Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до Березичівської сільської ради Любешівського району Волинської області про визнання права власності на самочинне будівництво. В позові вказує, що рішенням Березичівської сільської ради від 12 грудня 2007 року їй було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,05 га для будівництва індивідуального житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS]. Вказує, що зверталась в Березичівську сільську раду з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою. Однак затвердити у встановленому порядку проект відведення земельної ділянки не може, оскільки в рішенні Березичівської сільської ради від 02.08.2006 року про виділення земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку помилково не вказано площі земельної ділянки. Зазначила, що на даній ділянці побудований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Дане будівництво не порушує прав інших осіб. В зв”язку з наведеним просить визнати за нею право власності на самочинно побудований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та дала пояснення аналогічні тим, що вказані в позовній заяві. Також вказала, що будь-яку проектно-кошторисну документацію, вихідні дані, дозволи на проведення будівельних робіт вона не отримувала. Документів, які б підтверджували право власності чи користування на земельну ділянку, на якій знаходиться самочинне будівництво в неї немає і вона не може їх отримати. Просила визнати за нею право власності на самочинно побудований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться [ADDRESS]. Представник відповідача Березичівської сільської ради Романюк В.Г. позов визнав. Вказав, що не заперечує проти визнання за [PERSON] права власності на самочинно побудований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться [ADDRESS]. Зазначив, що площа земельної ділянки, яка була виділена [PERSON], та номер будинку не вказані в рішенні №3/4 від 02.08.2006 року Березичівської сільської ради помилково. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні по справі докази суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. Рішенням Березичівської сільської ради Любешівського району Волинської області № 12/16 від 12.12.2007 року [PERSON] було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,05 га для будівництва індивідуального житлового будинку і с/г будівель [ADDRESS]. Згідно рішення Березичівської сільської ради Любешівського району Волинської області № 3/4 від 02.08.2006 року [PERSON] було виділено земельну ділянку [ADDRESS] під будівництво індивідуального житлового будинку та зобов”язано вчинити ряд дій необхідних для проведення будівельних робіт. Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Згідно ч.5 ст. 376 Цивільного кодекса України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме мйно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Позивачем не надано жодних документів, які б підтверджували наявність в неї права власності на земельну ділянку на якій знаходиться самовільне будівництво [ADDRESS], а саме державного акта про право власності на землю. Крім того, з пояснень [PERSON] вбачається, що вона не отримувала документи щодо погодження будівництва жилого будинку на предмет відповідності архітектурним, санітарним, протипожежним вимогам. Дані обставини не дозволяють зробити висновок щодо міцності та безпечності спірної будівлі, а також чи порушуються в даному випадку права інших осіб. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності суд вважає, що у задоволенні позову [PERSON] до Березичівської сільської ради про визнання права власності на самочинне будівництво [ADDRESS] слід відмовити за безпідставністю. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, п.18 ст.4 Декрету Кабінету Мінітрів України „Про державне мито” від 21.01.1993 року [PERSON] підлягає звільненню від сплати судових витрат.

Outcome: dismissed