Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання за ним права власності на земельну ділянку площею 0,12 гектарів, яка розташована на території Кіровської сільської ради і передану для ведення садівництва [PERSON], його батьку, який помер [INFO], а також на земельну частку (пай) в розмірі 5,88 умовних кадастрових гектарів без визначення між цієї частки в натурі (на місцевості) на території Федорівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, яка належала його матері [PERSON], яка померла [INFO]. В позовній заяві [PERSON]. посилається на те, що він є єдиним спадкоємцем майна, яке залишилось після смерті його батьків. Після смерті матері [PERSON] документи, які підтверджують її право на земельну частку, прийняв та зберігав у себе його батько [PERSON] Те, що у батьків були документи про наявність власності, він дізнався тільки зараз і звернувся до суду. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні викладеному в позовній заяві та просив позов задовольнити. Представники відповідачів - територіальних громад Кіровської сільської ради Полтавського району Полтавської області та Федорівської сільської ради Глобинського району Полтавської області в судове засідання не з'явилися, надавши суду заяви, в якій позов визнали в повному обсязі та просили розглянути справу у їх відсутність. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає за можливе винести рішення по справі при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачами позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого на ім'я Отрішко В.П., його батьками були [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Після реєстрації 22 липня 1988 року шлюбу з [PERSON], він змінив прізвище на [PERSON] (а.с.13). Батьку позивача [PERSON] згідно державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого Кіровською сільською радою Полтавського району 25 грудня 1996 року було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,12 гектарів, яка розташована на території Кіровської сільської ради Полтавського району і передана для ведення садівництва (а.с.12). Матері позивача [PERSON] відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) [NUMBER] виданому головою Глобинської районної державної адміністрації, належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП „Перемога” Глобинського району Полтавської області розміром 5,88 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) вартістю 19110 грн. (а.с.14). Згідно свідоцтв про смерть [PERSON] померла [INFO], а [PERSON] - [INFO] (а.с.8,10). Судом встановлено, що єдиним спадкоємцем по закону на майно померлих [PERSON] та [PERSON] є позивач, і він прийняв спадщину, яка залишилась після їх смерті, так як проживав разом із батьками до дня їх смерті. Однак документи, що свідчать про належність батьку на праві приватної власності земельної ділянки на території Кіровської сільської ради Полтавського району та земельної частки (паю) у землі, яка перебуває у власності КСП „Перемога” Глобинського району Полтавської області - його матері, він дізнався тільки зараз. На даний час вказана спадщина збереглася та від умерлою не визнана. Визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та охоронювані законом інтереси інших осіб. На підставі викладеного, ст.ст.1216-1218, 1221, 1225, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved