overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-15 00:00:00

Кредитна спілка „Фортеця” звернулась до суду із зазначеним позовом, в судовому засіданні представник позивача Лебідь О.В. підтримав його і пояснив, що 12 липня 2007 року між кредитною спілкою та [PERSON] було укладено договір кредиту № 46 кс, згідно якого відповідачу було надано кредит в розмірі 5500 грн. Відсоткова ставка по кредиту становить 4% на місяць і здійснюється відповідно до договору за час користування кредитом, що становить 48% річних. Також 12 липня 2007 року з метою забезпечення виконання зобов'язання за договором кредиту був укладений договір поруки між кредитною спілкою та [PERSON], [PERSON]. Кредитна спілка „Фортеця” повністю виконала перед відповідачами свої забов'язання, в свою чергу [PERSON] та поручителі грубо порушили умови кредитного договору, не сплачуючи отриманий кредит та відсотки за користування ним, внаслідок чого виникла заборгованість на загальну суму в розмірі 10035 грн.01 коп. Тому він просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором. Відповідачі [PERSON] та поручителі [PERSON] та [PERSON], будучи своєчасно повідомленими про час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень, в судове засідання не з'явились, не повідомивши суд про причини своєї неявки. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу у відсутність належним чином повідомлених відповідачів на підставі наявних доказів і постановити заочне рішення, яким задовольнити позовні вимоги КС „Фортеця”, оскільки вони підтверджуються письмовими доказами, а саме: копією договору кредиту № 46 кс від 12 липня 2007 року (а.с.7), договорами поруки (а.с.8,9), розрахунком заборгованості (а.с.6), копіями паспортів відповідачів (а.с.10-12). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з вказаним позовом. Свій позов позивачка мотивує тим, що 18 травня 1991 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від спільного життя мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюб з [PERSON]. виявився невдалим. Чоловік не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, не дбав про матеріальне забезпечення, взаємоповагу та виховання дітей. 19 вересня 1996 року шлюб було розірвано. З того часу діти проживають разом з матір»ю [PERSON] Батько дітей [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. За останні роки [PERSON] ні разу не спілкувався з дітьми, не телефонував їм, не цікавиться їхнім життям. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав. В судове засідання відповідач не з'явився, місце його знаходження не відоме. Про дату та час слухання справи повідомлений через газету «Урядовий кур»єр». Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку прокурора , суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.164 Сімейного Кодексу України, згідно якої мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Судом встановлено, що [PERSON] ухиляється від своїх обов»язків по вихованню дітей, не надає матеріальну допомогу, не цікавиться їх життям. Місце його знаходження не відоме. Діти [PERSON] та [PERSON] надали суду письмові заяви, з яких вбачається, що вони не заперечують проти позбавлення їх батька - [PERSON] батьківських прав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-15 00:00:00

24 січня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив винести рішення про стягнення з відповідача на його користь завданих збитків у розмірі 1554 грн. 43 коп. та судові витрати у розмірі 81 грн. В обґрунтування свого позову, позивач вказав, що 26.02.2005 року під час перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідача за адресою: [ADDRESS], представниками позивача було виявлено порушення п. 48 Правил користування електричної енергією: самовільне підключення до мереж ВАТ «ЕК Дніпрообленерго», без відкриття на момент перевірки особового рахунку, внаслідок чого електропостачальнику завдано матеріальних збитків, про що було складено акт № 00048986 від 26.02.2005 року, згідно якого розмір завданого збитку, розрахованого відповідно до Методики обчислення розміру нанесених збитків, заподіяних електропостачальнику унаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22.11.1999 року № 1416, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.12.1999 року за № 919/4212, становить 1554 грн. 43 коп. Відповідач спричинену шкоду добровільно не сплачує, тому позивач звертається з позовом до суду. В судове засідання представник позивача не з'явилася, про день розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду письмову заяву у якій просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи - не направив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України справа за згодою позивачки розглянута з винесенням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкоди, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як встановлено в судовому засіданні 26.02.2005 року під час перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідача за адресою: [ADDRESS], представниками позивача було виявлено порушення: самовільне підключення до мереж ВАТ «ЕК Дніпрообленерго», без відкриття на момент перевірки особового рахунку, внаслідок чого електропостачальнику завдано матеріальних збитків, про що було складено акт № 00048986 від 26.02.2005 року, який відповідачем не оскаржено. Відповідно до розрахунку, сума невідшкодованих збитків складає 1554 грн. 43 коп. Відповідач заперечень проти задоволення позову - не висловив, тому суд вважає, що позов слід задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача 1554 грн. 43 коп. - суму матеріальних збитків. Також, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір в розмірі 51 грн. та збір на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. на користь позивача, а всього 81 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-15 00:00:00

14 лютого 2008 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 27 листопада 2004 року відділом РАЦС Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 722. Від шлюбу у них є неповнолітній син - [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишиться проживати із позивачкою і буде знаходитися на її утриманні. Шлюбно-сімейні відносини припинені у зв`язку з тим, що чоловік постійно провокує сварки та скандали, під час яких підіймає на позивачку руку - може її вдарити. У 2007 року вони неодноразово припиняли шлюбні відносини, але позивачки намагалася зберегти родину. Вони втратили один до одного почуття любові та поваги. Спір майнового характеру відсутній. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно, і звертається до суду з позовом про розірвання шлюбу. У судове засідання позивачка не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду письмову заяву у якій просила судове засідання проводити без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи - не направив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України справа розглянута з винесенням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд виносить рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам одного з подружжя, їх дітей, які мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що подружжя [PERSON]не проживає однією сім'єю з січня 2008 року, вони не ведуть спільного господарства, між ними відсутнє взаємопорозуміння, тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує формально, і його слід розірвати, оскільки збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-15 00:00:00

02 квітня 2008 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що з 27 листопада 2004 року, перебуває у шлюбі зареєстрованому відділом РАЦС Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 772, з відповідачем, від шлюбу у них є син - [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Вони з відповідачем однією сім'єю не проживають, дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги, інших утриманців не має, тому позивачка змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів та просить стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі 700 гривень, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи від дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною - [PERSON], [INFO], повноліття. У судове засідання позивачка не з'явилася, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи - не направив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України справа за згодою позивачки розглянута з винесенням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню часткове. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач є батьком неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], матеріальну допомогу позивачці на утримання дитини не надає, тому він повинен платити аліменти. Позивачка просить стягнути аліменти на її користь, в розмірі 700 гривень щомісяця, але суд враховуючи що відповідач має постійне місце роботи, та у відповідності до положень ст. 184 СК України - де зазначено що аліменти у твердій грошовій сумі призначаються, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, вважає за необхідне призначити аліменти у розмірі &frac14; частини заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення сином [PERSON], [INFO], повноліття. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-15 00:00:00

12 жовтня 2004 р. рішенням Антрацитівського міськрайонного суду з [PERSON] були стягнуті аліменти на користь [PERSON] ([INFO]) на утримання неповнолітніх дітей доньку [PERSON] [INFO] народження та сина [PERSON] [INFO] народження в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше одного неоподатковуваного податком доходу громадян, починаючи з 23 вересня 2004р. Позивачка звернулась до суду і просить збільшити розмір стягнутих за рішенням аліментів на утримання сина [PERSON] до &frac14; частини, тому що донька [PERSON] досягла повноліття і відповідно рішення на утримання сина стягується рівна частка яка припадала на утримання доньки 1/6 частина. 16.07.2008 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. В судове засіданні позивача не з'явилась залишила заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явивився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило. Дослідивши матеріали справи , суд вважає, що позов заявлено обгрунтовано, його було підтверджено протягом судового засідання, тому він підлягає повному задоволенню. 12 жовтня 2004 р. рішенням Антрацитівського міськрайонного суду з [PERSON] були стягнуті аліменти на користь [PERSON] ([INFO]) на утримання неповнолітніх дітей доньку [PERSON] [INFO] народження та сина [PERSON] [INFO] народження в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше одного неоподатковуваного податком доходу громадян, починаючи з 23 вересня 2004р.(а.с.7) Відповідно до ч.3 ст.183 Сімейного Кодексу України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Донька сторін [PERSON] 3 квітня 2007 року досягла повноліття, тому аліменти відповідно до рішення нараховувались на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини, за вирахуванням частки яка припадала на її утримання . Позивачка просить визначити розмір аліментів на утримання сина [PERSON] &frac14; частку усіх видів заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає вимоги позивачки такими, що підлягають задоволенню. Відповідач, аліменти на утримання інших дітей не виплачує, інших утриманців не має, а тому визначити розмір аліментів стягнутих з нього аліментів на утримання сина [PERSON] &frac14; частку усіх видів заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст.ст.183 ч.3 СК Кодекси України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-15 00:00:00

Шлюб, між сторонами зареєстровано 16 травня 1970 року у м. Рахів р/б ЗАГСу Закарпатської області за актовим записом №47, та спільно прожили до 1995 року. Від шлюбу народилося двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала та пояснила, що причиною розпаду їх сім'ї стало те, що вних різні характери та погляди на життя. Чоловік, щоденно зловживає спиртними напоями, в стані алкогольного сп'яніння влаштовує безпідставні сварки, при яких ображає її нецензурними словами. На неодноразові прохання виправити свою поведінку, відповідач не реагує. Впевнившись в тому, що їх сім'я розпалася остаточно, відновити її не можливо, тому наполягає на розірванні шлюбу, який існує лише формально. Відповідач, [PERSON] попереднє судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву в якій просить дану справу розглянути без його участі, дає згоду на розірвання шлюбу. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в позові слід задовольнити. Як вбачається з матеріалів справи, в сім'ї склалися ненормальні відносини через різні характери та погляди на сімейне життя. Подружжя тривалий час, з 1995 року, припинило спільне сімейне проживання, позивачка на розірванні шлюбу наполягає, миритися не бажає, вважає збереження сім'ї неможливим, відповідач не заперечує на розірванні шлюбу. Причини, які спонукали сторін на розірвання шлюбу є обгрунтованими, збереження сім'ї стало неможливим, таким чином їх сім'я існує тільки формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення, тому шлюб сторін слід розірвати. При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу, стягнути з [PERSON] 17 гривень судового збору на користь держави, а [PERSON] від сплати судового збору звільнити. Також до стягнення з [PERSON] підлягає судовий збір в розмірі 8 гривень 50 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-15 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Одеського виробничого хіміко-фармацевтичного підприємства „Біостимулятор” у формі Товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення заборгованості по заробітній платі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач працює слюсарем-ремонтником на підприємстві. Однак за період з січня 2007р. підприємство не виплачує йому заробітну плату, у зв'язку з чим, утворилась заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 10000 гривень. На підставі викладеного, позивач простить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 10000 гривень, а також виплатити компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати. Позивач в судовому засіданні вточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача заборгованість по виплаті заробітної плати з січня 2007р. по травень 2008р. у розмірі 12350 гривень. Представник відповідача позовні вимоги визнала та пояснила, що підприємство має заборгованість по виплаті заробітної плати працівникам, оскільки погіршилось матеріальне становище підприємства. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів встановлених в судовому засіданні. Так, судом встановлено, що [PERSON] працює в Одеському виробничому хіміко-фармацевтичному підприємстві „Біостимулятор” у формі Товариства з обмеженою відповідальністю слюсарем-ремонтником. Однак за період січня 2007р. по травень 2008р. підприємство не виплачує заробітну плату позивачу, у зв'язку з чим, утворилась заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 12350 гривень 61 копійка, що підтверджується довідкою № 231 від 16.07.2008р. Відповідно до ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як пправило в грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст. 234 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь - яким строком. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд допускає негане виконання рішення в справі про стягнення нарахованної заробітної плати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-15 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Одеського виробничого хіміко-фармацевтичного підприємства „Біостимулятор” у формі Товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення заборгованості по заробітній платі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач працює слюсарем-ремонтником на підприємстві. Однак за період з січня 2007р. по лютий 2008р. підприємство не виплачує йому заробітну плату, у зв'язку з чим, утворилась заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 10385 гривень. На підставі викладеного, позивач простить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 10385 гривень, а також виплатити компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати. Позивач в судовому засіданні вточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача заборгованість по виплаті заробітної плати з січня 2007р. по травень 2008р. у розмірі 9408 гривень 51 копійка. Представник відповідача позовні вимоги визнала та пояснила, що підприємство має заборгованість по виплаті заробітної плати працівникам, оскільки погіршилось матеріальне становище підприємства. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів встановлених в судовому засіданні. Так, судом встановлено, що [PERSON] працює в Одеському виробничому хіміко-фармацевтичному підприємстві „Біостимулятор” у формі Товариства з обмеженою відповідальністю слюсарем-ремонтником. Однак за період січня 2007р. по травень 2008р. підприємство не виплачує заробітну плату позивачу, у зв'язку з чим, утворилась заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 9408 гривень 51 копійка, що підтверджується довідкою № 230 від 15.07.2008р. Відповідно до ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як пправило в грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст. 234 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь - яким строком. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд допускає негане виконання рішення в справі про стягнення нарахованної заробітної плати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 5 березня 2005 року і від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] року народження. Сімейне життя з відповідачем не склалося, шлюб фактично розпався, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, сімейно-шлюбних відносин не підтримують. Тому просила шлюб з відповідачем розірвати та стягнути з нього на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки, в твердій грошовій сумі, а саме 400 грн., щомісячно до повноліття дитини, оскільки в добровільному порядку відповідач утримання дитині не надає. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги уточнила та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов з врахуванням уточнень визнав, на стягнення аліментів в розмірі 1\4 частини його заробітку погодився. Вислухавши сторони, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 5 березня 2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі \а.с.5\ і від цього шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] року народження /а.с.7/, яка перебуває на утриманні позивачки, що визнається сторонами. Як вбачається з пояснень сторін, сімейне життя у них не склалося, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, сімейно-шлюбних відносин не підтримують. За таких обставин суд вважає, що сім'я сторін фактично розпалася і шлюб існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї суперечить їх інтересам, а тому даний шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов”язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач працює та має стабільний заробіток, на стягнення аліментів у визначеному позивачкою розмірі погодився, то суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved