Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою про повернення позики, в якій зазначила, що 26 лютого 2007 року позичила відповідачці 19000 доларів США, що по курсу Національного банку України на день складання позовної заяви становить 92131 гривень, які відповідачка зобов”язалась повернути до 26 вересня 2007 року в доларах США або в гривнях України. У власноручно написаній розписці відповідачка вказала, що вказаний борг у зазначений строк поверне особисто позивачці, або її чоловіку [PERSON], що пов”язано з тим, що позивачка хворіє, є інвалідом 2 групи і не була впевнена, що доживе до дня повернення боргу. Відповідачка свого зобов”язання не виконала та борг не повернула. Позивачка просила стягнути з відповідачки на її користь позичену суму 92131 гривень. До попереднього судового засідання позивачка подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій вказала, що внаслідок порушення відповідачкою зобов”язання повернути позивачці гроші, позивачці була заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що позивачка перенесла сильні душевні хвилювання і моральні страждання в зв”язку з невиконанням зобов”язання. З вини відповідачки позивачка не може отримати повноцінного лікування, не вистачає грошей на ліки. Також позивачка вказала, що вона є інвалідом 2 групи, хворіє на цукровий діабет, гіпертонічну хворобу 2 ступеню та інші хронічні захворювання, потребує постійного медичного догляду та лікування. Позивачці необхідне спокійне життя без хвилювань та нервової напруги. Неотримання своєчасно позичених коштів позивачкою суттєво впливає на її емоційний стан, потребує додаткових зусиль для організації її життя, викликає необхідність додаткового лікування від нервового стресу. Завдану моральну шкоду позивачка оцінила в розмірі 15000 гривень. Також позивачка просила відшкодувати їй витрати на правову допомогу в сумі 4000 гривень. В судовому засіданні позивачка підтримала збільшені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позові. Просила стягнути з відповідачки на її користь 92131 (дев”яносто дві тисячі сто тридцять одну) гривень основного боргу по розписці від 26 лютого 2007 року, 15000 (п”ятнадцять тисяч) гривень в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, 4000 (чотири тисячі) гривень в рахунок відшкодування витрат, пов”язаних з оплатою правової допомоги адвоката та 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Пояснила, що після спливу строку, на який позивачка позичила відповідачці гроші, відповідачка борг не повернула, відмовляється його повертати та уникає розмов і зустрічей з позивачкою. Також позивачка вказала, що в зв”язку з неповерненням позики їй була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, які позивачка зазнала у зв”язку з невиконанням зобов”язання відповідачкою. Відповідачка в судове засідання 31 липня 2008 року не з'явилась, будучи завчасно та належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 27), про причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надала. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд визнав за можливе розглядати справу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення позивачки, свідка [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Як видно з розписки відповідачки, 26 лютого 2007 року [PERSON] взяла в борг у позивачки гроші в сумі 19000 доларів США та зобов”язалась повернути гроші до 22 вересня 2007 року в доларах або в гривнях України по курсу НБУ на день повернення грошей (а.с. 32). Згідно ст.1049 ЦК України, відповідачка була зобов'язана повернути позивачці позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Як видно з розписки, строк повернення позики був визначений до 22 вересня 2007 року, до якого відповідачка мала розрахуватись за договором позики. В судовому засіданні відповідачка не представила належних доказів повернення боргу позивачці, позивачка заперечувала щодо виконання умов договору позики відповідачкою в частині повернення боргу в сумі 19000 доларів США. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачкою будь-яких заперечень проти позову суду не надано. Крім того, факт неповернення позики в сумі 19000 доларів США відповідачкою, підтверджується поясненнями позивачки, яка була допитана в судовому засіданні як свідок у відповідності до вимог ст. 57 ч. 2 ЦПК України (а.с. 31), в яких вона вказала, що відповідачка борг не повернула та поясненнями свідка [PERSON], який повідомив, що відповідачка позичені у позивачки гроші в сумі 19000 доларів США не повернула. Задовольняючи позов в частині стягнення боргу по розписці в сумі 92131 гривень, суд виходив з того, що це було еквівалентом 19000 доларів США по курсу Національного Банку України на момент складання позову. Згідно ст.524 ЦК України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Відповідно до ст.533 цього ж Кодексу грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Розглядаючи вимогу про стягнення з відповідачки на користь позивачки 15000 гривень в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, суд вважає, що вона не підлягає до задоволення, оскільки ст. 1050 ЦК України, яка встановлює наслідки порушення договору позичальником, не передбачає права на відшкодування моральної шкоди, і таких наслідків не встановлено договором позики. Посилання позивачки щодо відшкодування моральної шкоди на ст. 611 ЦК України, яка передбачає у разі порушення зобов”язання настання правових наслідків, встановлених договором або законом у вигляді відшкодування збитків та моральної шкоди, є неправильним, оскільки договором позики та главою 71 ЦК України не передбачено відшкодування моральної шкоди в зв”язку з невиконанням договору позики. Розглядаючи вимогу про стягнення з відповідачки на користь позивачки 4000 гривень в рахунок відшкодування витрат, пов”язаних з оплатою правової допомоги адвоката та 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, так як згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Під час провадженні в цивільній справі позивачкою було оплачено адвокату 4000 гривень, що стверджується квитанцією від 25.07.2008 року (а.с. 29) та при подачі позову 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с. 1). Суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивачки 3440 гривень в рахунок відшкодування витрат, пов”язаних з оплатою правової допомоги адвоката, 25 гривень 80 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, що складає 86 відсотків від задоволеної частини позовних вимог пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial