Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з зазначеними вимогами з тих підстав, що 07 березня 2001 року він та відповідачка на Українській Універсальній Біржі уклали договір реєстровий №Н-52 купівлі-продажу жилого будинку з надвірними побудовами, розташованих на земельній ділянці державного фонду по[ADDRESS] Позивач та відповідачка повністю виконали всі умови договору. В зв'язку з тим, що зазначений договор не був нотаріально посвідчений, позивач позбавлений можливості оформити належним чином своє право власності а тому звернувся в суд і просив визнати договор №Н-52 купівлі-продажу жилого будинку з надвірними побудовами, розташованих на земельній ділянці державного фонду по [ADDRESS] таким, що відбувся. Внаслідок зміни нумерації будинків на вулиці [ADDRESS] №1 присвоєно №3. В зв'язку з цим позивач просив визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними побудовами, розташований на земельній ділянці державного фонду по [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримав позов просив винести рішення у попередньому судовому засіданні. Представник відповідача позов визнав, просив винести рішення у попередньому судовому засіданні. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Оскільки цивільні правовідносини, що витікають з договору купівлі-продажу житлового будинку продовжували існувати після набрання чинності Цивільним кодексом України (2004 року), суд, вирішуючи питання про права та обов'язки сторін застосовує норми Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки,єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Як встановлено в судовому засіданні при укладенні договору купівлі-продажу житлового будинку позивач та відповідачка домовилися щодо таких умов договору як ціна, предмет, строки оплати, взаємні права та обов'язки. Зазначені умови договору зафіксовані в тексті договору купівлі-продажу реєстровий №Н-52, яку підписали сторони. Зазначені вище обставини не заперечує і представник відповідачки. В подальшому сторони повністю виконали всі зобов'язання, що витікають з договору купівлі-продажу, крім нотаріального посвідчення договору. За таких обставин, суд дійшов висновку, що сторони досягли домовленості щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами (договором), і відбулося виконання договору, але відповідачка ухилилася від нотаріального посвідчення договору а тому є в наявності всі підстави передбачені ст.220 ч.2 ЦК України, для визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним. На підставі ст.ст.204, 207, 220 ч.2, 328, 346, 392, 638, 655 ЦК України,

Outcome: approved