Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів посилаючись на те, що з відповідачем проживала в зареєстрованому шлюбу з 28 березня 1992 року. Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. На даний час однією сім”єю не проживають, діти проживають з позивачкою. Відповідач не виконує свого обов”язку по утриманню дітей, матеріальної допомоги не надає, цим самим ухиляється від своїх батьківських обов”язків. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. У зв”язку з наведеним, позивачка просить стягнути з [PERSON], аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) на утримання дітей, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно ст.180 СК України, батьки зобов”язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.2 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, заслухавши пояснення позивачки по справі, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], являються батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження [NUMBER], виданого 12.12.1992 року Плоско-Забузькою сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області та [NUMBER], виданого 20.12.1997 року Плоско-Забузькою сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області (а.с. 5,7). Відповідно до довідки про склад сім'ї, виданої Плоско-Забузькою сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області за № 132 від 17 березня 2008 року, діти проживають з матір”ю в с. Плоско-Забузьке Вільшанського району Кіровоградської області (а.с. 6). Згідно протоколу судового засідання від 09 червня 2008 року, відповідач [PERSON], допитаний по місцю проживання Підволочинським районним судом Тернопільської області, позов про стягнення аліментів не визнав, не згідний на стягнення з нього аліментів, оскільки ніде не працює, ні офіційно, ні не офіційно, про те, що діти його, не заперечує, при слуханні справи у Вільшанському суді Кіровоградської області не хоче бути присутнім, оскільки не має можливості приїхати. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі проживають окремо, відповідач по справі матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, їх вихованням не займається. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів, який ніде не працює, крім цього, судом враховано те, що [PERSON] має земельну ділянку площею 4,32 га., яка знаходиться в оренді СВК «Україна», розташованого в с. Плоско-Забузьке Вільшанського району Кіровоградської області, про що свідчить довідка Плоско-Забузької сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області за №177 від 12 червня 2008 року. Невизнання відповідачем позову, суд розцінює критично, оскільки відповідач являється батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а тому згідно ст.180 СК України, зобов”язаний утримувати їх до досягнення ними повноліття. У відповідності до п.4 ч. 3 ст.81 ЦПК України, не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на інформаційно-технічне забезпечення у справах про стягнення аліментів. Тому стягненню з відповідача підлягають 7 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Згідно ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито”, позивачі за позовами про стягнення аліментів від сплати судового збору звільняються, а у відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому стягненню з відповідача підлягають 51 грн. судового збору на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved