Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на його користь 1,5 тис.грн., та відшкодування моральної шкоди в сумі 2,5 тис.грн., завданої неналежним виконання відповідачкою угоди купівлі-продажу автомобіля. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 860 грн. та моральної шкоди у розмірі 2,5 тис.грн., обгрунтовуючи позов неналежним виконанням угоди купівлі-продажу автомобіля. Відповідно до ухвали Котелевського районного суду Полтавської області від 28 травня 2008 року цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди була об'єднана в одне провадження з цивільною справою за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Під час судового розгляду [PERSON] свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та пояснив, що у жовтні 2005 року між ним та [PERSON] було укладено угоду купівлі-продажу автомобіля ЗАЗ-968, зазначаючи, що ними було досягнуто згоди про ціну автомобіля, яка становить 1,5тис.грн. Зазначена сума була ним сплачена [PERSON], яка передала йому автомобіль. Оскільки не мав досвіду їздити на автомобілі марки ЗАЗ, забрати автомобіль приїхав разом з [PERSON], у присутності якого віддав [PERSON] гроші в сумі 1,5 тис.грн. (письмових розписок про це не складали), і поїхав на придбаному авто додому, домовившись, що вона оформить спадкові права на автомобіль, а потім оформить генеральну довіреність на управління автомобілем. У зв'язку з тим, що автомобіль протягом тривалого часу простояв на спущених колесах, шини на передніх колесах замінив відразу коли приїхав додому. Крім того, переднє ліве крило автомобіля проржавіло, як і „пороги”. Неодноразово телефонував до [PERSON], намагаючись дізнатися, чи оформила вона спадщину на автомобіль. Згодом [PERSON] попрохала привезти державні реєстраційні номери на автомобіль. Без номерів поїздив на автомобілі днів три, потім їздив вже на інших своїх легковому та вантажному автомобілях. Придбаний у [PERSON] автомобіль непридатадний для поїздок. Пізніше [PERSON] попрохала пригнати авто для реєстрації. Машину пригнали на початку березня 2006 року разом з зятем [PERSON] Всього в його експлуатації машина була близько місяця. Згодом приїхав з [PERSON], щоб забрати машину на металобрухт, але [PERSON] тільки образила його і сплачених за авто грошей не повернула, а тому просить стягнути на його користь 1,5 тис.грн. в рахунок відшкодування завданої йому матеріальної шкоди. На обгрунтування завданої йому моральної шкоди [PERSON] зазначив, що [PERSON] його ображала; йому необхідно було багато разів телефонувати та приїздити до неї, у зв'язку з чим не був на роботі; „поніс витрати на суд”, у зв'язку з чим просить стягнути 2,5 тис.грн. на відшкодування завданої йому моральної шкоди. Крім того, [PERSON] пояснив, що добре знає порядок придбання автомобіля, та зазначив, що він незаконно експлуатував автомобіль на власний ризик. Був зупинений працівниками ДАІ, але протокол про адміністративне правопорушення за управління незареєстрованого в установленому порядку автомобіля вони не склали. Позовні вимоги [PERSON] до нього не визнав в повному обсязі, пояснивши, що [PERSON] непорядна, говорить неправду, як і свідки з її сторони. [PERSON] позов [PERSON] не визнала у повному обсязі та пояснила, що у грудні 2004 року помер її чоловік, у власності якого був автомобіль ЗАЗ-968. Продавати автомобіль наміру не мала. У травні-червні 2005 року приїхав [PERSON], який запропонував купити автомобіль за 2,5 тис.грн. Домовившись купити автомобіль поїхав. Оскільки він більше не приїздив, вирішила продати авто іншому покупцеві за туж ціну - [PERSON], який приїхав у липні 2005 року. Через кілька днів [PERSON] приїхав з [PERSON] Останній вигнав машину з гаража і коло воріт роздивлявся її під капотом, а [PERSON] біля ганку будинку віддав 750 грн. [PERSON] пообіцяв самостійно зареєструвати автомобіль, оскільки в нього є знайомі в МРЕО. У жовтні 2006 року [PERSON] пригнав автомобіль у її двір, сказав, що не буде його купувати, дав дві шини. Протектор на задніх колесах був повністю зношений. Оглянула автомобіль уже коли він поїхав: двері погнуті, у салоні брудно, були залишки буряків, кукурудзи. Через деякий час [PERSON] зателефонував і вимагав повернути гроші, я ж вимагала повернути скати і відремонтувати машину. Пізніше [PERSON] приїхав до неї додому, дочка кинула йому 750 грн., оскільки [PERSON] звертався в прокуратуру, чим завдавав неприємностей, порочив пам'ять батька, він їх зібрав і забрав собі. Моральної шкоди [PERSON] не завдавала, навпаки сама зазнала значних моральних страждань та матеріальної шкоди від дій [PERSON] Представник [PERSON] - [PERSON], просить відмовити у задоволенні позову [PERSON], підтримавши пояснення довірительки. На обґрунтування позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, [PERSON] та її представник [PERSON] пояснили, що експлуатація [PERSON] придбаного ним у [PERSON] автомобіля призвела до технічно непридатного стану. 750 грн., сплачених [PERSON] як завдаток чи аванс були повернуті дочкою [PERSON], з метою, щоб [PERSON] залишив у спокої їх сім'ю. Оскільки покійний чоловік [PERSON] замінив шини на автомобілі незадовго до смерті, машина практично не експлуатувалася, тому на відшкодування матеріальної шкоди на користь [PERSON] слід стягнути із [PERSON] 860 грн., оскільки вартість однієї шини на даний час становить 215 грн., що підтверджується довідкою приватного підприємця, який здійснює торгівлю автозапчастинами. На обґрунтування заподіяної [PERSON] моральної шкоди, позивачка та її представник зазначили, що [PERSON] не виконав обіцянок, а [PERSON] поклалася на порядність [PERSON]. Після експлуатації автомобіля [PERSON] товарний вигляд авто погіршав, як всередині так і зовні. Моральної шкоди завдала і відмова [PERSON] придбати авто. У зв'язку з цим, на користь [PERSON] слід стягти 2,5 тис. в рахунок відшкодування заподіяної їй моральної шкоди. Суд, заслухавши пояснення сторін та представника [PERSON], допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що у задоволенні позовів [PERSON] та [PERSON] слід відмовити повністю з таких підстав. Відповідно до технічного паспорта [NUMBER], виданому 23 липня 1993 року, автомобіль ЗАЗ-968, 1992 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], перебував у власності [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим відділом РАЦС Котелевського РУЮ Полтавської області 20.12.2004 р. Як встановлено під час судового розгляду і визнається сторонами, [PERSON] після смерті чоловіка ([PERSON]) спадкові права на автомобіль в установленому порядку не оформляла, права власності на нього не мала. Відповідно до вимог Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388 (із змінами та доповненнями), державна реєстрація автомобіля ЗАЗ-968, державний номерний знак [NUMBER], не проводилися ні на ім'я [PERSON] ні на ім'я [PERSON] Згідно з вимогами статті 210 ЦК України правочин, який підлягає державній реєстрації є вчиненим з моменту його державної реєстрації. [PERSON] і [PERSON] добре відомо про порядок оформлення договору купівлі-продажу автомобіля, однак його не було ними дотримано. [PERSON] експлуатував автомобіль ЗАЗ-968 з дозволу [PERSON], яка, однак, права власності на автомобіль не мала. Відповідно до ст.658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. Під час судового розгляду сторонами не було надано доказів про те, що між ними було досягнуто згоди про ціну автомобіля, та про розмір коштів сплачених [PERSON] [PERSON], як і повернутих [PERSON] [PERSON] Пояснення свідка [PERSON] про суму сплачених [PERSON] коштів [PERSON] за автомобіль є непослідовними та плутаними, а про ціну автомобіля свідок зробив висновок з аналізу слів [PERSON], у зв'язку з чим суд не може взяти їх до уваги. Під час судового розгляду встановлено, що сторони правочину щодо забезпечення виконання взятих на себе зобов'язань у письмовій формі не вчиняли, у зв'язку з чим він є нікчемним відповідно до ч.2 ст.547 ЦК України. Крім того, як стверджується [PERSON] і не заперечується [PERSON], він і не мав наміру укладати з [PERSON] договір купівлі-продажу автомобіля, оскільки після оформлення спадкових прав він мав намір за власний кошт оформити „генеральне доручення” на право управління та розпорядження автомобілем. Однак, довіреність на право управління та розпорядження автомобілем не породжує права власності на нього у особи, на ім'я якої видано довіреність. Суд не може взяти до уваги пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], допитаних під час судового розгляду за клопотанням сторін на обґрунтування ними заподіяної їм шкоди щодо технічного стану автомобіля ЗАЗ-968 до початку його експлуатації [PERSON] та після повернення ним автомобіля [PERSON], оскільки всі вони базуються лише на зовнішньому огляду свідками автомобіля. Під час судового розгляду не встановлено умислу [PERSON] на заподіяння шкоди [PERSON] у вигляді повернення автомобіля із зношеною гумою на колесах, оскільки це є звичайним наслідком в процесі експлуатації автомобіля, дозвіл на яку в добровільному порядку було надано [PERSON] [PERSON] Необхідність [PERSON] неодноразово телефонувати та приїздити до [PERSON] з приводу вирішення питань щодо придбання автомобіля, на яку вказує [PERSON] як на обґрунтування завданої йому моральної шкоди викликана лише самими діями [PERSON], який добре знаючи про порядок придбання та реєстрації автомобіля не дотримався його. Доказів відсутності на роботі у зв'язку з необхідністю телефонувати та приїздити до [PERSON] [PERSON] не було надано, як і доказів нанесення образ з боку [PERSON] Не надано [PERSON] і доказів щодо правомірності та підстав його вимоги до [PERSON] забрати у неї автомобіль ЗАЗ-968 на металобрухт. Під час судового розгляду [PERSON] не вказував про порушення нормальних життєвих зв'язків через неможливість використання транспортного засобу для їх реалізації, на які він посилається у позовній заяві на обґрунтування позову в частині заподіяння йому моральної шкоди. Крім того, сам [PERSON] пояснював під час судового засідання, що користувався іншими легковим та вантажним автомобілями, які перебувають у його власності. [PERSON] та її представник не надали доказів заподіяння з боку [PERSON] моральної шкоди. [PERSON] не надала суду доказів погіршення товарного вигляду автомобіля після перебування його в експлуатації [PERSON], якому вона передала автомобіль добровільно, а покладаючись на порядність [PERSON] діяла на власний ризик. Крім того, [PERSON] не надала доказів, що вона є власником автомобіля ЗАЗ-968, 1992 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], а у зв'язку з цим і права вимагати відшкодування будь-якої шкоди. Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання, що [PERSON] та [PERSON] не надали доказів факту заподіяння їм майнової шкоди, збитків, моральних та фізичних страждань; не довели наявність причинного зв'язку між шкодою та діями один-одного, як і вини кожного з них в її заподіянні. Інших доказів на обґрунтування своїх вимог чи заперечень по суті позовних вимог [PERSON], [PERSON] та її представником надано не було, як і не заявлено про неможливість їх подання з незалежних від них причин. [PERSON] та [PERSON] не довели свого позову, що є їх основним обов'язком відповідно до засад змагальності процесу за ст.10 ЦПК України. При цьому суд створив усі умови для змагальності процесу, роз'яснював [PERSON], [PERSON] та її представнику їх права і обов'язки. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати сторонам не присуджуються.

Outcome: dismissed