Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-03 00:00:00

Виконавчій комітет Алупкінської міської ради звернувся до суду з позовом, у якому, уточнивши свої вимоги, просить суд визнати недійсними свідоцтво про право власності на квартиру [NUMBER] буд.[NUMBER] по [ADDRESS], що видане 10 жовтня 2006 р. [PERSON], договір дарування цієї квартири від 09 грудня 2006р., що був укладений між [PERSON] і [PERSON], та знести самовільних приміщення: 1-1 площею 14 кв. м.; 1-2 - площею. 5,2 кв. м.; 1-3 площею 5,9 кв. м.; 1-4 прощею 23 кв. м.,1-5 площею 8,2 кв. м.; 1-6 площею 2,0 кв. м.; 1-7 площею 13,7 кв. м. Крім того, позивач просить визнати недійсним свідоцтво про право власності на вказану квартиру, видане [PERSON] Вимоги мотивовані тим, що [PERSON]. без відповідних дозволів та підстав зайняв земельну ділянку, на якій виконав будівельні роботи по відбудуванню приміщень. Представники позивача та 3-х осіб позовні вимоги підтримали. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, але проти позову заперечували, так як ніяких порушень ними допущено не було. Розглянувши матеріали справи, вислухавши сторони, суд вважає, що позовна заява є законною та обґрунтованою але підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 18 серпня 2006 р. своїм рішенням за № 240 виконавчий комітет Алупкінської міської ради затвердив рішення Міжвідомчої комісії від 23 червня 2006 р., та дозволив реєстрацію у БТІ приміщень: 1-1 площею 14 кв. м.; 1-2 - площею. 5,2 кв. м.; 1-3 площею 5,9 кв. м.; 1-4 площею 23 кв. м.,1-5 площею 8,2 кв. м.; 1-6 площею 2,0 кв. м.; 1-7 площею 13,7 кв. м. Але 28 грудня 2006 р. рішенням за № 21 Алупкінська міська рада відмінила рішення № 240 від 18 серпня 2006 р. як помилкове, оскільки згоди на споруди мешканці будинку не надавали, дозвіл на будівельні роботи не надавався. Наявність самовільного будівництва приміщень також підтверджується рішенням Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 20 березня 2006 г. за позовом виконавчого Комітету Алупкінської міської ради до [PERSON], 3-тя особа - [PERSON], яким було встановлено, що вибудувані відповідачем будівлі є самовільними. Як встановлено ст. 212 Земельного Кодексу України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Згідно ч. 3 ст. 125 Земельного Кодексу України, приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Ч. 2 ст. 152 Земельного Кодексу України встановлено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно з пунктом «б» ч. 3 цієї ж статті захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, ще порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Відповідно до ч. 1, 7 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Відповідачем [PERSON] здійснено самовільне будівництво на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети та без проекту. Розміри та наявність споруд сторонами не заперечуються. Тобто приміщення: 1-1 площею 14 кв. м.; 1-2 - площею 5,2 кв. м.; 1-3 площею 5,9 кв. м.; 1-4 прощею 23 кв. м.,1-5 площею 8,2 кв. м.; 1-6 площею 2,0 кв. м.; 1-7 площею 13,7 кв. м. за адресою: [ADDRESS] необхідно знести. Свідоцтво про право власності на квартиру [NUMBER] буд.[NUMBER]по [ADDRESS], що видане [PERSON] 10 жовтня 2006р. на самовільні будівлі, договір дарування квартири від 09 грудня 2006 р. між [PERSON] і [PERSON] слід визнати недійсними. Але визнати недійсним свідоцтво про право власності на вказану квартиру, видане [PERSON] суд не може, так як доказів про те, що таке свідоцтво було нею отримане, немає.. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial