overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

23 квітня 2008 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою, посилаючись на ті обставини, що у встановлений законом шестимісячний термін, не звернулася до держнотконтори з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті її чоловіка - [PERSON], померлого [INFO], яку фактично прийняла, тому просить визначити їй додатковий строк для подання заяві про прийняття спадщини до держнотконтори тривалістю - два місяці. У попереднє судове засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивачка позовні вимоги підтримала, представник відповідача позов визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані доказі, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть (а.с.7). Після його смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки № 136, розташованої у садовому товаристві «Сяйво». На зазначене майно інших спадкоємців, крім позивачки, не має. Суд визнає причину пропуску строку для звернення [PERSON] з заявою до держнотконтори про прийняття спадщини, встановленого статтею 1270 ЦК України, поважною, тому на підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України, визначає додатковий строк, достатній для подання позивачкою заяви про прийняття спадщини, тобто задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, як такі, що знайшли своє повне підтвердження в ході попереднього судового розгляду справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

12 лютого 2008 року ВАТ «Харківгаз» в особі Чугуївської філії звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання. У позовній заяві позивач зазначав, що згідно договору № 743 від 09 жовтня 2007 року про надання населенню послуг з газопостачання ВАТ «Харківгаз» в особі Чугуївської філії зобов`язалось забезпечити безпечне постачання природного газу у домоволодіння відповідача, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а відповідач зобов`язався оплачувати надані послуги з газопостачання за встановленими цінами в терміни, передбачені договором. Свої зобов`язання щодо постачання природного газу ВАТ «Харківгаз» виконало в повному обсязі. Скарг та претензій щодо якості послуг від відповідача не надходило. В порушення п.3.4 вказаного договору, п. 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМУ № 2246 від 09.12.1999 року (в редакції постанови КМУ № 476 від 14.04.2004 року), згідно яких споживач повинен вносить плату за використаний природний газ не пізніше 10 числа кожного місяця, наступного за звітним, відповідач своєчасно і в повному обсязі не сплачував надані послуги, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 01 січня 2008 року становить 2747,31грн. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У судове засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справі за їх відсутності, представник позивача позов підтримала, відповідачка позов визнала в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідач не сплачував надані позивачем послуги, в зв`язку з чим склалася заборгованість в сумі 2747,31 грн., що підтверджується договором та розрахунком (а.с. 4-6). Зазначене вказує на те, що відповідно до положень ст. ст. 525, 526 ЦК України, відповідач належним чином не виконував зобов`язання за договором, тому є підставі для задоволення позовних вимог в повному обсязі, як таких, що знайшли своє повне підтвердження у ході судового розгляду. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ст. ст. 81, 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь Чугуївської філії ВАТ «Харківгаз» держмито в розмірі 51 грн. та 30 грн. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справі, оскільки оплата зазначених витрат підтверджується платіжними дорученнями (а.с. 1, 2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

12 лютого 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання. У позовній заяві позивач зазначав, що згідно договору № 1341 від 20 червня 2006 року про надання населенню послуг з газопостачання ВАТ «Харківгаз» в особі Чугуївської філії зобов`язалось забезпечити безпечне постачання природного газу у домоволодіння відповідача, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а відповідач зобов`язався оплачувати надані послуги з газопостачання за встановленими цінами в терміни, передбачені договором. Свої зобов`язання щодо постачання природного газу ВАТ «Харківгаз» виконало в повному обсязі. Скарг та претензій щодо якості послуг від відповідача не надходило. В порушення п.3.4 вказаного договору, п. 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМУ № 2246 від 09.12.1999 року (в редакції постанови КМУ № 476 від 14.04.2004 року), згідно яких споживач повинен вносить плату за використаний природний газ не пізніше 10 числа кожного місяця, наступного за звітним, відповідач своєчасно і в повному обсязі не сплачував надані послуги, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 01 січня 2008 року становить 1848,74 грн. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила стягнути з відповідачки 1848,74 грн. в погашення заборгованості, держмито в розмірі 51 грн. та 30 грн. - витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідачка не сплачував надані позивачем послуги, в зв`язку з чим склалася заборгованість в сумі 1848,74 грн., що підтверджується договором та розрахунком (а.с. 4-6). Зазначене вказує на те, що відповідно до положень ст. ст. 525, 526 ЦК України, відповідач належним чином не виконував зобов`язання за договором. Таким чином, суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, як такі, що знайшли своє повне підтвердження у ході судового розгляду. У відповідності до ст. ст. 81, 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь Чугуївської філії ВАТ «Харківгаз» держмито в розмірі 51 грн. та 30 грн. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, оскільки оплата зазначених сум підтверджується платіжними дорученнями (а.с. 1, 2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача, до досягнення дітьми віку повноліття. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що вона знаходиться в шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Підставою для звернення до суду [PERSON] вказала, що діти знаходяться на її утриманні, відповідач ухиляється від утримання своїх дітей, добровільної допомоги їм не надає, але працездатний і має можливість надавати таку допомогу. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, погодився із обставинами, викладеними в позовній заяві, на заперечував проти задоволення заявлених позивачем вимог. Також суду пояснив, що він на даний час не має можливостей надавати допомогу дітям в повному обсязі, оскільки не має роботи. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши письмові докази по справі, вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25 червня 1994 року в Хатнянському сіль ЗАГС Великобурлуцького району Харківської області, актовий запис № 05 (а.с.02). Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] (а.с.03-04). Батьком даних дітей в свідоцтвах про їх народження записаний відповідач [PERSON] і останній цього не оспорює. Діти проживають із позивачем та знаходяться на її утриманні (а.с.06). Позивач в суді пояснила, що відповідач ухиляється від утримання своїх дітей, добровільної допомоги їм не надає, але здоров і тим самим має можливість надавати матеріальну допомогу дітям. При таких обставинах, згідно зі ст.ст. 180-183 СК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути 51 грн. 00 коп. держмита в дохід держави. Крім того, відповідно до п.1 ч.3 ст.79, ч.2 ст.81 ЦПК України з [PERSON] слід стягнути 07 грн. 50 коп.- витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Згідно з п.1 ст.367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON] в якій зазначає, що 26 вересня 1998 року в Великобурлуцькому відділі реєстрації актів громадянського стану Харківської області дані особи між собою зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] вказує, що одруження з відповідачем вдалось невдалим, на протязі сумісного проживання між подружжям на ґрунті психологічної несумісності характерів виникали сварки, внаслідок чого вони припинили шлюбно-сімейні відносини на початку лютого місяця 2008 року. В зв'язку із цим позивач звернулась до суду із даним позовом, в якому просить їхній із відповідачем шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлений позов підтримала, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав в повному обсязі, вважав, що їх шлюб розпався, не заперечував проти задоволення заявлених позивачем вимог, про що надав письмову заяву (а.с.29). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 26 вересня 1998 року в Великобурлуцькому відділі реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис № 56 (а.с.04). Від даного шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.06). Між подружжям [PERSON] шлюбні стосунки припинені з лютого 2008 року, з 3 березня проживають окремо, на даний час сторони між собою шлюбні стосунки не підтримують, та не ведуть спільне господарство. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Дані обставини вказують на те, що сім'я сторін розпалась, шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права та свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] та збереження їх сім'ї стали неможливими, оскільки це суперечить інтересам обох і згідно ч.1 ст.110, ст.112 СК України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. Відповідно до п.5.4 Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 р., згідно з п/п “б” п.5 ст. 3 Декрету Кабінета Міністрів України від 21.01.1993 р. № 7-93 “Про державне мито”, виходячи з матеріального стану сторін, у сторін це перший шлюб, суд вважає необхідним при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАГС стягнути держмито з [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 08 грн. 50 коп. в прибуток держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

Позивач - прокурор в інтересах держави в особі Кременецької МР ДПІ звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по податку з власника транспортного засобу. В судовому засіданні прокурор пояснив, що в ході проведеної перевірки додержання вимог чинного законодавства про сплату податку з власників транспортних засобів у відділенні державтоінспекції Кременецького РВ УМВС України в Тернопільській області встановлено, що поставлено на облік автомобіль марки ”РАФ 2203” державний номер «[NUMBER]», який належить відповідачу на праві приватної власності. Протягом 2005-2007 років податок з власників транспортних засобів відповідачем не сплачено, що підтверджено обліковою карткою транспортного засобу. Сума заборгованості становить 366 гривень 75 копійок. Відповідач в судовове засідання не з'явився, хоча про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення зі слідуючих підстав: з довідки виданої Кременецькою міжрайонною державною податковою інспекцією від 27.03.2008 року на ім'я [PERSON] вбачається, що сума заборгованості по податку з власника транспортного засобу становить 366 гривень 75 копійок. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON]. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що у шлюбі з відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, тому вона звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згідний сплачувати аліменти. Суд, вислухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.180 СК України, обов'язок утримання дітей до досягнення ними повноліття, є рівною мірою обов'язку як матері, так і батька. Відповідно до ст.183 СК України, частка від заробітку, яка буде стягуватись як аліменти на дітей, визначається судом. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

У суд звернулася позивачка з позовом про стягнення з відповідача аліментів в її користь на утримання неповнолітнього сина. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що у шлюбі з відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO], який на даний час є неповнолітнім та знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі &frac14; частина зі всіх видів його заробітну (доходу), щомісячно, до досягнення сином повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений. Причини його неявки суду невідомі. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: В шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO], який на даний час є неповнолітнім та знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Відповідно до ст.180 СК України, обов'язок утримання дітей до досягнення ними повноліття, є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Відповідно до ст.183 СК України, частка від заробітку, яка буде стягуватись як аліменти на дітей, визначається судом. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те,що [INFO] помер її чоловік [PERSON], який проживав в [ADDRESS]. Спадкове майно померлого складається з домоволодіння за вказаною адресою та вкладів в Ощадбанку України. Все своє майно померлий заповів [PERSON]., [PERSON],[PERSON]., які спадщину не прийняли. Вона є спадкоємцем померлого за законом, спадщину прийняла, але нотаріус відмовляє їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове нерухоме майно з-за відсутності правоустановчих документів на це спадкове майно. Тому вона звернулась до суду і просить визнати за нею право власності на спадкове домоволодіння. В судовому засіданні представник позивача[PERSON]. позовні вимоги підтримала. Представник відповідача- Комарівської сільської ради - в судове засідання не прибув, просив справу слухати без нього, позовні вимоги визнав. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і суд його приймає. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла їхня мати [PERSON], яка проживала в [ADDRESS], яка все своє майно заповіла їм. Спадкове майно померлої складається з домоволодіння за вказаною адресою, приватизованої земельної ділянки та грошового вкладу в Ощадбанку України.. Вони є спадкоємцями померлої за законом та за заповітом, спадщину після смерті матері прийняли, але нотаріус відмовляє їм у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове домоволодіння, так як відсутні правоустановчі документи на це спадкове майно на ім»я померлої. Тому вони звернулись до суду і просять визнати за ними право власності на спадкове домоволодіння. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON]. свої позовні вимоги підтримали. Представник відповідача-Яблунівської сільської ради - в судове засідання не прибув, просив справу слухати без нього, позовні вимоги визнав. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і суд його приймає. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій посилається на те, що[PERSON]був оглянутий лікарем-психіатром, який після особистого огляду зробив висновок про необхідність надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку з наявністю у нього тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для оточуючих. До такого висновку призвели наступні відомості про поведінку [PERSON].: контакт формальний, мова бідна, невлад, брутальнаслухові галюцінації погрожуючого характеру, «голоси» коментують його дії, наказують , ругають, погрожують, маячні ідеї переслідування, відношення, «хочуть вбити, погано дивляться на нього , насміхаються», настрій нестійкий, дратівливий, злісний до матері, критика до хвороби відсутня. [PERSON]. був оглянутий лікарем-психіатром, яка підтвердила обґрунтованість рішення про надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку згідно Закону України „Про психіатричну допомогу”. Просить суд винести рішення про надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку строком на 6 місяців. При розгляді справи у суді лікар-психіатр [PERSON] пояснила, що [PERSON]. перебуває на обліку у психіатра з 2003 року, за час спостереження 9 разів лікувався на стаціонарі з діагнозом: шизофренія, шубообразний перебіг, афективно-маячний тип нападу, зміна особистості по типу «Фершробен». Сам хворий на прийоми не приходить, лікування не приймає, відмовляється від підтримуючого лікування вдома, тому вона наполягає на задоволенні заяви. Представник Первомайської психоневрологічної лікарні Соляна Н.І. заяву лікаря-психіатра підтримала та просила задовольнити. Зацікавлена особа [PERSON] та хворий [PERSON]. в судове засідання не з'явились. Суд вважає за можливим розглянути справу у відсутність хворого та зацікавленої особи. Дослідивши надані докази, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника уразі встановлення у неї важкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану, у разі не надання їй психіатричної допомоги за таких обставин така допомога надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON]. страждає шизофренією шубообразною, афективно-маячний тип нападу, зміна особистості по типу „Фершробен”. [PERSON]. перебуває на обліку у лікаря психіатра з 2003 року, лікувався неодноразово, захворювання носить хронічний характер. За висновком лікаря-психіатра [PERSON]. за своїм психічним станом потребує надання амбулаторної психіатричної примусової допомоги без його свідомої згоди, оскільки в наявності тяжкий розлад у формі шизофренії, внаслідок якого він спричинить шкоду здоров'ю оточуючих та своєму здоров'ю в разі ненадання йому психіатричної допомоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved