Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що в період її праці на заводі «Червона зірка» в м.Кіровоград, 22.11.1971 року у неї сталась виробнича травма, за наслідками якої вона визнана інвалідом 3-ої групи. За отриманням відшкодування від втрати працездатності вона звернулась до ВВД ФССНВ ПЗ у Кам»янсько-Дніпровському районі Запорізької області. Постановою від 18.02.2008 року №0817/141/141/141 їй призначена виплата щомісячної грошової суми у зв»язку з частковою втратою працездатності у розмірі 470,49 грн з 04.02.2008 року. У відповідності до ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», страхові виплати провадяться потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання. Актом переосвідчення [NUMBER] від 08.04.1974 року Кіровоградської МСЕК їй була встановлена втрата працездатності в розмірі 40% професійної працездатності безстроково. У відповідності до Довідки Кіровоградського ВАТ «Червона Зірка» №347/189 від 03.03.2008 року, виплати відшкодування їй провадились у термін з 28.03.1972 року по 30.09.1982 року у відповідності до діючого на той час законодавства. Ніяких виплат у відшкодування нещасного випадку на виробництві вона не отримувала. Частиною 3 ст.40 Закону України «Про загальнообов»язкове соціальне страхування…» встановлено, що «..якщо справи про страхові виплати розглядаються вперше по закінчення трьох років з дня втрати потерпілим працездатності внаслідок нещасного випадку… страхові виплати провадяться з дня звернення». У випадку позивачки звернення за страховими виплатами нею було зроблене не вперше, оскільки вона отримувала виплати з 28.03.1972 по 30.09.1982 року, що підтверджується довідкою підприємства, де вона працювала. Однак внаслідок неможливості стягнення за період до вступу у законну силу Закону, тобто до 01.04.2001 року, свої вимоги вона обмежує цим строком. З метою виправлення помилки, яку зробив відповідач, позивачка звернулась до нього листом 22.03.2008 року, який він отримав 24.03.2008 року. У встановлений законом місячний термін відповіді їй надано не було, помилку у даті початку виплат не виправлено. Допущенна помилка суттєво впливає на суму, яку позивачка має право отримати за отриману виробничу травму. Позивачка просить зобов»язати Відділення дирекції Фонду Соціального страхування від нещасних випадків на виробництві у Кам»янсько-Дніпровському районі внести зміну до Постанови від 18.02.2008 року №0817/141/141/141 про призначені їй виплати у зв»язку з втратою працездатності з 01 квітня 2001 року, тобто з дати вступу в законну силу Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі, але змінила позовні вимоги, просить внести зміні до Постанови від 18.02.2008 року №0817/141/141/141 про призначені їй виплати у зв»язку з втратою працездатності з лютого 2005 року по лютий 2008 року по 470 грн 49 коп., щомісячно за 36 місяців. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, в повному обсязі, надала суду заперечення проти позову і пояснила, що правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов»язкового державного соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві, визначає Закон України від 23.09.1999 року №1105 Х1У «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». У відповідності до ст.21 Закону у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов»язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров»я. Згідно зі ст..40 Закону, якщо справи про страхові виплати розглядаються вперше по закінченні трьох років з дня втрати потерпілим працездатності внаслідок нещасного випадку або з дня смерті годувальника, страхові виплати провадяться з дня звернення. Згідно з документами, які додані позивачем до позову, стійку втрату працездатності їй встановлено в 1974 році. Після проходження переогляду у МСЕК в 2008 році позивачка звернулась до Відділення Фонду. Згідно з постановою Відділення Фонду від 18.02.2008 року №0817/141/141/141, з урахуванням положення ст..40 Закону, позивачу призначено щомісячну страхову суму в розмірі 470,49 грн. Також, у відповідності до ст..29 Закону, в зв»язку із зростанням у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки, позивачеві проведено перерахунок щомісячних страхових виплат у відповідності до постанови Відділення Фонду від 14.04.2008 року їй призначено страхову виплату в розмірі 529,30 грн. Таким чином, Відділенням Фонду всі виплати, які передбачені Законом, позивачу провадяться в повному обсязі. Представник відповідача просить у задоволенні позовних вимог [PERSON]. відмовити в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, суд вважає, що позов необґрунтований і в його задоволенні необхідно відмовити з наступних підстав: у відповідності до ст..21 Закону України від 23.09.1999 року №1105 Х1У «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов»язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров»я. Згідно зі ст.40 Закону, якщо справи про страхові виплати розглядаються вперше по закінченні трьох років з дня втрати потерпілим працездатності внаслідок нещасного випадку або з дня смерті годувальника, страхові виплати провадяться з дня звернення. Згідно з документами, які додані позивачем до позову, стійку втрату працездатності їй встановлено в 1974 році. Після проходження переогляду у МСЕК в 2008 році позивачка звернулась до відповідача. Згідно з постановою Відділення Фонду від 18.02.2008 року №0817/141/141/141, з урахуванням положення ст..40 Закону, позивачу призначено щомісячну страхову суму в розмірі 470,4 грн. Також, у відповідності до ст..29 Закону, в зв»язку із зростанням у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки, позивачеві проведено перерахунок щомісячних страхових виплат т у відповідності до постанови Відділення Фонду від 14.04.2008 року їй призначено страхову виплату в розмірі 529,30 грн. Таким чином постанова Відділення дирекції Фонду Соціального страхування від нещасних випадків на виробництві у Кам»янсько-Дніпровському районі винесена з додержанням норм законодавства і внесенню до неї змін не потребує. Виплати позивачці провадяться в строки і в порядку, що передбачений Законом України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», тому у задоволенні позову [PERSON]. необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed