overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-30 00:00:00

03 червня 2008 року звернувся в суд [PERSON] про визначення часток у спільній сумісній власності , а саме квартири [ADDRESS]. Вимоги мотивує тим, що співвласниками квартири [ADDRESS] є [PERSON], а також співвласником був його померлий син [PERSON]. Дана квартира була передана їм у спільну сумісну власність при приватизації з державного житлового фонду. Після смерті [PERSON] [INFO] відкрилась спадщина на належну йому частину квартири. Частки кожного із співвласників у праві сумісної власності є рівними. Таким чином померлому [PERSON], як і його батькові, належало по 1/2 частині квартири. Для отримання свідоцтва про право на спадщину на частину квартири, належну померлому [PERSON], держнотконторою необхідно визначити частки у спільній сумісній власності на квартиру. Оскільки бюро технічної інвентаризації при видачі витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно не визначив часток кожного із співвласників, їм необхідно звернутися для вирішення питання в суд, тому що один із співвласників помер. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить постановити рішення, яким визначити розмір частки, що належала померлому спадкодавцеві [PERSON] у спільній сумісній власності, а саме квартири [ADDRESS] та встановити, що кожному із співвласників даної квартири належить 1/2 частина квартири. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази справи, зокрема копію свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.6), копію свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) (а.с.7), копію технічного паспорта (а.с.10, 11), копію будинкової книги (а.с.8, 9), суд встановив, що покійному [PERSON] належала 1/2 частина квартири [ADDRESS] у спільній сумісній власності. Як зазначено в ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-30 00:00:00

09 червня 2008 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення фактів перебування на утриманні чоловіка [PERSON] до дня його смерті [INFO], та факту належності правовстановлюючого документа. Свої вимоги мотивує тим, що з моменту одруження вона з чоловіком проживала разом, вели спільне господарство, виховували дітей. Чоловік працював на шахті №8 ім.Леніна по червень 1991 року. Після виходу на пенсію у 1988 році чоловік отримував максимальну шахтарську пенсію і заробітну плату, продовжуючи працювати. На момент смерті у 2008 році розмір його пенсії становив 1 964, 66 грн. Крім того чоловік отримував суми відшкодування шкоди у зв'язку з втратою працездатності внаслідок роботи на шахті, в сумі 285,66 грн. щомісячно. Тобто доходи чоловіка, значно перевищували доходи заявниці. Крім того, заявниця [PERSON] просить встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме, належність їй свідоцтва про одруження, виданого Будинком одруження м.Нововолинська 07 вересня 1963 року. Вимоги мотивує тим, що згідно вказаного свідоцтва про шлюб, прізвище заявниці і її чоловіка зазначене, як [PERSON], актовий запис №184 від 07 вересня 1963 року. У всіх інших документах, їх прізвище зазначене як [PERSON]. Прізвище дітей теж записане як [PERSON]. В подальшому при видачі заявниці та покійному чоловікові паспортів громадян України, зокрема паспорта заявниці, виданого Нововолинським МВ УМВС України у Волинській області 07 жовтня 1998 року, [NUMBER], та паспорта покійного чоловіка, було видано паспорт, відповідно, на [PERSON], [INFO]. Таким чином, прізвище заявниці та її покійного чоловіка, що зазначені в паспорті громадянина України, не збігаються з прізвищем, зазначеним в свідоцтві про одруження. В судовому засіданні заявниця [PERSON] просить встановити факт перебування на утриманні покійного чоловіка [PERSON] та факт належності правовстановлюючого документа - свідоцтва про одруження, виданого 07 вересня 1963 року Будинком одружень м.Нововолинська Волинської області [NUMBER], про реєстрацію 07 вересня 1963 року шлюбу між [PERSON], 1938 року народження та [PERSON], 1939 року народження, належного [PERSON] та покійному [PERSON], який помер [INFO]. Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши письмові матеріали справи, зокрема копію свідоцтва про одруження (а.с.4), копію свідоцтва про смерть (а.с.10), копію паспорта [PERSON] (а.с.14), суд встановив, що заявниця перебувала на утриманні чоловіка до дня його смерті та дохід останнього був основним джерелом до існування, а також те, що свідоцтво про одруження [NUMBER], видане 07 вересня 1969 року Будинком одруження м.Нововолинська Волинської області, про реєстрацію 07 вересня 1963 року шлюбу між [PERSON], 1938 року народження та [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON]), 1939 року народження, належить заявниці [PERSON] та покійному [PERSON], який помер [INFO]. Беручи до уваги наведене, суд дійшов висновку про відсутність спору про право матеріальне і встановлює факт перебування [PERSON] на утриманні чоловіка [PERSON], який помер [INFO], та факт належності правовстановлюючого документу, а саме, свідоцтва про шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-30 00:00:00

10.06.2008 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів в зв”язку з тим, що 28.08.2004 року вона зареєструвала свій шлюб з відповідачем, що зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції в Запорізької області, за актовим записом № 50, свідоцтво серії [NUMBER]. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. З квітня 2008 року шлюбні відносини фактично припинені, спільне проживання з відповідачем не склалося. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, не приймає участі у її вихованні, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, інших стягнень у відповідача не має, і тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не нижче встановленого законом розміру з моменту подачі заяви до досягнення донькою повноліття. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, пояснивши, що дійсно знаходилася в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 28.08.2004 року і від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. З квітня 2008 року шлюбні відносини фактично припинені, спільне проживання не склалося. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, не приймає участі у її вихованні, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснивши, що дійсно знаходився в зареєстрованому шлюбі з позивачем з 28.08.2004 року і від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. З квітня 2008 року шлюбні відносини припинені, спільне проживання не склалося, не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів на користь позивача, на утримання доньки, до її повноліття. Суд, вивчивши матеріали справи та заслухавши сторони, приходить до слідуючого: в судовому засіданні було встановлено, що сторони проживали в зареєстрованому шлюбі з 28.08.2004 року. В період спільного проживання у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. З квітня 2008 року шлюбні відносини фактично припинені, спільне проживання не склалося. В свідоцтвах про народження доньки батьком вказаний відповідач. В теперішній час шлюбні відносини між сторонами припинені, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Згідно ст..180 СК України батьки зобов”язані утримувати своїх дітей до досягнення їх -2- повноліття тому суд вважає, що даний позов необхідно задовольнити і з відповідача на користь позивачки стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а також судовий збір у сумі 51 грн.00 коп. на користь держави та судовий збір за інформаційно-технічне забезпечення у сумі - 7 грн. 50 коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-30 00:00:00

28.05.2008р. Надвірнянське ВЖРЕП звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 451 грн. 01 коп. заборгованості за квартирну плату, утримання будинку і прибудинкової території та комунальні послуги. Свої вимоги мотивує тим, що не зважаючи на неодноразові усні та письмові попередження, всупереч положень житлового законодавства, оплату за квартирну плату, утримання будинку і прибудинкової території та комунальні послуги відповідач, який проживає в [ADDRESS], вчасно не проводив та допустив заборгованість станом на 01.05.2008 року в сумі 451 грн. 01 коп. Договір на реструктуризацію заборговавності за житлово-комунальні послуги та договір з ВЖРЕП на утримання будинку та прибудинкової території відповідач також не уклав, хоча згідно ст.21 З-ну України «Про приватизацію державного житлового фонду» чітко визначено обов'язок споживача послуг укласти із виконавцем послуг договір на надання житлово-комунальних послуг. В судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги заяви з підстав, наведених в ній. Просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] 451 грн. 01 коп. заборгованості за квартирну плату, утримання будинку і прибудинкової території та комунальні послуги. Відповідач в судове засідання не прибув з невідомих суду причин, хоча про день та час слухання справи повідомлявся судом завчасно та належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд прийшов до висновку про вирішення справи по суті на підставі наявних в ній даних та можливість постановлення заочного рішення, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого розгляду. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, надані стороною на виконання вимог ст.ст.56, 60 ЦПК України, і які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх вимог, та, з'ясувавши фактичні обставини справи, а також за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.67 ЖК України комунальні послуги зобов'язаний сплачувати користувач у встановленому порядку. В силу ст.68 ЖК України така оплата проводиться щомісячно. Матеріальне становище користувачів не звільняє їх від виконання зобов'язань. В суді достовірно доведено факт несплати відповідачем заборгованості за надані послуги по квартирній платі, утриманню будинку і прибудинкової території та комунальні послуги. Це підтверджено поясненнями представника позивача та даними виписки з 2 особового рахунку відповідача № 3919, з якої видно, що борг станом на 01.05.2008р. складає 451грн. 01 коп. Також у відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати по справі. Враховуючи наведене, на підставі ст.67, 68, 162 ЖК України, п. 3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст.11, 15, 16, 509, 526 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-30 00:00:00

28.05.2008р. Надвірнянське ВЖРЕП звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 392 грн. 56 коп. заборгованості за квартирну плату, утримання будинку і прибудинкової території та комунальні послуги. Свої вимоги мотивує тим, що не зважаючи на неодноразові усні та письмові попередження, всупереч положень житлового законодавства, оплату за квартирну плату, утримання будинку і прибудинкової території та комунальні послуги відповідач, який проживає в [ADDRESS], вчасно не проводив та допустив заборгованість станом на 01.05.2008 року в сумі 392 грн. 56 коп. Договір на реструктуризацію заборговавності за житлово-комунальні послуги та договір з ВЖРЕП на утримання будинку та прибудинкової території відповідач також не уклав, хоча згідно ст.21 З-ну України «Про приватизацію державного житлового фонду» чітко визначено обов'язок споживача послуг укласти із виконавцем послуг договір на надання житлово-комунальних послуг. В судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги заяви з підстав, наведених в ній. Просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] 392 грн. 56 коп. заборгованості за квартирну плату, утримання будинку і прибудинкової території та комунальні послуги. Відповідач в судове засідання не прибув з невідомих суду причин, хоча про день та час слухання справи повідомлявся судом завчасно та належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд прийшов до висновку про вирішення справи по суті на підставі наявних в ній даних та можливість постановлення заочного рішення, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого розгляду. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, надані стороною на виконання вимог ст.ст.56, 60 ЦПК України, і які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх вимог, та, з'ясувавши фактичні обставини справи, а також за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.67 ЖК України комунальні послуги зобов'язаний сплачувати користувач у встановленому порядку. В силу ст.68 ЖК України така оплата проводиться щомісячно. Матеріальне становище користувачів не звільняє їх від виконання зобов'язань. В суді достовірно доведено факт несплати відповідачем заборгованості за надані послуги по квартирній платі, утриманню будинку і прибудинкової території та комунальні послуги. Це підтверджено поясненнями представника позивача та даними виписки з 2 особового рахунку відповідача № 3887, з якої видно, що борг станом на 01.05.2008р. складає 392 грн. 56 коп. Також у відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати по справі. Враховуючи наведене, на підставі ст.67, 68, 162 ЖК України, п. 3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст.11, 15, 16, 509, 526 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 23.07.2005 року, зареєстрованому виконавчим комітетом Грубнянської сільської ради по актовому запису № 5. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] народження, яка в даний час проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Спільним сімейним життям з відповідачем прожили до червня 2008 року. Сім`я розпалася по тій причині , що вони не знайшли взаєморозуміння та в них різні погляди на життя. Миритися не бажає. Просить суд ухвалити рішення, яким шлюб між нею та відповідачем розірвати, витрати по реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС покласти на відповідача. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності. Позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з'явився, однак направив до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю та просить розглянути справу у його відсутності. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст.174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. За таких підстав, позовні вимоги підлягають до задоволення зі стягненням з відповідача суми судового збору. На підставі ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-30 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що він являються єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері [PERSON], яка померла [INFO] року. [PERSON] в установлений законом строк звернувся до Канівської держнотконтори з заявою про прийняття спадщини та оформив свої спадкові права на земельну частку (пай) та вклад в Ощадбанку, але в оформлені домоволодіння [ADDRESS], було відмолено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім'я спадкодавця. Оскільки, за життя матері паспортизація не була проведена, то Канівське об'єднане бюро технічної інвентаризації виготовило технічний паспорт, але без зазначення власника і документу про право власності. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просить визнати за ним право власності, як за спадкоємцем за заповітом на домоволодіння [ADDRESS] Представники відповідачів в судовому засіданні позов визнали, не заперечують щодо його задоволення, так як вони є спадкоємцями за заповітом, який є дійсним і ніким не скасований. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: - В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що домоволодіння [ADDRESS], належало [PERSON]і, яка померла [INFO] року. - Спадкоємцем померлої[PERSON]. за заповітом посвідченним секретарем виконкому Бобрицької сільської ради Канівського р-ну, Черкаської обл. 31.03.1997 року і зареєстрованого в реєстрі за № 19, являється її син [PERSON] інші спадкоємці відсутні (а.с. 8,9) - згідно довідки Бобрицької сільради Канівського р-ну Черкаської обл., після смерті [PERSON] спадщину прийнялв її син [PERSON] (а.с. 24-25). Таким чином, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог в частині визнання права власності у порядку спадкування за заповітом на домоволодіння, поскільки судом встановлено, що позивач, відповідно до ст.ст. 1223, 1270 ЦК України, є спадкоємцям за заповітом, який прийняв спадщину, після смерті [PERSON]. В частині визнання права власності у порядку спадкування за заповітом на вклад у банку та земельну частку (пай), позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивач оформив свої спадкові права на дану частину спадщини в нотаріальному порядку і отримав свідоцтво про право власності за заповітом. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-30 00:00:00

[PERSON]. звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, мотивуючи тим, що з вини останнього 19.07.2006 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої його автомобіль «Москвич - 412», яким керував, отримав значні технічні пошкодження, вартість відновлюваного ремонту якого становить 5177 грн., а також поніс витрати на послуги експерта. Крім цього, з вини відповідача, став інвалідом 3-ї групи, змушений проходити медичні обстеження, приймати ліки, на що затратив значну суму коштів. В судовому засіданні позов підтримав, просить стягнути з [PERSON]. 9137 грн. матеріальних збитків та 15000 грн. завданої моральної шкоди. Відповідач позов, в частині відшкодування вартості ремонту автомобіля визнав повністю, в решті позову, заперечив. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Як вбачається з постанови ІПС Буського РВ УМВС України, 19.07.2006 року близько 22 год. в с. Лісок Буського району, [PERSON] керуючи в стані алкогольного сп»яніння автомобілем «Сітроен», порушив правила дорожнього руху України, виїхав на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з автомобілем «Москвич - 412», д.з.[NUMBER] під керуванням[PERSON]., внаслідок чого останній отримав легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров»я, автомобіль значні технічні ушкодження. Постановою відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно [PERSON] на підставі ст. 6 п. 2. КПК України, дана постанова не відмінена. В судовому засіданні відповідач не заперечив своєї вини у спричиненні ДТП. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно висновку спеціаліста - експерта № 30 від 18.03.2008 року, вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору, власнику автомобіля [NUMBER]д.з. внаслідок пошкоджень, становить 5177 грн., вартість послуг експерта - 400 грн. (а.с. 12). Як вбачається з виписки із акту огляду МСЕК [NUMBER],[PERSON]., внаслідок перенесеної 19.07.2006 року черепно - мозкової травми, став інвалідом 3-ї групи, що також підтверджується медичною картою хворого (а.с. 31-32). У зв»язку з перенесеною травмою, позивач змушений був неодноразово проходити медичні обстеження, затрачати кошти на придбання ліків, що підтверджується медичними документами, чеками (а.с.16-30), що становить 3960 грн. У зв»язку з зазначеним,[PERSON]. поніс душевні, психічні, фізичні страждання. З врахуванням стану його здоров»я, тяжкості вимушених змін у життєвих, виробничих стосунках, часу та зусилля для відновлення попереднього стану, відшкодуванню підлягає також і моральна шкода. Однак виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд оцінює її у 5000 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-30 00:00:00

[PERSON]. звернувся з позовом до[PERSON]про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, мотивуючи тим, що з вини останнього 19.07.2006 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої його автомобіль «Москвич - 412», яким керував, отримав значні технічні пошкодження, вартість відновлюваного ремонту якого становить 5177 грн., а також поніс витрати на послуги експерта. Крім цього, з вини відповідача, став інвалідом 3-ї групи, змушений проходити медичні обстеження, приймати ліки, на що затратив значну суму коштів. В судовому засіданні позов підтримав, просить стягнути з [PERSON] 9137 грн. матеріальних збитків та 15000 грн. завданої моральної шкоди. Відповідач позов, в частині відшкодування вартості ремонту автомобіля визнав повністю, в решті позову, заперечив. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Як вбачається з постанови ІПС Буського РВ УМВС України, 19.07.2006 року близько 22 год. в с. Лісок Буського району, [PERSON] керуючи в стані алкогольного сп»яніння автомобілем «Сітроен», порушив правила дорожнього руху України, виїхав на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з автомобілем «Москвич - 412», д.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON]., внаслідок чого останній отримав легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров»я, автомобіль значні технічні ушкодження. Постановою відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно[PERSON]на підставі ст. 6 п. 2. КПК України, дана постанова не відмінена. В судовому засіданні відповідач не заперечив своєї вини у спричиненні ДТП. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно висновку спеціаліста - експерта № 30 від 18.03.2008 року, вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору, власнику автомобіля [NUMBER] д.з. п внаслідок пошкоджень, становить 5177 грн., вартість послуг експерта - 400 грн. (а.с. 12). Як вбачається з виписки із акту огляду МСЕК [NUMBER], [PERSON]., внаслідок перенесеної 19.07.2006 року черепно - мозкової травми, став інвалідом 3-ї групи, що також підтверджується медичною картою хворого (а.с. 31-32). У зв»язку з перенесеною травмою, позивач змушений був неодноразово проходити медичні обстеження, затрачати кошти на придбання ліків, що підтверджується медичними документами, чеками (а.с.16-30), що становить 3960 грн. У зв»язку з зазначеним, [PERSON]. поніс душевні, психічні, фізичні страждання. З врахуванням стану його здоров»я, тяжкості вимушених змін у життєвих, виробничих стосунках, часу та зусилля для відновлення попереднього стану, відшкодуванню підлягає також і моральна шкода. Однак виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд оцінює її у 5000 грн.

Outcome: approved