,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-23 00:00:00

у зв'язку із складністю справи та необхідністю значної кількості часу для складання у повному обсязі рішення суду та відповідно до положень ч. 3 ст. 209 ЦПК України, суд вважає за необхідне проголосити в даному судовому засіданні його вступну та резолютивну частину, відклавши складання рішення в повному обсязі на п'ять днів - до 28 липня 2008 року. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-23 00:00:00

до суду з позовною заявою про визнання права власності на домоволодіння, що розташоване в [ADDRESS] до Пархимівської сільської ради звернувся [PERSON], мотивуючи тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після смерті матері відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок, що розташований в[ADDRESS]. В шестимісячний термін він вступив в управління спадковим майном, але не може отримати свідоцтво про право власності, так як за померлою [PERSON] . не було зареєстровано право власності на житловий будинок. Тому просить, так як він являється єдиним спадкоємцем, визнати за ним право власності на спадщину, яка складається із домоволодіння розміщеного в[ADDRESS]. У судове засідання позивач не з'явився, при цьому подавши заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги повністю підтримує. Представник відповідача Пархимівської сільської ради в судове засідання не з'явився, але подав письмову заяву про визнання позову і клопотання розглядати справу за їх відсутністю. Як встановлено у судовому засіданні, в бюро технічної інвентаризації житловий будинок, що розташований в [ADDRESS], вартість якого з надвірними будівлями становить 16063 грн., на право власності не зареєстрований. Після побудови, свідоцтво про право власності на дане домоволодіння не було видане. Крім померлої [PERSON] до складу даного двору, яке відноситься до категорії колгоспного, станом на 15.04.1991 року, ніхто не входив і не проживав. Позивач являється єдиним спадкоємцем першої черги на дану спадщину. Інші спадкоємця, які мають обов'язкову частку в даному майні [PERSON] , [PERSON]та [PERSON] від спадщини відмовилися на користь [PERSON]. Дослідивши усі докази, суд відповідно до ст.130 ЦК України з'ясував можливість врегулювання спору до судового розгляду, так як відповідач визнав позов, і вважає за необхідне задовольнити його відповідно до ст. 174 ч.4 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом достовірно встановлено, що [PERSON]., як єдиний спадкоємець, що прийняв спадщину і фактично вступив в управління спадковим майном, має право у набуття у власність домоволодіння, що розташоване в[ADDRESS]. Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-23 00:00:00

у суд із позовною заявою про визнання права власності на &frac12; частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] звернулася [PERSON] до Савинської сільської ради. У своїй позовній заяві позивачка свої заявлені вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина до складу якої входить &frac12; частина житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] У судове засідання позивачка не з'явилася, при цьому подавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином відповідач повідомлений про місце і день судового розгляду цивільної справи. При цьому, відповідачем до суду подана заява про визнання позовних вимог позивача з клопотанням розгляду справи у відсутності представника відповідача. Як установлено в судовому засіданні, [PERSON], чоловік позивачки, помер [INFO] . Житловий будинок з надвірними будівлями, де проживав [PERSON]. разом з позивачкою знаходиться в [ADDRESS] , та відносилось до категорії колгоспного двору, у якому крім них більше ніхто не проживав. У бюро технічної інвентаризації житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною вартістю 81 006 гривень, на праві власності на [PERSON] . не зареєстрований. Інша &frac12; частина даного домоволодіння зареєстрована на позивачку [PERSON]. Позивачка являється єдиним спадкоємцем за законом першої черги яка фактично прийняла дану і вступила в управління спадковим майном, оскільки постійно проживає у даному домоволодінні. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, оскільки достовірно встановлено, що [PERSON]., як спадкоємець за законом, фактично вступивши в управління спадковим майном в шестимісячний термін після відкриття спадщини, так як постійно проживає у даному домоволодінні, має право на набуття у власність &frac12; частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. Суд відповідно до ст.130 ЦПК України з'ясував можливість врегулювання спору до судового розгляду, так як відповідач визнав позов, і вважає за необхідне його задовольнити відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved