overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-19 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачки про відшкодування збитків від необлікового споживання електроенергії на суму 657,72грн. Свої позовні вимоги обгрунтовував тим, що 19 березня 2008р. працівниками Лисецького РЕМ у житловому будинку відповідачки за адресою: [ADDRESS] в присутності квартиронаймача [PERSON] було виявлено наступні порушення у схемі електропостачання: самовільне підключення струмоприймачів споживача до лінії електропостачання після вимкнення по заборгованості, пломба енергонагляду на спецконтейнері відсутня, ввідний автомат включений. На час перевірки в будинку включено електроплиту і лампочку. На підставі складеного акту про порушення ПКЕЕ проведено нарахування завданих збитків, сума яких становить 657,72грн. Відповідач у добровільному порядку збитки не відшкодувала. Просив стягнути з [PERSON] 657,72грн. на відшкодування збитків та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідачка, місце проживання якої на даний час не відоме, викликалася до суду через оголошення в обласній газеті "Галичина" за 10.06.2008р. в судове засідання не з"явилася, від неї не надійшло повідомлення про причини неявки. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що відповідачкою, яка споживала електричну енергію поза приладом обліку, порушені Правила користування електричною енергією для населення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року (з наступними змінами), про що працівниками Лисецького РЕМ складено відповідно акт №083948 Н від 19.03.2008р. Відповідно до Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих електропостачальнику внаслідок порушення споживачем ПКЕЕ, затвердженої НКРЕ від 04.05.2006р., по даному акту нараховано збитки на загальну суму 657грн.72коп. Тому з відповідачки слід стягнути в користь позивача 657,72 грн. на відшкодування заподіяних збитків, а також судові витрати понесені позивачем. На підставі наведеного, у відповідності зі ст. 1166 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-19 00:00:00

12.05.2008 року позивачка звернулася до Шосткинського міськрайсуду з позовом до [PERSON]про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 22.09.1998 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON][INFO] Причиною звернення з позовом до суду стали ті обставини, що під час спільного проживання в останні роки між сторонами постійно виникають сварки, внаслідок того, що кожний з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, що погано впливає на виховання дитини. У зв'язку з цим в травні 2006 року сторони припинили шлюбні стосунки. Позивачка в судовому засіданні позов уточнила, просить витрати пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу покласти на неї, строк на примирення не потрібен. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, позов визнав, просить справу розглядати без його участі. Шлюб у сторін вперше. Вислухавши позивачку, дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Згідно ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-19 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачено значний час, суд на підставі ч.3 ст.209 ЦПК України вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частини рішення в такій редакції : «На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] народження. Посилалась на те, що відповідач є батьком дитини, допомоги на утримання не надає. Просила суд стягнути аліменти з відповідача в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку щомісячно на утримання доньки. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував стосовно стягнення аліментів в розмірі &frac14; частини всіх видів заробітку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO] народження, яка проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. Відповідач від виконання батьківських обов'язків ухиляється, достатньої матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки не надає. Суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, в тому числі стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. З відповідача необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до повноліття, починаючи з часу пред'явлення позову. При цьому суд враховує вимоги ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства” щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Також з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір (державне мито) у розмірі 51 грн., від сплати якого звільнений позивач, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-19 00:00:00

30 січня 2001 року виконкомом Розтоківської сільської ради Рахівського району Закарпатської області було зареєстровано шлюб між [PERSON]та [PERSON], про що зроблено відповідний запис у Книзі реєстрації шлюбів за №02. Від шлюбу народилося двоє дітей: син [PERSON]- [INFO]та син [PERSON]- [INFO], які проживають з відповідачкою. [PERSON] позов мотивує тим, що через різні характери та погляди на життя у них не склалося спільне життя з відповідачкою. Сторони припинили спільне сімейне проживання з вересня 2007 року. В даний час [PERSON]. проживає у фактичному шлюбі з іншою жінкою, з якою мають намір створити сім'ю. Позивач вважає, що збереження шлюбу є неможливим, а тому просить його розірвати, залишивши дітей на вихованні матері. Позивач в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. На задоволенні позову наполягає. [PERSON] двічі в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомляла. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. У відповідності до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в ході розгляду справи спільне життя подружжя припинено у вересні 2007 року через різні характери та погляди на життя. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, оскільки проживає у фактичному шлюбі з іншою жінкою, з якою має намір одружитися. Встановивши фактичні взаємини сторін суд приходить до висновку, що причини та мотиви, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є підставними та обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим та може суперечити інтересам одного з подружжя або їх дітей, тому шлюб слід розірвати, залишивши дітей на вихованні відповідачки - [PERSON]. Враховуючи, що на утриманні відповідачки знаходяться неповнолітні діти, тому при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу слід стягнути з [PERSON] 17 гривень судового збору на користь держави, а [PERSON]від сплати судового збору звільнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті її матері - [PERSON]. Вимоги мотивує тим, що її матір померла [INFO]. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді 1\4 частки квартири [ADDRESS], на яке вона залишила заповіт на її ім'я. Разом з тим, її матір останні роки життя проживала окремо від неї, в Росії, там же склала заповіт, про якій їй (позивачці) нічого відомо не було і про його існування вона дізналася лише в травні 2008 року, коли переглядала документи, що залишилися після смерті матері. Вважає, що строк для звернення в нотаріальну контору для подачі заяви про прийняття спадщини пропущений нею з поважної причини. Представник відповідача та треті особи [PERSON] і [PERSON] в попередньому судовому засіданні позов визнали. Представник третьої особи першої Ялтинської держнотконтори в судове засідання не з'явився, був повідомлений про день та час слухання справи належним чином, надав заяву з проханням розглянути справу у відсутність їх представника та ухвалити рішення на свій розсуд. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка - [PERSON] є донькою [PERSON] (а.с. 6). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 4). Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді 1\4 частки квартири [ADDRESS] (а.с. 7). Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 Кодексу. Статтею 1270 ЦК України встановлений строк для прийняття спадщини в шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Разом з тим, згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивачка пояснила, що їй не було відомо про існування заповіту, складеного матір'ю на її ім'я, у зв'язку з чим із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори вона не зверталася. Дізналася вона про існування заповіту лише в травні 2008 року, коли переглядала документи, що залишилися після смерті матері, яка проживала окремо від неї, в іншій державі, в Росії. Таким чином, суд вважає, що строк для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини пропущений позивачем з поважної причини, оскільки про наявність заповіту на її ім'я їй стало відоме тільки в травні 2008 року, у зв'язку з чим суд може визначити їй додатковий строк. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-19 00:00:00

Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений про день та час слухання справи належним чином, відповідно до протоколу його допиту у якості відповідача, позов визнав. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] народження, у розмірі 1\4 частки щомісячно від дня подання позовної заяви до повноліття дитини, посилаючись на те, що відповідач є батьком дитини, але матеріальної допомоги на його утримання не надає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (прибутку) матері, батька, яка буде стягуватися у якості аліментів на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони знаходились у шлюбі, який був ними розірваний 25 травня 1999 року (а.с. 5). Від спільного життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] народження (а.с. 4). Син проживає разом із матір'ю (а.с. 6). Беручи до уваги, що відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини, яка є на її утриманні, суд вважає, що позов заявлений обґрунтовано та він підлягає задоволенню. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 51 гривня та витрати по інформаційно - технічному забезпеченню справи в сумі 30 гривень. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-19 00:00:00

Сторони вступили в шлюб 26 березня 2004 року, від шлюбу дітей не мають. Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, у судовому засіданні підтримала свій позов і суду пояснила, що відповідач на протязі тривалого часу зловживає спиртними напоями внаслідок чого спільне життя з ним стало неможливим. Наведені обставини привели до того, що шлюбні відносини були припинені у січні 2006 року. Наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином через газету, явка його до суду була визнана необов'язковою. Заслухавши позивачку, перевіривши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню на підставі того, що сторони припинили шлюбні відносини, миритися не бажають, а тому зберегти даную сім'ю неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати за нею та її неповнолітнім сином [PERSON] право власності на сараї літер Ч і літер Ш, розташовані за адресою: [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовані тим, що її чоловік [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 28 жовтня 1997 року був власником квартири [ADDRESS]. До даної квартири згідно технічного паспорту відносяться сараї літер Ч і літер Ш, що також зафіксовано в акті конкретного користування. Зазначеними підсобними приміщеннями їхня сім'я стала користуватися. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті їй та сину 09 лютого 2006 року були видані свідоцтва про право на спадщину за законом, що складається з квартири [ADDRESS]. В їхнє користування також перейшли і спірні сараї, котрі вони продовжують використовувати, однак, вони не могуть ними розпоряджатися в зв'язку з відсутністю на них правовстановлюючих документів. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала. Представники відповідача та третьої особи в судовому засіданні проти позову не заперечували, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов заснований на законі і підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 28 жовтня 1997 року квартира [ADDRESS] належала на праві власності чоловіку позивачки [PERSON]. До даної квартири згідно технічного паспорту відносяться сараї літер Ч і літер Ш (а.с. 6-10), які були передані [PERSON] у користування як підсобні приміщення, що також зафіксовано в акті конкретного користування (а.с. 13). [PERSON] зі своєю сім'єю користувався вказаними підсобними приміщеннями. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] 09 лютого 2006 року були видані свідоцтва про право на спадщину за законом по &frac12; частці квартири [ADDRESS] його дружині [PERSON] та сину [PERSON] (а.с. 14, 17). В їхнє користування також перейшли сарай літер «Ч» площею 7,8 кв.м. і сарай літер «Ш» площею 6,1 кв.м., які вони продовжують використовувати до теперішнього часу. Однак, вони не могуть ними розпоряджатися в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При таких обставинах, суд вважає, що за [PERSON] та за її неповнолітнім сином [PERSON] повинно бути визнано право власності на спірні сараї, як на підсобні приміщення безпосередньо стосовні до квартири, що перебуває у їхній власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-19 00:00:00

Заявниця просить суд встановити юридичний факт того, що [PERSON] і [PERSON] є її рідними батьками з тих підстав, що вона двічі змінювала призвіще, коли реєструвала шлюб: спочатку з [INFO], а потім з [INFO]. Після розірвання шлюбу з [INFO], їй було привласнено призвіще - [INFO], але отримати паспорт на це призвіще вона не встигла і значиться в паспорті як [INFO]. Також не збереглися її свідоцтва про укладення шлюбу. Встановлення даного факту їй необхідно для отримання українського громадянства. Представник зацікавленої особи у судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не надав. Суд, вислухавши заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO]. Її матір'ю, згідно свідоцтву про народження є [PERSON], а батьком - [PERSON] (а.с. 18). Відповідно до архівної довідки відділу РАГС м. Учкудук, 08 липня 1978 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], після чого змінила призвіще на [INFO]. 13 січня 1983 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] був розірваний. Потім [PERSON] знов зареєструвала шлюб вже з [PERSON], після чого змінила призвіще на [INFO]. 13 липня 1992 року [PERSON] розірвала шлюб з чоловіком та знов змінила призвіще на [PERSON]. Факт зміни заявницею призвіща з [INFO] спочатку на [INFO], а потім на [INFO] також підтверджується її трудовою книжкою, в якій зазначено, що підставою для зміни призвіща були свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 9). Факт того, що батьками заявниці є [PERSON] і [PERSON] підтверджений також ними самими, при допиті їх в судовому засіданні у якості свідків. Встановлення юридичного факту родинних відносин з батьками заявниці необхідно для оформлення громадянства, що підтверджено листом начальника відділу реєстрації й міграції фізичних осіб ЯМУ ГУ МВС України в Криму (а.с. 15). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-19 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності йому - [PERSON] трудової книжки, виданої 24 червня 1982 року та диплому Херсонського мореплавного училища рибної промисловості [NUMBER] на ім'я [PERSON]. Заявник посилається на те, що робітниками відділу кадрів при оформленні його трудової книжки та диплому була допущена помилка в написанні його по батькові - замість [INFO] було написано [INFO]. Тоді як згідно свідоцтва про народження, паспорта і ідентифікаційного коду він по батькові [INFO]. Встановлення цього факту потрібно заявнику для оформлення пенсії у повному обсязі трудового стажу. У судовому засіданні заявник доводи заяви підтримав. Представник заінтересованої особи у судовому засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, про причини не явки суд не повідомив. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку: У силу п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, - суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [INFO] у м.Ялта народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 05.04.2961 року (а.с. 13). 18 липня 1981 року заявник закінчив Херсонське мореплавне училища рибної промисловості та отримав на ім'я [PERSON] диплом серії [NUMBER] (а.с.6) 24 червня 1982 року робітниками відділу кадрів при прийомі [PERSON] на роботу була заповнена трудова книжка на ім'я [PERSON], [INFO]народження (а.с. 7). 27 вересня 1996 року 2-м відділом Ялтинського МУ ГУ МВС України в АРК був виданий паспорт [NUMBER] на ім'я [PERSON], [INFO] народження (а.с. 14). Таким чином, по батькові заявника, записане в трудовій книжці 24 липня 1982 року та в дипломі 18 липня 1981 року, не збігається з його по батькові, зазначеним у свідоцтві про народження та паспорті, - [INFO]. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що факт належності [PERSON], [INFO] народження, трудової книжки, виданої 24 липня 1982 року та диплому, виданого 18 липня 1981 року на ім'я [PERSON], підтверджений. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право оформлення пенсії у повному обсязі трудового стажу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-19 00:00:00

Позивач в особі МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі» звернувся в суд з позовом, посилаючись на те, що відповідач, проживаючи за адресою: квартира [ADDRESS]не в повному обсязі здійснює оплату за послуги теплопостачання, тобто за надану теплову енергію, з 01.02.2004 року по 01.03.2008 року, у результаті чого у відповідача перед підприємством утворилася заборгованість у розмірі 3561,92 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку. Позивач також просить стягнути з відповідача витрати по сплаті держмита при подачі позову у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді у розмірі 30 грн. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалив, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України та за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи по наявних матеріалах справи. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до державної програми забезпечення населення послугами теплопостачання, підприємство «Дніпропетровські міські теплові мережі» надає теплову енергію за адресою: квартира [ADDRESS], у зв'язку з чим був відкритий особовий рахунок [NUMBER] згідно якого основним квартиронаймачем є відповідач [PERSON], яка повинна була оплачувати дані послуги, однак відповідач оплату здійснював не в повному обсязі і не регулярно, у зв'язку з чим за період з 01.02.2004 року по 01.03.2008 року у відповідача перед підприємством утворилася заборгованість у розмірі 3561,92 грн. Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що незважаючи на попередження, відповідачі відмовляються добровільно погасити заборгованість. В даний час підприємство знаходиться у важких фінансових умовах, що склалися через неплатежі населення за вже надані послуги. Відключити боржника від системи теплопостачання не представляється можливим через технічні характеристики системи центрального опалення. З довідки МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі» вбачається, що заборгованість за теплову енергію по квартирі [ADDRESS] складає 3561,92 грн. На момент подачі позовної заяви борг не погашений. У відповідності зі ст. ст. 67, 68 ЖК України наймач житлового приміщення зобов'язаний вчасно вносити плату за надані послуги теплопостачання і гарячого водопостачання по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Суд вважає, що сума 3642,92 грн. (сума основного боргу - 3561,92 грн., сплачене держмито - 51 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді - 30 грн.) повинна бути стягнена з відповідача в примусовому порядку.

Outcome: approved