Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-24 00:00:00

Позивач 20.06.2008 року звернувся в суд з позовом до відповідачів про дострокове розірвання кредитного договору та стягнення по ньому заборгованості. В своєму позові позивач зазначив, що 22.02.2006 року між позивачем і відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №014/08-112/3013 від 22.02.2006 року, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 15000,00 гривень строком на 36 місяців з терміном користування кредитними коштами до 22.02.2009 року, в обмін на зобов'язання позичальника повернути кредит, сплатити відсотки в розмірі 0,19 % на рік. Відповідно до умов п.п.1.3, 5.1 цього договору сплата кредиту та відсотків за користування кредитом здійснюється щомісячно згідно з графіком, що додається до договору. В забезпечення зобов'язань відповідача перед позикодавцем виступали [PERSON] та [PERSON], які виступили поручителями і уклали договори поруки відповідно за №014/08-112/3013/2 від 22.02.2006 року та №014/08-112/3013/2 від 22.02.2006 року, взявши на себе зобовязання повернути кредит, сплатити проценти за його користування, неустойку в рлозмірі і строки, передбачені договором у випадку невиконання зобовязань відповідачем. Позивач посилаючись на порушення відповідачем умов кредитного договору та на передбачену договором і чинним цивільним законодавством відповідальність відповідачів, просить суд достроково розірвати кредитний договір з відповідачем [PERSON], договори поруки з [PERSON]та [PERSON] та стягнути в солідарному порядку з відповідачів на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції 18502,53 гривень заборгованості по кредитному договору та судові витрати по справі. . В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги. Посилаючись на ті ж правові підстави позову, просить суд позов задовольнити повністю. Відповідачі неодноразово, повторно в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялись про дату і час розгляду справи про що свідчать поштові повідомлення про відправлення і вручення судових повісток. Про причини своєї неявки відповідачі суду не повідомили. Неявка відповідачів в судове засідання судом визнана без поважних причин і справа у відповідності з вимогами ст.ст.169 ч.4, 224 ЦПК України розглянута у відсутності відповідачів на підставі наявності у справі достатніх фактичних даних про права та взаємовідносини сторін в порядку заочного розгляду, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню. Цей висновок суду ґрунтується на наступному: Як вбачається з досліджених в судовому засіданні доказів і матеріалів справи ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» і [PERSON], 22 лютого 2006 року уклали між собою кредитний договір №014/08-112/3013, відповідно до якого відповідачу[PERSON]. було надано кредит в розмірі 15000 гривень під 19% річних строком на 36 місяців, з терміном користування кредитними коштами до 22.02.2009 року, в обмін на зобов'язання позичальника повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до графіку погашення кредиту. За порушення строків сплати платежів по кредиту(суми кредиту і відсотків за їх користування), договором, а саме п.п. 9.1 передбачено нарахування пені в розмірі 0,5% за кожний день прострочки. Виконання зобов'язань позичальника по кредитному договору було забезпечено договорами поруки №014/08-112/3013/2 від 22.02.2006 року, укладеними між банком та [PERSON]та банком і [PERSON]. Позивач надав відповідачу [PERSON] кредит в повному розмірі, а відповідач в порушення п.5.1 вказаного договору не здійснювала, не сплачувала та не погашала в зазначені в договорі строки кошти по отриманому кредиту згідно графіку, який є невід`ємною частиною кредитного договору і ніяк не реагувала на неодноразові попередження позивача про необхідність належного виконання своїх зобов'язань, передбачених вищезазначеним кредитним договором зі сплати коштів. Станом на 26.05.2008 року, згідно довідки і розрахунку позивача, загальна заборгованість позичальника за кредитним договором складає 18502,53 гривні, з яких: · заборгованості по кредиту становить 9267,90 гривень; · заборгованості по відсоткам - 1363,79 гривень; · пеня - 7870,84 гривень. Вказана заборгованість утворилася з вини відповідача[PERSON]., яка в порушення п.п.5.1, 5.5, кредитного договору, ст.ст.526,530, 1050ч.2,1054 ЦК України не виконувала належним чином і в строк своїх договірних зобов'язань, а тому у відповідності до п.п.9.1 кредитного договору, ст.ст.610-612 ЦК України вона повинна нести відповідальність за ці порушення зобов'язань та відшкодувати завдані збитки позивачу. Враховуючи, що з метою забезпечення виконання відповідачем[PERSON]. своїх зобов'язань по кредитному договору тоді ж, 22.02.2006 року, було укладено договори поруки між банком і [PERSON]та банком і [PERSON], то відповідно до п.п.3.1 вказаних договорів поруки, [PERSON]. та [PERSON]. взяли на себе відповідальність у повному обсязі за належне виконання позичальником кредитного договору і як поручителі відповідає перед кредитором, як солідарні боржники у випадку невиконання позичальником зобов'язань по кредитному договору в повному обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки. Така відповідальність поручителів передбачена і ст.ст.543,554 ЦК України, а тому позивач має право вимагати і вимагає виконання договірних зобов'язань від відповідачів в повному обсязі солідарно по кредитному договору, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до вимог ст.611 ЦК України, порушення зобов'язання однією із сторін, є підставою для припинення цього зобов'язання, шляхом розірвання договору, про що і вимагає позивач. Таке розірвання договору у випадку істотного порушення умов догвору позичальником, що є в даному випадку, можливе за рішенням суду на підставі ч.2 ст.651 ЦК України. За таких вищевикладених обставин, суд приходить до висновку. що відповідачі по справі повинні відшкодувати в солідарному порядку позивачу в повному розмірі заборгованість по кредиту в сумі 9267,90 гривень, заборгованості по відсоткам - 1363,79 гривень, пеню в сумі 7870,84 гривень, а всього 18502,53 гривень. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що складає 185,02 гривень витрат на оплату державного мита та 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved