Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-30 00:00:00

У травні 2008 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування домоволодінням [ADDRESS] Позивач зазначив, що відповідачка з липня 2007 року у даному будинку не проживає, однак виписатися у добровільному порядку не бажає. У теперішній час він бажає продати належне йому домоволодіння, але не може цього зробити з причини реєстрації в будинку відповідачки. У судовому засіданні позивач позов підтримав, пояснив, що відповідачка є його колишньою співмешканкою, з якою він разом проживав протягом 1997-2007 років. Будинок було ним придбано у 1992 році. У липні 2007 року відповідачка пішла від нього, у будинку не проживає, тому просив визнати такою, що втратила право користування житлом. Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що дійсно з липня 2007 року в будинку позивача не проживає, однак не виписувалася з нього, оскільки їй нема де прописатися, у смт Красногвардійське вона мешкає тимчасово, знімає квартиру, бажає в будинку позивача також прописати своїх дітей. Також пояснила, що з будинку позивача пішла, оскільки він її вигнав, однак налагоджувати відносини та проживати разом з позивачем не бажає, спроб помиритися та проживати в будинку вона не застосовувала. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що в домоволодінні [ADDRESS] власником якого є позивач (а.с. 4, 9-10), зареєстрована, крім інших, [PERSON] (а.с. 5-7). Згідно з довідкою виконкому Зерновської сільської ради [PERSON] разом з дітьми у [ADDRESS] не проживає з 01.08.2007 року (а.с. 4, 8). У відповідності до відомостей, викладених в іншій довідці, [PERSON] дійсно є постійним мешканцем за вказаною адресою та проживає з 02.01.2002 року (а.с. 14). У копії постанови про відмову у порушенні кримінальної справи від 13.06.2007 року, яка не була оскаржена, зазначено, що після перевірки заяви [PERSON] за фактом хуліганських дій з боку її чоловіка [PERSON] у порушенні кримінальної скарги у відношенні останнього відмовлено (а.с. 17). У відповідності до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з ч.1 ст.64, ч.1 ст.156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку, до яких належать дружина, їх діти і батьки (також членами сім'ї власника будинку може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство), які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Як встановлено судом, відповідачка є колишньою співмешканкою позивача, якій придбав спірний будинок за п'ять років до початку їх спільного проживання, близько року сторони не підтримують ніяких відносин, відповідачка у спірному домоволодінні не проживає, будь-яких доказів, які б свідчили про її вимушене окреме проживання, нею не надано, навпаки, у судовому засіданні [PERSON] підтвердила, що не бажає проживати разом з позивачем та вести з ним спільне господарство. Таким чином, суд вважає, що відповідачка не є членом сім'ї позивача, а користується правами наймача жилого будинку, що належить громадянинові. Довідку виконкому Зернівської сільської ради від 16.04.2008 року № 266 року про те, що [PERSON] дійсно є постійним мешканцем [ADDRESS] з 02.01.2002 року суд оцінює критично, оскільки вона суперечить довідці того ж виконкому від 16.04.2008 року № 269 та спростовується показаннями сторін у справі. Згідно з ч.1 ст.163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч.1, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Статтею 71 Житлового кодексу України жиле приміщення при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї зберігається за ними протягом шести місяців. Таким чином, оскільки судом встановлено, що відповідачка з власної волі більше шести місяців не проживає у спірному будинку, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved