Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-30 00:00:00

До суду звернулася позивачка, просить суд визнати договори позики дійсними, та з урахуванням збільшених позовних вимог, згідно позовної заяви від 25.07.2008 р. просить суд стягнути з відповідачів: [PERSON]. та [PERSON] 51054,0 грн. - сума основного боргу та 16051,0 грн. - сума розрахунку депозитної ставки комерційного банку, виходячи із розміру 12% річних, всього просить стягнути 67105,0 грн. - сума основного боргу з урахуванням депозитної ставки комерційного банку; [PERSON]. та [PERSON] 62904,5 грн. - сума основного боргу та 22645,62 грн. - сума розрахунку депозитної ставки комерційного банку, виходячи із розміру 12% річних, всього просить стягнути 85550,12 грн. - сума основного боргу з урахуванням депозитної ставки комерційного банку. Також позивачка просить стягнути з кожного відповідача по 10000,0 грн. - матеріальний еквівалент відшкодування заподіяної невиконанням зобов'язання моральної шкоди. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить суд позов задовольнити та пояснила, що [PERSON] нею було передано 5500 євро та 2000 дол. США, які вона не бажає повертати. Під час судового засідання 28.07.2008 р. позивачка у додаткових поясненнях повідомила, що суму у розмірі 2000 дол. США [PERSON]. було передано іншою людиною - [PERSON] але позивачка просила цю людину за відповідача [PERSON]., щоб та надала їй у борг зазначену суму. Суму 5500,0 євро вона особисто передала [PERSON]., яка згодом, після того як нею була отримана вказана сума, написала власноручно розписку про отримання валютних цінностей у борг. Крім цього, позивачка надавала у борг іншій відповідачки по справі - [PERSON]. у різні періоду часу наступні суми валютних цінностей: 8000,0 дол. США, 120,0 дол. США, 700,0 дол. США, 3000,0 дол. США, 1150,0 дол. США. Зазначене підтверджується відповідною борговою розпискою, яку власноручно писала інша відповідачка - [PERSON]. Позивачка просить суд стягнути з відповідачок, солідарно з їх чоловіками вказані суми боргу у перерахунку на національну валюту України, по курсу Національного банку України, який існував на день видачі довідки комерційним банком щодо курсу валют та розміру депозитних ставок у різних валютах цього комерційного банку. Враховуючи тривале невиконання боржниками своїх зобов'язань щодо повернення боргу, позивачка пред'явила вимогу щодо стягнення з відповідачів відсотків, які нею були обраховані у розмірі 12% річних депозитної ставки комерційного банку, в якому нею була отримана довідка про курси валют. Також позивачка вважає, що невиконанням боржниками цивільних зобов'язань їй було заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює у розмірі 10000,0 грн. з кожного відповідача, на загальну суму 40000,0 грн. В судовому засіданні відповідачка [PERSON]. пояснила, що гроші позивачка їй не надавала, розписку, якою позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги вона писала під її впливом, вважала, що цією розпискою вона підтвердить борг [PERSON]. перед позивачкою. 5500,0 євро та 2000,0 дол. США їй винна була [PERSON]., які вже повернула. Коли писала розписку, то знала що [PERSON]. отримувала у позивачки в борг згадані суми. Позовні вимоги не визнає повністю. В судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснив, що [PERSON]. повернула борг, та вони за ці кошти купили машину. Щодо яких-небудь зобов'язань перед позивачкою йому нічого не відомо. Позовні вимоги не визнає повністю. В судовому засіданні відповідачка [PERSON]. позовні вимоги визнала частково, а саме те що вона отримувала у позивачки наступні суми валютних коштів у борг: 8000,0 дол. США, 120,0 дол. США, 700,0 дол. США, 3000,0 дол. США. Валютні цінності у сумі 1150,0 дол. США вона у позивачки не отримувала. Отримані валютні цінності використовувала для комерційних поїздок в держави СНГ. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, про які-небудь зобов'язання його дружини перед третіми особами йому не відомо. Знає що його дружина займалася комерційними поїздками, торгувала посудом, згоди на отримання його дружиною боргу не надавав. Представник відповідачів [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що позовні вимоги є безпідставними, так як з тексту розписки не зрозуміло від кого [PERSON]. були отримані валютні цінності. Що стосується розписки, яка була надана [PERSON]. то на зворотному боці розписки зазначена сума 1150,0 грн., проте не зрозумілим є те, чи це є сума валютних коштів, чи отримувала її відповідачка, чи це є просто цифровою позначкою, яка не може розцінюватися, як сума отримана в борг, та це цифрове значення не має ніякого сенсу. Крім цього представник відповідачів вважає, що у задоволенні позову повинно бути відмовлено, так як у відповідності до ст. 65 СК України на отримання таких сум грошових коштів у борг, дружини повинні були отримати дозвіл від своїх чоловіків, а так як цього зроблено не було, тому таки угоди, відповідно до ст. 8 СК України та ст. ст. 203, 215, 216 ЦК України, є недійсними. В судовому засіданні були досліджені докази: розписка, що була надана [PERSON]. із зазначенням сум валютних коштів, отриманих у борг, де на зворотній стороні розписки зазначено: «у Лиды 1150», зазначені літери та цифри не можуть свідчити про отримання [PERSON]. у борг у позивача 1150,0 дол. США; розписка, що була видана [PERSON]. про отримання у позивача 5500,0 євро та 2000,0 дол. США: із змісту розписки слідує, що отримані на машину зазначені валютні цінності будуть повернуті [PERSON]., яки вона винна [PERSON].; копії свідоцтв про одруження; довідка банку «Фінанси та кредит» щодо курсу валют НБ України та про розмір депозитних ставок комерційного банку; розписка про отримання [PERSON]. у [PERSON]. в борг 5500,0 євро та 2000,0 дол. США, з відміткою про повернення суми цього боргу. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON]. та [PERSON] отримали у борг від [PERSON]. валютні цінності, що підтверджується відповідними розписками та відповідає ст. ст. 203, 207, 208, 215, 1046-1047 ЦК України, а тому визнавати дані договори дійсними не має підстав, так як сторонами під час їх укладення були дотримані вимоги цивільного законодавства щодо форми і змісту договору позики. Враховуючи розмір заявлених позивачкою вимог заявлених до [PERSON]., що не збігається із сумою зазначеної у наданої відповідачкою розписки, та те що відповідачкою частково визнаються вказані позивачем суми, позовні вимоги до [PERSON]. підлягають частковому задоволенню, за виключенням суми у розмірі 1150,0 дол. США, отримання яких [PERSON]. нічим не підтверджується. Також підлягають, але частковому задоволенню, вимоги до [PERSON]., в сумі 5500,0 грн. Не підлягають стягненню з [PERSON]. сума боргу у розмірі 2000,0 грн., так як було встановлено в судовому засіданні та підтверджено позивачкою, дана сума видавалася не нею, а іншою особою - [PERSON] Відповідно до ст. 533 ЦК України з відповідачів зазначені кошти повинні бути стягнуті у гривнях України, в перерахунку відповідно до курсу валют, встановлених Національним банком України, відповідно до довідки комерційного банку, що надана позивачкою. Є безпідставними ствердження відповідача [PERSON]. про те, що грошові кошти не були нею отримані від позивача, так як у відповідності до ст. 1051 ЦК України, якщо договір позики має бути укладений у письмові формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків, а тому для заперечення цих позовних вимог відповідач повинен був надати належні докази. Крім цього, у судовому засіданні не було встановлено, що [PERSON]. уклала з[PERSON]. договір позики під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості чи під впливом тяжкої обставини. Не можуть також братися до уваги як докази, заперечення проти вимог кредитора, - розписки, щодо отримання [PERSON]. у [PERSON]. в борг валютних цінностей, так як зазначені правовідносини щодо отримання у позику зазначених у розписки сум виникли між відповідачами, та боржник за цим зобов'язанням повністю сплатив суму боргу. Проте, зазначена обставини не звільняє [PERSON]. від сплати боргу за своїм зобов'язанням. Те, що [PERSON]. також була винна валютні цінності [PERSON]. підтверджується і розпискою, виданою [PERSON]. [PERSON] Згідно ст. ст. 526, 629 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів моральної шкоди, так як правовідносини, які існують між сторонами по справі є зобов'язальними правовідносинами, що ґрунтуються на письмовому договорі позики, проте умовами договору позики, укладеного між сторонами, не передбачено відшкодування моральної шкоди за невиконання зобов'язань по ньому, а тому зазначені вимоги не ґрунтуються на законі. Також, з підстав передбачених ст. 527 ЦК України не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення грошових коштів з [PERSON] та [PERSON] Не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів 12% річних депозитної ставки комерційного банку, так як у відповідності до ст. 536 ЦК України передбачено сплату відсотків за користування чужими грошами у розмірі, що встановлений договором або законом. Розмір відсотків умовами договору не визначався, проте законом передбачено сплату таких відсотків за договором позики. Ст. ст. 625, 1050 ЦК України передбачено, що позичальник який прострочив грошове зобов'язання зобов'язаний на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахування індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший процент не встановлений законом або договором. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено законом або договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позивачка у своїх вимогах до відповідачів про стягнення суми боргу з урахування індексу інфляції та 3% річних не зверталася, також нею не пред'являлися позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів процентів, визначених на рівні облікової ставки Національного банку України. Вимоги щодо стягнення з відповідачів 12% депозитної ставки комерційного банку не ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 1 СК України, Сімейним кодексом України визначаються особисті майнові права та обов'язки подружжя. Ст. 8 СК України встановлено, що особисті майнові права та обов'язки між подружжям регулюються цим Кодексом та відповідними нормами ЦК України. Представник відповідачів вважає, що укладені між позивачкою та відповідачами [PERSON]. та [PERSON]. договори є недійсними, з підстав передбачених ч.3, ст. 65 СК України. Враховуючи те, що норми СК України є нормами, які регулюють відносини, в тому числі і майнові, лише між подружжям та іншими членами родини, то норми ЦК України є нормами спеціальними по відношенню к цивільним правовідносинам, яки виникли між одним із подружжя та третіми особами за договором позики, щодо реалізації ними цивільних прав та обов'язків пов'язаних з виконанням зобов'язань, а тому є безпідставним застосування до цих цивільних правовідносин норм СК України. Крім зазначеного, відповідачі не зверталися до суду, з підстав передбачених ч.2, ст. 65 СК України. Судові витрати по справі повинно розподілити між відповідачами пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial