overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення належності [PERSON], [INFO], уродженцю села Пичакчі Хозараспського району Хорезмської області Узбецької РСР, правовстановлюючих документів трудової книжки від 23 серпня 1967 року на ім”я [PERSON] (російською мовою „[INFO]”), трудової книжки колгоспника [NUMBER] від 02 січня 1970 року на ім”я [PERSON] (російською мовою - „[INFO]”), військового квитка [NUMBER] від 14 листопада 1967 року на ім”я [PERSON] (російською мовою - „[INFO]”). В попередньому судовому засіданні заявник заяву підтримав та пояснив, що йому виповнилось 60 років і при збиранні документів він виявив в них розбіжності, в яких вказане прізвище ім'я та по батькові вчинено російською мовою «[INFO]», по батькові не внесено, хоча у паспорті запис його прізвища, імені та по батькові вчинено, як «[PERSON]» цей запис не збігається з написанням його анкетних даних у його трудових книжках та військовому квитку. Представник заінтересованої особи в попередньому судовому засіданні заяву підтримав повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню по наступним підставам. Згідно оглянутих в судовому засіданні документів, а саме, паспорта [NUMBER], військового квитка [NUMBER] від 14.11.1967 року, свідоцтва про народження [NUMBER] від 30.11.1948 року, трудової книжки від 01.09.1967 року, трудової книжки 23.08.1967 року, трудової книжки від 02.01.1970 року встановлено, що оскільки прізвище, ім”я та дата народження заявника в документах співпадають, то у суду є всі підстави вважати, що це одна й та ж особа. Згідно п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; Таким чином встановлено, що представник заінтересованої особи визнав заяву, пояснення заявника знайшли своє підтвердження в письмових доказах, а тому заява підлягає задоволенню. За згодою заявника судові витрати по справі відшкодовуються за його рахунок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин з померлою матір'ю [PERSON]. Свою заяву заявниця мотивувала тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина та залишилося спадкове майно, до складу якого входять грошові заощадження. Вона є спадкоємицею першої черги після смерті [PERSON] за законом, бажає отримати свідоцтво про право на спадщину, проте не може цього зробити через різне написання прізвищ її та спадкодавиці. Через зазначене вона звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних стосунків. У судовому засіданні заявник підтримала заяву і просила суд її задовольнити та встановити факт родинних відносин. Заінтересовані особи: [PERSON]., [PERSON]., діти померлої [PERSON], не заперечували проти задоволення заяви та встановлення факту родинних відносин. Заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи [PERSON]., дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її смерть. [PERSON] була матір'ю [PERSON]., [PERSON], [PERSON]., про що свідчать копії свідоцтв про народження та укладення шлюбу. Свідоцтва про народження дітей померлої видавалися російською мовою. Повторне свідоцтво про народження [PERSON], сина померлої[PERSON]. та брата заявника, видане українською мовою, де його прізвище зазначене як [INFO], матір'ю вказана [PERSON]. Свідоцтво про смерть [PERSON] видане українською мовою. Заявник [PERSON] після одруження змінила дошлюбне прізвище, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. Таким чином, суд приходить до висновку, що різне написання прізвищ померлої [PERSON] та її дочки [PERSON] пояснюється різним написанням при перекладі з російської на українську мову, а тому заява підлягає задоволенню. Встановлення факту родинних відносин заявниці потрібно для отримання свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст.256 ч.1 п.1 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Враховуючи те, що від встановлення факту родинних відносин залежить виникнення майнових прав заявника, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 4 липня 1992 року зареєстрованому Кутьківською сільською радою Дворічанського району Харківської області. Сімейне життя з відповідачем не склалось, шлюбні стосунки фактично припинені, спільне господарство не ведуть, подальше сумісне життя і збереження сім»ї вважає неможливим. Відповідач не приймає участі у вихованні дітей, веде самостійний спосіб життя. Це стало причиною постійних сварок і непорозумінь. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження та доньку [PERSON], [INFO] року народженя. Шлюб розривається вперше. Спору про місце проживання дітей не має. Відповідач позов визнав у повному обсязі. Згоден на розірвання шлюбу. Судом встановлено, що відповідно до пред'явлених: свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому 4 липня 1992 року Кутьківською сільською радою Дворічанського району Харківської області, актовий запис № 2(а.с.6) і від спільного життя, відповідно до свідоцтв про народження, мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження (а.с.7) та доньку [PERSON], [INFO] року народженя (а.с.8), які за згодою батьків залишаються проживати і виховуватися з матір»ю. Спору про розділ майна, що є їх сумісною власністю, на даний час не має. Примирення між сторонами не відбулося. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх сім'ї стали неможливими. Згідно ст.112 ч.2 Сімейного Кодексу України шлюб підлягає розірванню, оскільки сторони вичерпали можливості до примирення і подальше спільне проживання неможливо. З урахуванням того, що діти проживають з матір»ю та на підставі ч.3 ст.88 ЦПК України, суд покладає на [PERSON]обов'язок по оплаті державного мита при реєстрації розлучення в органах РАГС . На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

Позивачка просить стягнути аліменти на її користь на її утримання в розмірі &frac14; частини всіх видів заробітку /доходу/ відповідача, посилаючись на те, що вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною - [PERSON], [INFO], та перебуває у скрутному матеріальному становищі. Відповідач, являючись її чоловіком та батьком дитини, добровільно не надає матеріальну допомогу ні на утримання дитини, ні на її утримання, хоча працює та має постійний заробіток, а отже має можливість сплачувати аліменти. Відповідач в судове засідання не з'явився. Причина неявки суду не відома, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Оскільки відповідачка не з'являється в судові засідання, позивачка просить провести заочний розгляд справи. Суд вважає можливим розглянути справу в порядку заочного провадження. Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Відповідно до ст.75 Сімейного Кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання /аліменти/ має той з подружжя, який потребує матеріальної допомоги, за умови, що інший з подружжя має можливість надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.ч.2,3 ст.77 Сімейного Кодексу України за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило,в грошовій формі. Аліменти виплачуються щомісячно. Відповідно до ст.79 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду з дня подачі позову. Відповідно до ст.80 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя в частині від заробітку /доходу/ іншого чоловіка або в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч.2,4 ст.84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того вона працює і незалежно від її матеріального положення за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Копія свідоцтва про шлюб свідчить, що сторони знаходяться у шлюбі з 31 березня 2007 року по теперішній час. З копії свідоцтва про народження дитини виходить, що сторони мають від шлюбу сина [PERSON], [INFO]. З урахуванням вивчених обставин, суд вважає, що відповідач має можливість виплачувати аліменти на дружину в розмірі &frac14; частини всіх видів його заробітку /доходу/ до досягнення дитиною трьох років. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

Позивачка просить стягнути аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі &frac14; частини всіх видів заробітку /доходу/ відповідача, посилаючись на те, що він, являючись батьком дитини, не надає матеріальну допомогу на її утримання, не бере участі в її вихованні, хоча працює та має постійний заробіток, а отже має можливість сплачувати аліменти. Відповідач в судове засідання не з'явився. Причина неявки суду не відома, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Оскільки відповідачка не з'являється в судові засідання, позивачка просить провести заочний розгляд справи. Суд вважає можливим розглянути справу в порядку заочного провадження. Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України /СК України/ батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду засоби на утримання дитини /аліменти/ присуджуються в частині від доходу батька або в твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 ч.1 СК України: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1/ стан здоров'я та матеріальне положення дитини; 2/ стан здоров'я та матеріальне положення платника аліментів; 3/ наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4/ інші обставини, які мають значення. ч.2 мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 Сімейного кодексу України. Згідно ст.183 СК України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуватимуться аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку /доходу/ матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватись до досягнення старшою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття старшою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються з вирахуванням тієї рівної частини, що належала дитині, що досягла повноліття. Копія свідоцтва про народження дитини свідчить про те, що відповідач являється її батьком. З урахуванням всіх вивчених судом обставин, суд вважає, що відповідач має можливість виплачувати позивачці на сина аліменти в розмірі &frac14; частини всіх видів його заробітку /доходу/ до досягнення ним повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

Позивач у лютому 2008 року звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення суми боргу за спожиту електроенергію у розмірі 781,88 грн. У позовній заяві зазначено, що 27.07.2005 року при перевірці жилого приміщення відповідачки було встановлено безобліковне користування електроенергією шляхом накиду на ввод до електролічильника. Згідно з методикою розрахунку розміру відшкодування збитків у зв'язку з порушенням ПКЕЕ розмір збитків склав 781,88 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, наполягав на позові. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання повідомлена належним чином, про свідчать поштові повідомлення, своїх заперечень проти позову не надала, про причини неявки суд не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 27.07.2005 року при перевірці жилого приміщення відповідачки було встановлено безобліковне користування електроенергією шляхом накиду дротів на лінію електромереж ВАТ «Крименерго» (а.с. 6), згідно з Методикою, затвердженої НКРЕ від 22.11.1999 р. № 1416, розрахунку розміру відшкодування збитків у зв'язку з порушенням ПКЕЕ розмір збитків склав 938,88 грн (а.с. 5), відповідачкою частково погашено 157 грн (а.с. 13). У відповідності до п.48 Правил користування електричною енергією для населення споживач несе відповідальність за порушення правил користування електроенергією та ін. Відповідно до ст. 1166 ч.1 ЦК України майнова шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.1 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи. Оскільки судом установлено, що відповідачка дійсно порушила ПКЕЕ, нарахований та несплачений розмір збитків складає 781,88 грн, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем та підтверджені документально судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

У березні 2008 року [PERSON]. звернувся до суду з позовом до Петрівської сільської ради Красногвардійського району АР Крим про визнання за ним права власності на домоволодіння[ADDRESS]. Позивач зазначив, що він у 1963 році придбав вказаний будинок у колгоспі „Дружба народів” та з того ж часу в ньому проживає, однак правовстановлюючих документів не має. Представник позивача [PERSON]. у судовому засіданні позов підтримала, просила визнати за [PERSON]., якій є її батьком право власності на домоволодіння [ADDRESS] та пояснила, що її батько збудував цей будинок у 1963 році, рахується власником домоволодіння, однак ніяких документів на нього не має. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, позов визнав. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON]. (а.с. 4) проживає у [ADDRESS] (а.с. 6), зареєстрований за вказаною адресою з 1967 року, рахується головою родини (а.с. 10-15). У відповідності до довідок спірне домоволодіння по Петровській сільраді рахується за [PERSON]. (а.с. 7), на балансі СТОВ „Дружба народів не перебуває (а.с. 5). Згідно копії технічного паспорту на вказане домоволодіння до його складу входять: жилий будинок (літера А), а також господарські будови: намети (літери Б, З, Л), літня кухня (літера В), сараї (літери Г, Д, Е, И, К), уборна (літера Ж)(а.с. 8-9). У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON]. дійсно є власником домоволодіння [ADDRESS], визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з позовом до Ленінської сільської ради Красногвардійського району АР Крим про визнання права власності на домоволодіння, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є донькою [PERSON], якому у грудні 1972 року як члену колгоспу „ім. 19 партз'їзду” Красногвардійського району був виділений будинок, розташований по в[ADDRESS], вартість будинку сплачена, будинок ним був прийнятий. [INFO] [PERSON] помер, колгосп „ім. 19 партз'їзду” реорганізований, а його правонаступників на території Ленінської сільради не має. При зверненні до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини було встановлено, що її батько належним чином право власності своєчасно не оформив. Просила визнати за [PERSON], який помер [INFO], право власності на домоволодіння [ADDRESS]. У судове засідання позивач не з'явився, але надіслав заяву в якій просила позов задовольнити, а справу слухати за її відсутності. Представник Ленінської сільської ради у судове засідання не з'явився, але надіслав відгук в якому просив справу слухати за його відсутністю, проти задоволення позову не заперечував, оскільки спірне домоволодіння знаходилося на балансі колгоспу „ім. 19 партз'їзду”, вартість будинку [PERSON]. сплачена, будинок ним прийнятий, відповідно до погосподарської книги сільради спірне домоволодіння значилося за померлим [PERSON]. У теперішній час колгоспу „ім. 19 Партз'їзду” не існує, а його правонаступника СВК „Аграрій”, ліквідовано та виключено з Єдиного реєстру юридичних осіб України. Матеріалами справи встановлено, що з витягу з погосподарської книги та домової книги вбачаться, що главою домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] був [PERSON]. Довідкою колгоспу „ім. 19 партз'їзду” № 30815/Х11-1972 р. підтверджується, що [PERSON]. сплачена вартість будинку, що знаходиться у [ADDRESS], та будинок перейшов у його приватну власність. З довідок Ленінської сільської ради вбачається, що за [PERSON]. була закріплена ділянка для обслуговування жилого будинку та господарських будівель, розташованих по в[ADDRESS] Красногвардійського району АР Крим з 1970 року значиться за [PERSON].; та спірне домоволодіння на балансі сільської ради не знаходиться. Копією свідоцтва про смерть підтверджується, що [PERSON] помер [INFO]. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. ст. 328, 392 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

У квітні 2008 року [PERSON]. звернулася до суду із позовом до [PERSON]. про позбавлення його батьківських прав у відношенні дочки [PERSON], 1997 року народження. Позивачка зазначила, що з 1994 по 1999 роки проживала разом з відповідачем однією родиною, [INFO] в них народилася дочка [PERSON], відповідача було записано батьком дитини, але з 1999 року він про долю дочки не цікавиться, про дочку не турбується, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, позов підтримала. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, пояснив, що дівчинка [PERSON] фактично не є його дочкою, просто його умовили записати її на своє ім'я. Дійсно протягом 9 років він про дівчинку нічого не знає, ніколи про неї не турбувався, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав у відношенні [PERSON]. Представник служби у справах дітей Красногвардійської РДА Хребтова Л.Д. у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову та позбавлення [PERSON]. батьківських прав. Прокурор у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, позов [PERSON]. підтримав. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи установлено, що відповідач зареєстрований батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 9), яка разом з матір'ю проживає на території Російської Федерації (а.с. 4, 6) та є громадянкою РФ (а.с. 10, 12). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти тощо. Згідно з ч.4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що неповнолітня [PERSON] є дочкою відповідача, який від виконання своїх зобов'язань по її вихованню ухилився. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позбавлення [PERSON]. батьківських прав у відношенні дочки [PERSON] доцільно та повністю відповідає її інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності на будинковолодіння, що в[ADDRESS], земельну частку (пай) в КСП «Годівське», розміром 1,81 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], посилаючись на те, що вона після смерті її матері [PERSON] є згідно заповіту спадкоємцем її майна. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю та послалася на обставини, викладені у позові. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про те, щоб справу слухати в його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши позивача, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого: Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина. 28 квітня 1995 року [PERSON]. розпорядилася своїм майном і склала заповіт на ім'я позивача. Спадкове майно складалося із будинковолодіння, що в[ADDRESS], земельної частки (пай) в КСП «Годівське», розміром 1,81 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. [PERSON] вступила в управління спадковим майном після смерті матері, що підтверджується довідкою Годівської сільської ради №1132 від 12.12.2007 р. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом не видано, а тому за позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно, оскільки вона є згідно заповіту спадкоємцем даного майна. На підставі наведеного,

Outcome: approved