overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-13 00:00:00

: [PERSON] звернулась до суду з заявою і в обґрунтування заявлених вимог пояснила, що їй та її чоловікові [PERSON] та їхньому сину [PERSON], на праві особистої власності, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 07 грудня 1993 року Червоно партизанською міською радою належить &frac12; частина житлового будинку [ADDRESS].[INFO] року помер її чоловік [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Вона спадкоємиця за законом на майно померлого чоловіка. Вона звернулась в нотаріальну контору для оформлення свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріус не може його видати, тому що при вивченні документів були встановлені невідповідності у документах і їй було запропоновано звернутись до суду усунути ці невідповідності. Так у свідоцтві про право власності на житло, виданому 7 грудня 1993 року Червнопартизанською міською радою не перераховані господарські будівлі, що належать приватизованій частині житлового будинку. Згідно технічного паспорта, складеного 26.02.2008 року Свердловським МБТІ, &frac12; частині житлового будинку [ADDRESS] належить наступні господарські будівлі та споруди: літня кухня - сарай під літерою „Г”, гараж під літерою „Б”, душ - убиральня під літерою „О”, огорожа № 2-5, свердловина № 6. Про те, що на час видачі зазначеного свідоцтва цій частині домобудівництва належали зазначені господарські будівлі та споруди, крім самовільного будівництва, свідчать дати їх будівництва, зазначені у технічному паспорті. Викладене у заяві підтверджується поданими документами. Заявниця просить суд постановити рішення, яким встановити факт, що &frac12; частині житлового будинку [ADDRESS], дійсно належать наступні господарські будівлі та споруди: літня кухня - сарай під літерою „Г”, гараж під літерою „Б”, душ - убиральня під літерою „О”, огорожа № 2-5, свердловина № 6. У судовому засіданні заявниця [PERSON] підтримала заявлені вимоги та наполягала на їхньому задоволенні. Зацікавлена особа - представник КП Свердловського МБТІ не заперечує проти задоволення заяви. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно копії свідоцтва про право власності на житло, виданого 07 грудня 1993 року Червонопартизанською міською радою убачається, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить &frac12; частина житлового будинку [ADDRESS] та не перераховані господарські будівлі, що належать приватизованій частині житлового будинку. Згідно копії технічного паспорта, складеного 26.02.2008 року Свердловським МБТІ, &frac12; частині житлового будинку [ADDRESS] належить наступні господарські будівлі та споруди: літня кухня - сарай під літерою „Г”, гараж під літерою „Б”, душ - убиральня під літерою „О”, огорожа № 2-5, свердловина № 6. Відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, вимоги заявниці [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою і в обґрунтовування заявлених вимог пояснив, що в квітні 1995 року йому мати [PERSON] подарувала 1/5 частину будинку за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором дарування. Але в договорі дарування не було вказано, що квартира знаходиться під номером [ADDRESS], також не вказана загальна та житлова площа квартири. Заявниця просить суд встановити факти, що дійсна адреса розташування 1/5 частини житлового будинку на момент дарування 10.04.1995 року [PERSON] знаходиться за адресою: [ADDRESS], та встановити факт, що 1/5 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS], має загальну площу 50.6 кв. м. та житлову площу 22.1 кв. м. В судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги, наполягала на їх задоволенні. Зацікавлена особа - представник МБТІ у м. Свердловську у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заявлених вимог. Суд, вислухавши заявницю, зацікавлену особу, дослідивши матеріали справи, вважає що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії договору дарування від 10.04.1995 року [PERSON] подарувала [PERSON] 1/5 частину дома за адресою: [ADDRESS], дійсно не вказано номер квартири. Згідно копії технічного паспорту квартира 1/5 частини за адресою: [ADDRESS], має загальну площу 50.6 кв. м. та житлову площу 22.1 кв. м. Відповідно до ст. 256 ч. 2 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З урахуванням вищевикладеного, суд, вважає, що вимоги заявника є обґрунтованими, які не суперечать закону і вважає, що квартира 1/5 частини, яка розташована за адресою: [ADDRESS], має номер 2 та загальна площа становить 50.6 кв. м. та житлову площу - 22.1 кв. м.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому вказує, що відповідач протягом з 1 квітня 2002 року по 20 квітня 2006 року не сплачує за використану електричну енергію і має заборгованість у сумі - 637,09 грн. У звязку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості -637,09 грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у розмірі - 30 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні і підтримав те, що викладено у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи належним чином був повідомлений, про що свідчить об'ява в газеті „Наша газета” від [INFO] р., про причини неявки суду не повідомив. Суд вважає згідно з ст. 224 ЦПК України справу розглянути без участі відповідача та постановити заочне рішення по справі. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно особистого рахунку витікає, що заборгованість [PERSON]. за користування електричною енергією за період з 1 квітня 2002 року по 20 квітня 2006 року складає 637,09 грн. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Відповідно до ст.. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну платню і платню за комунальні послуги. Суд, вважає, що при розгляді справи не застосовуються вимоги ст. 257 ЦК України де вказано, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки, так як згідно з ст. 267 ч. 3 ЦПК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, але такої заяви від жодного учасника процесу не надійшло, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 637,09 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути судові витрати у розмірі 30 грн. за інформаційне - технічне забезпечення розгляду справи та витрати пов'язані з наданням оголошення у газеті у розмірі 60, 05 грн. на користь позивача, судовий збір у розмірі 51 грн. стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В заяві позивач вказує, що 2 липня 1992 року вона з відповідачем вступили у шлюб. Від шлюбу є неповнолітня дитина - син [PERSON], 1995 року народження . Одруження з відповідачем виявилося невдалим, спільне життя не склалося. Спільно не проживають 8 років, шлюбні стосунки припинені. В зв'язку з вказаним просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Суду пояснила, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. Шлюбні стосунки припинені. Спільного господарства не ведуть. Разом не проживають 8 років. Збереження шлюбу вважає неможливим і таким що суперечить її інтересам. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Це підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення з викликом до суду на 14 травня 2008 року. Причини неявки до суду відповідач не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] 2 липня 1992 року уклали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 181. Місце реєстрації шлюбу - відділ ЗАГС міськвиконкому м. Ромни. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [INFO]. Вказані обставини підтверджені позивачем і свідоцтвом про укладення шлюбу. [INFO] народився [PERSON], батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON]. Вказані обставини підтверджені позивачем і свідоцтвом про народження. Сторони припинили шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть, примиритися позивач не бажає. Вказане свідчить про те, що між сторонами склалися спірні правовідносини з приводу розірвання шлюбу, які регулюються ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя і якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, то суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог вказує, що в с.Сокіл Рожищенського району проживала його матір [PERSON], яка [INFO]. Покликаючись на те, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], просить визнати за ним право власності на спадкове майно: житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами в [ADDRESS], земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дружба», майновий пай у пайовому фонді КСП «Дружба», вкладів на рахунках [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], розміщених в філії «Ощадбанку» м.Рожище. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві, просить задовольнити їх. Представник позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримав, просить задовольнити їх. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечив, згідний на визнання за позивачем, як спадкоємцем за заповітом, права власності на спадкове майно після смерті їх матері [PERSON]. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та 2 перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. З пояснень сторін, матеріалів справи судом встановлено, що будинок з господарсько-побутовими спорудами [ADDRESS] належав [PERSON], яка [INFO], що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.5,7). Спадкове майно після смерті [PERSON] складається також з права: на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дружба» розміром 3,07 умовних кадастрових гектарів, майновий пай у пайовому фонді КСП «Дружба», вкладів на рахунках [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], розміщених в філії «Ощадбанку» м.Рожище (а.с.8-13). Згідно заповіту від 19.11.2001 року спадкодавець [PERSON] заповіла належне їй майно своєму синові [PERSON] (а.с.6). Із свідоцтва про народження [PERSON] встановлено, що позивач є сином спадкодавця [PERSON] (а.с.25). З витягу із спадкового реєстру судом встановлено, що спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] не заведена в зв'язку з відсутністю заяв про прийняття спадщини (а.с.35,36). З технічної документації судом встановлено, що інвентаризаційна вартість будинковолодіння за [ADDRESS] становить 21 337 грн (а.с.16-20). На основі встановлених обставин суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами [ADDRESS] та визнати право позивача на : земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дружба» розміром 3,07 умовних кадастрових гектарів, майновий пай у пайовому фонді КСП «Дружба», вклади на рахунках [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], розміщені в філії «Ощадбанку» м.Рожище, як на спадкове майно після смерті [PERSON] На підставі ст.ст.1217, 1223 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON]про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог вказує, що в с.Сокіл Рожищенського району проживала його матір [PERSON], яка померла [INFO] Покликаючись на те, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], просить визнати за ним право власності на спадкове майно: житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами в [ADDRESS]земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дружба», майновий пай у пайовому фонді КСП «Дружба», вкладів на рахунках [NUMBER], [NUMBER] [NUMBER], [NUMBER], розміщених в філії «Ощадбанку» м.Рожище. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві, просить задовольнити їх. Представник позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримав, просить задовольнити їх. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечив, згідний на визнання за позивачем, як спадкоємцем за заповітом, права власності на спадкове майно після смерті їх матері [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та 2 перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. З пояснень сторін, матеріалів справи судом встановлено, що будинок з господарсько-побутовими спорудами [ADDRESS] належав [PERSON], яка померла 22.04.2004 року, що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.5,7). Спадкове майно після смерті [PERSON] складається також з права: на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дружба» розміром 3,07 умовних кадастрових гектарів, майновий пай у пайовому фонді КСП «Дружба», вкладів на рахунках [NUMBER], [NUMBER] [NUMBER], [NUMBER], розміщених в філії «Ощадбанку» м.Рожище (а.с.8-13). Згідно заповіту від 19.11.2001 року спадкодавець [PERSON]заповіла належне їй майно своєму синові [PERSON] (а.с.6). Із свідоцтва про народження [PERSON] встановлено, що позивач є сином спадкодавця [PERSON] (а.с.25). З витягу із спадкового реєстру судом встановлено, що спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] не заведена в зв'язку з відсутністю заяв про прийняття спадщини (а.с.35,36). З технічної документації судом встановлено, що інвентаризаційна вартість будинковолодіння за адресою [ADDRESS] становить 21 337 грн (а.с.16-20). На основі встановлених обставин суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами [ADDRESS] та визнати право позивача на : земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дружба» розміром 3,07 умовних кадастрових гектарів, майновий пай у пайовому фонді КСП «Дружба», вклади на рахунках [NUMBER], [NUMBER] [NUMBER], [NUMBER], розміщені в філії «Ощадбанку» м.Рожище, як на спадкове майно після смерті [PERSON] На підставі ст.ст.1217, 1223 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-13 00:00:00

Позивач звернулася до суд із вищенаведеним позовом. Мотивує свої вимоги тім, що вона є рідною сестрою [PERSON], який в 1979 році отримав ордер на підставі якого він разом із дружиною на сином вселився до квартири [ADDRESS]. [PERSON] був відповідальним квартиронаймачем вказаної квартири. У 1991 році дружина та син [PERSON] вибили з спірної квартири, позивач з 1991 року за згодою брата стала проживати у вказаної квартири. [INFO] [PERSON] помер, а позивач залишилася проживати у квартирі, сплачувати усі комунальні платежі. З таких обставин звернулася до суду із вищенаведеним позовом. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсягу. Представники відповідачів до судового засідання не з'явилися, про день і місце слухання справи сповіщалися належним чином, клопотань що до відкладення дня слухання справи суду ні надалі. За згодою позивача та її представника суд постановляє рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка є рідною сестрою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження ( с.с. 8 ). [PERSON] в 1979 році отримав ордер, на підставі якого він разом із дружиною на сином вселився до квартири [ADDRESS]. [PERSON] був відповідальним квартиронаймачем вказаної квартири. У 1991 році дружина та син [PERSON] вибили з спірної квартири, позивач з 1991 року за згодою брата стала проживати у вказаної квартири. [INFO] [PERSON] помер, а позивач залишилася проживати у квартирі, сплачувати усі комунальні платежі. Під час сумісного проживання у спірної квартири позивачки разом із своїм братом [PERSON], вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет. Дані також обставини підтверджуються поясненнями свідків, котрі були допитані судом у ході судового засідання у справі. У суду не має підстав ставити під сумнів доказі яки були отримані у ході судового засідання. У відповідності до ч. 2 ст. 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача можуть бути віднесені і інші особи, якщо вони постійно проживають разом із наймачем і ведуть з ним сумісне господарство. У відповідності до ч. 3 ст. 65 ЖК України особи, які вселилися в жиле приміщення, як члені сім'ї наймача, набувають рівних з іншими членами сім'ї право користування жилим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON]в квітні 2008 року звернулася до суду з позовом до Давидівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок. У судовому засіданні позивач позов підтримала і пояснила, що [PERSON], яка померла [INFO], проживала у [ADDRESS] у своєму власному будинку, який побудувала власноручно у 1950 році. Документи про право власності на вказаний будинок вона не виготовила і проживала в будинку без правовстановлюючих документів. Просить суд визнати за [PERSON]право власності на вказане домоволодіння. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, з позовом згоден. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено: [PERSON] побудувала житловий будинок з господарськими будівлями, що складається з житлового будинку «А-1» та погрібника «Б» по [ADDRESS](а.с.6-9), технічну документацію та свідоцтво про право власності на які не виготовила і відповідно даний будинок не був відповідним чином введений в експлуатацію. Виконавчий комітет Давидівської сільської ради Пирятинського району рішенням №21 від 28.03.2008 року визнає власником [ADDRESS][PERSON](а.с.13). [PERSON] померла [INFO] (а.с.10). Відповідно до заповіту від 23.12.2004 року посвідченого секретарем Давидівської сільської ради, [PERSON] заповіла все належне їй майно громадянці [PERSON](а.с.12). Вказаний заповіт на день смерті не змінювався і не скасовувався. [PERSON] оформити спадщину не може в зв'язку з тим, що на вказане будинковолодіння відсутні правовстановлюючі документи, які можливо отримати лише визнавши в судовому порядку право власності на дане будинковолодіння за померлою [PERSON] За даними комунального підприємства «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» загальна вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]складає 17913,00грн. (а.с.5). Оскільки фактичний власник майна помер, не оформивши документально право власності на майно, іншим чином встановити право власності неможливо, тому за [PERSON]необхідно визнати право власності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] в квітні 2008 року звернувся до суду з позовом до Пирятинської міської ради про визнання права власності на самочинно збудоване майно. У судовому засіданні позивач позов підтримав і пояснив, що він являється власником будинковолодіння у [ADDRESS] У 1975 році у вказаному будинковолодінні, в межах земельної ділянки на якій воно розташоване, самочинно побудував вбиральню, а в 1993 році побудував прибудову до сараю «б-1» які введено в експлуатацію і використовуються. Дозвіл на будівництво і документи про право власності на самовільно побудовані будівлі він не виготовив. В даний час виникла необхідність визнати право власності на самочинно збудовані будівлі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, з позовом згоден. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено: [PERSON]являється власником будинковолодіння у [ADDRESS](а.с.6-10), відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва від 27.01.1956 року (а.с.11-12) та акту про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння затверджений 25.07.1992 року №229 (а.с.14-15). У 1975 році у вказаному будинковолодінні, в межах земельної ділянки на якій воно розташоване, самочинно побудував вбиральню «Г», а в 1993 році побудував прибудову до сараю «б-1» (а.с.17), які введено в експлуатацію і використовуються. Дозвіл на будівництво і документи про право власності на самовільно побудовані вбиральню «Г» та прибудову до сараю «б-1» він не виготовив. За даними комунального підприємства «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» загальна вартість самочинно збудованих будівель складає 2296,00грн.(а.с.5). В даний час виникла необхідність визнати право власності на вищевказані будівлі. Оскільки іншим чином встановити право власності неможливо, тому, у відповідності до ч.5 ст. 376 ЦК України, суд визнає за позивачем право власності на самочинно побудовані ним вбиральню «Г» та прибудову до сараю «б-1».

Outcome: approved