overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виключення з актового запису про народження [PERSON], [INFO]року народження, відомості про нього, як про батька. Свої вимоги мотивує тим, що він перебував у шлюбі з [PERSON]. Фактично шлюбні відносини вони припинили у 1995 році. [INFO] року у відповідачки народився син - [PERSON], біологічним батьком якого він не є. Але враховуючи, що шлюб на період народження дитини не був розірваний, у актовому запису про народження, у відомості про батька внесли його - [PERSON]. Оскільки він не є батьком дитини, просить суд виключити запис про нього як батька. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні підтвердила доводи позивача та не заперечувала проти задоволення позову, пояснила, що [PERSON] не є батьком [PERSON]. Долучений судом до участі у справі у якості третьої особи представник Служби у справах дітей Білогірської райдержадміністрації Халілова В.А. у судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Заслухавши сторін, їх доводи, розглянувши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову за наступними підставами. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 05.11.1996 року (а.с.7), але січня 1996 року разом не проживали (а.с.9). [INFO] року у [PERSON] народилася дитина - [PERSON]. Але враховуючи, що дитина народилася до спливу одного року після розірвання шлюбу, в актовому записі про народження, у відомості про батька внесли - [PERSON], який не є біологічним батьком дитини (а.с.6). На підставі ст.ст.121,136 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Багатівської сільської ради про визнання права на грошовий внесок за компенсаційним рахунком [NUMBER] у Білогірському відділенні № 4556 ВАТ „Державний ощадний банк України” у порядку спадщини за законом після [PERSON], яка померла [INFO] року. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] року померла його тітка - [PERSON] Після смерті тітки залишилась спадщина у вигляді грошового внеску у філії № 4556 Білогірського відділення Ощадбанку України. Позивач у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини у вигляді грошового внеску до Білогірської державної нотаріальної контори не звертався, але фактично прийняв спадщину шляхом володіння ощадною книжкою померлої та проживання з тіткою більше п'яти років однією сім'єю, про відмову від спадщини не заявляв. Просить визнати за ним право на грошовий внесок. У судовому засіданні позивач [PERSON] на позові наполягав, просив задовольнити. Представники відповідача Багатівської сільської ради та третьої особи - Білогірської держнотконтори у судове засідання не з'явилися, надіслали заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти позову не заперечують. Суд відповідно до ст. 169 ЦПРК України розглянув справу за відсутністю представників відповідача та третьої особи, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для з'ясування прав та взаємовідносин сторін. Заслухавши позивача, його доводи, розглянувши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що у філії № 4556 Білогірського відділення ВАТ „Державний Ощадний банк України” наявний грошовий внесок за компенсаційним рахунком [NUMBER] на ім'я [PERSON] на суму 28923,10 грн.(а.с.14). [INFO] року [PERSON] померла (а.с.10). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді грошового внеску за компенсаційним рахунком [NUMBER]. Спадкоємцем за законом четвертої черги, згідно з ст.1264 ЦК України, був її племінник - [PERSON] (а.с.7,11). Відповідно до довідки Багатівської сільської ради Білогірського району АР Крим на момент смерті з [PERSON] проживав зокрема її племінник [PERSON], [INFO] р.н. Заборон чи арештів на майно померлої в виконкомі сільської ради не має (а.с.7). До нотаріусу з заявою про прийняття спадщини після [PERSON] ніхто зі спадкоємців не звертався (а.с.28-29). Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, які не заборонено законом. За такими обставинами, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право на грошовий внесок за компенсаційним рахунком [NUMBER] у Білогірському відділенні № 4556 ВАТ „Державний ощадний банк України” у порядку спадщини за законом після [PERSON], яка померла [INFO] року. На підставі ст.ст. ст.ст.328,392,1216,1217,1264,1268,1269 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

Згідно укладання договорів про надання послуг мобільного зв”язку № 2511004/1.11100446 від 24 жовтня 2005 року відповідачу підприємством позивача надано номер [NUMBER] .За період з 05 січня 2005 року по 28 травня 2006 року відповідачу були надані послуги мобільного зв”язку на суму 3510 грн. 71 коп. Відповідачем сплачено борг на суму 3376 грн. Однак відповідачем не сплачен борг на суму 134 грн. 71 коп і оскільки по теперішній час відповідач заборгованність не погасив ,то позивач звернувся до суду з даним позовом. Просить крім суми заборгованісті стягнути з відповідача санкції згідно п.1.2 Длодаткової угоди до договорів у розмірі 2,19 грн за кажен день,що залишився до закінчення строку дії Основного договору, загальною сумою 976,74 грн. 28.05.2007 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У судовому засіданні представник позивача підтримала письмово позовні вимоги цилком, просила позов задовольнити, не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності від позивача не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із ксерокопії договору про надання послуг мобільного зв”язку № 2511004/1.11100446 від 24 жовтня 2005 року убачається, що між підприємством позивача та відповідачем були укладені договори (а.с. 5-7 ). Згідно п 3.1 цього договору кожному абоненту надається один особовий рахунок ,на підставі чого здійснюється розрахунки за надані послуги за всіма наявними у абонента телефонами. Відповідачу було надано особовий рахунок [NUMBER]. Пунктом 2.4 цього договору передбачені обов”язки абонента, зокрема своєчасно сплачувати вартість наданих послуг. Згідно довідки про межі та баланс абонента оплата відповідачем не прозводилась та сума заборгованісті та санцій 1111, 45 ( з них заборгованість 134,71 грн та санкції 976,74 грн. / а.с. 10-12 /. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за водопостачання та водовідведення в сумі 4516,83 грн. Позовні вимоги аргументує тим, що відповідачі є споживачами послуг, що надає КП "Черкасиводоканал", та повинні сплачувати за отримані послуги. Але [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зазначеного обов'язку не виконують, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 12.03.2008 року становить 4516,83 грн. Тому просить суд стягнути суму заборгованості та відшкодувати понесені позивачем судові витрати у вигляді витрат на інформаційно - технічне забезпечення процесу в сумі 30 грн. В попередньому судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи суд прийшов до наступного. Ст. 526 ЦК встановлює, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Ст. 530 ЦК визначає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін ). Як вбачає суд з матеріалів справи, на відповідачах лежить обов'язок вносити плату за водопостачання та водовідведення відповідно до затверджених тарифів не пізніше 10 числа кожного наступного місяця за попередній. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно виписки з розрахункового рахунку [PERSON], заборгованість станом на 12.03.2008 року складає 4516,83 грн. Таким чином судом було встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є споживачами послуг, які надає КП "Черкасиводоканал", зокрема послуги з водопостачання та водовідведення, та свідомо не виконують покладеного на них обов'язок по оплаті отриманих послуг, що привело до утворення заборгованості в сумі 4516,83 грн., тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Крім того, з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача судові витрати у вигляді витрат на інформаційно-технічне забезпечення процесу в сумі 30 грн. та на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

У травні 2007 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить визнати його втратившим право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS], оскільки відповідач більше 6 місяців в квартирі не проживає без поважних причин, оскільки виїхав до іншого місця проживання, а на нього нараховуються комунальні платежі, чим порушуються право власника квартири. Відповідач за умовами договору купівлі-продажу квартири знятися з реєстрації до 05.07.00 р., але цього не зробив до теперішнього часу. У судовому засіданні позивачка і її представник позовні вимоги підтримали та пояснили, що відповідачка була прописана в спірній квартирі до оформлення договору купівлі-продажу, за яким позивачка стала її власницею, і за умовами цього договору вона була зобов'язана до 05.07.2000 р. виписатися із квартири, але цього відповідачка не зробила і з родиною виїхала в Россію, де постійно проживає і в м.Маріуполь з того часу ніколи не поверталась. В квартирі відсутні які-небудь речі відповідачки. Залишаючись прописаною в квартирі, відповідачка порушує права власниці квартири вільно розпоряджатися нею, а також вимушує оплачувати комунальні послуги за відповідачку. За весь час після продажу квартири відповідачка в ній не з*являлась і вселитися не намагалася, її речей там немає. Просили визнати відповідачку втратившою права користування квартирою. Відповідач у судове засідання не з*явився без поважних причин, у зв`язку з чим, суд ухвалив розглядати справу у заочному порядку, передбаченому ст. 224 ЦПК України. Вислухавши сторону позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Так, судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності позивачці, що підтверджується договором купівлі-продажу від 23.06.2000 р. За умовами вказаного договору відповідачка, що на момент укладення вказаного договору була власницею вказаної квартири, зобов'язалась до 05.07.2000 р. звільнити ( в тому числі виписатися) цю квартиру. Згідно особового рахунку на квартиру [ADDRESS], [PERSON] досі прописана в ній. Оскільки відповідач без поважних причин не проживає у спірному будинку, на підставі ст. 163 ЖК України це є підставою для визнання його таким, що втратив право користування зазначеним жилим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Іванопільської селищної ради про визнання за ним права власності на будинок [ADDRESS], який належав його бабі [PERSON], яка померла [INFO] і після смерті якої відкрилась спадщина, яку він прийняв згідно заповіту покійної від 21.01.1997 року, але не може оформити із-за відсутності правовстановлюючих документів на будинок, в зв”язку з чим змушений звернутись в суд із позовною заявою. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнала. Третя особа [PERSON] вказала, що вона не претендує на майно своєї матері і просить задовольнити позовні вимоги. Свідок [PERSON] у судовому засіданні вказав на те, що позивач після смерті бабусі робив ремонт у будинку [ADDRESS], який побудували його дід з бабою і в якому останні весь час проживали до своєї смерті. Суд, вислухавши пояснення вказаних осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно довідки Іванопільської селищної ради від 16.05.2008 року та свідчень [PERSON] спірний будинок [ADDRESS] був збудований у 1968 році [PERSON], який помер [INFO], та [PERSON], яка таким чином набула право власності на новостворене майно, в т.ч. прийнявши спадщину після смерті чоловіка, продовжуючи проживати у спільному житлі, але не оформила правовстановлюючі документи за життя (у матеріалах справи є лише техпаспорт будинку, виданий Бердичівським МБТІ у 1976 році на ім»я [PERSON] як володільця житла). Після смерті баби [INFO] позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку (згідно ст.548, 549 ч.1 п.1 ЦК України 1963 року, діючого на той час), що підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою Іванопільської селищної ради від 18.04.2008 року та свідченнями [PERSON] Осіб, які оспорювали б право власності покійної, не має. Дані про зміну власника з 1991 року відсутні. Інші особи з дня смерті спадкоємиці на спадкове майно прав не заявляли. Враховуючи вказані обставини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

Позивачка звернулася до відповідача з позовом про стягнення аліментів, на повнолітню доньку, яка продовжує навчання. При цьому позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO] на користь позивачки у розмірі 1\4 частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно і до 23- річного віку доньки. В подальшому позивачка уточнила свої позовні вимоги, та просила стягнути аліменти до 01.07.2011 року, то б то до закінчення донькою Державного технічного університету будівництва та архітектури, починаючи з дня звернення до суду. При цьому позивачка посилалася на той факт, що відповідач не здійснює матеріального утримання дитини, сама позивачка має незначні заробітки, що і вимусило її звернутися до суду. В судовому засіданні позивачка підтримала свої уточнені позовні вимоги і просила суд стягнути з відповідача аліменти на доньку, яка продовжує навчання. Відповідач подав до суду заяву, в якій просив слухати та закінчувати справу в його відсутність, просив позов задовольнити. На підставі ст. 224 ЦПК України , за наявних у справі доказів, та згодою позивачки, суд постановляє заочне рішення. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі , не підлягають доказуванню. Суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Як встановлено судом сторони перебували у зареєстрованому шлюбі , який розірвано . Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], яка є студенткою денного відділення 1-го курсу Державного технічного університету будівництва та архітектури з контрактною формою навчання, що підтверджено довідкою (а.с.4). Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не здійснює, хоча працює, має постійний заробіток. Будь -яких інших виплат по аліментах відповідач не проводить, згодний сплачувати аліменти у розмірі 1\4 частини із всіх видів заробітку. Також, з відповідача необхідно стягнути державне мито на користь держави на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів, вказуючи на те, що влітку 2007р вона домовилася з відповідачем про купівлю будинку в [ADDRESS]за 3,5 тисячі доларів. 16 червня 2007р. домовилися про договір купівлі- продажу і вона віддала йому завдаток у розмірі 10000гр., а він написав їй розписку на вказану суму. Остачу обумовленої суми вона повинна віддати після оформлення документів. Відповідач віддав їй ключі і вона навела в будинку порядок. Згодом у неї захворів чоловік, вона не змогла віддати іншу частину грошей і відповідач продав будинок іншій людині за більшу суму грошей. Завдаток відмовляється їй повертати. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, просить стягти з відповідача 10000гр. Відповідач у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Судом встановлено, що сторони на початку червня 2007р домовилися про купівлю- продаж будинку в [ADDRESS]за суму еквівалентну 3,5 тис. доларів. На виконання майбутнього договору позивачка передала, а відповідач отримав 10000гр, про що відповідач написав розписку від 16.06.2007р. З вини позивачки договір купівлі- продажу не був оформлений і будинок проданий іншій особі. Згідно довідки Лубенського міжрайонного бюро технічної інвентаризації житловий будинок в [ADDRESS]на 16.06.2007р. зареєстрований за [PERSON]. 18.02.2008р. будинок на підставі свідоцтва про прийняття спадщини перейшов [PERSON]. 14.03.2008р на підставі договору купівлі - продажу будинок належить [PERSON] Таким чином на час укладання усної домовленості про продаж будинку відповідач [PERSON]. не мав повноважень на продаж будинку і тим більше не мав права на отримання грошей від позивачки. Відповідно до ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов»язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Сторони домовилися укласти договір, але відповідним чином його не оформили і тому сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансовими і повертаються в тому розмірі, в якому вони видавалися.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визначення їй додаткового строку терміном 60 днів для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері [PERSON]., мотивуючи тим, що вона померла [INFO]. Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається з права власності на земельну ділянку, розташовану на території Варварівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області, згідно акту на право власності на земельну ділянку, [NUMBER] від 12.09.2006 року і взагалі всього того, що належало їй на день смерті і на що вона за законом мала право. В зв`язку із необізнаністю з порядком прийняття спадщини та оформлення прав на спадкове майно нею був відповідно пропущений строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивачка підтримала позов. Представник відповідача визнав позов повністю та не заперечував проти його задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. 130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявністю для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1272 ч.3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, визнання представником відповідача пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

14.03.2008 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за надання послуг по забезпеченню природним газом в розмірі 1675 грн. 02 коп. В судовому засіданні представник позивача уточнила позовні вимоги та в зв'язку з частковою оплатою просила стягнути заборгованість за період з 1998 року по 01.03.2005 року в розмірі 1287 грн. 49 коп. В обґрунтування своїх вимог представник позивача вказує, що відповідачі є споживачами Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Харківміськгаз”, отримують та користуються послугами по забезпеченню природним газом, але за отримані послуги в повному обсязі не сплачують, що привело до утворення заборгованості. Відповідач [PERSON] проти позиву не заперечував. В судовому засіданні пояснив, що вони не сплачували за газ в зв'язку з тяжким матеріальним становищем. На теперішній час вони сплатили суму боргу в межах позовної давнини за період з 01.03.2005 р. по 01.03.2008 р. в розмірі 987 грн. 53 коп., в підтвердження чого надала до суду квитанції про сплату та просив суд застосувати строк позовної давнини в три роки. Також надав до суду квитанцію про сплату інформаційно-технічного забезпечення в розмірі 30 грн. на користь позивача, які поніс останній при зверненні з даним позовом до суду. На підставі чого просив суд відмовити в задоволенні позиву. Відповідачі [PERSON]., [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили. В судовому засіданні представник позивача в частині стягнення з відповідачів суми боргу за період з 01.03.2003 р. по 01.03.2008 р. та стягнення витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 30 грн. з відповідачів відмовився. В іншій частині на позовних вимогах наполягала. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача перевіривши матеріали справи, встановив, що відповідачі згідно довідки КП «Жилкомсервіс» Орджонікідзевської філії дільниці № 51 прописані за адресою: [ADDRESS]. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що в позовних вимогах позивача слід відмовити з наступних підстав. Згідно ст. 257 ЦК України загальний строк позовної давнини складає 3 роки. На підставі ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давнина застосовується судом тільки за заявою сторін у спорі, зробленому до ухвалення їм рішення. Відповідач просить суд застосувати строк позовної давнини в три роки. Позивач надав позов до суду 14.03.2008 року. Заборгованість згідно розрахунку в межах позовної давнини за період з 01.03.2005 р. по 01.03.2008 р. складає 387 грн. 53 коп. Позивач при зверненні до суду сплатив 30 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Відповідач надав до суду квитанцію про сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed