overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Монастирищанської сільської Ради Ічнянського району про встановлення права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В своїй заяві вказала, що після смерті [INFO] року її чоловіка [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка розміром 3.76 га згідно державного акту серії ЧН № 147255, виданого Ічнянською РДА 01 вересня 2003 року. Вона, як спадкоємець першої черги за законом, бажає зареєструвати спадкові права, але зробити цього не має можливості, оскільки у передбачений законом шестимісячний строк не звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, хоча, фактично, вступила у розпорядження спадковим майном, оскільки зазначений правовстановлюючий документ на земельну ділянку знаходився у неї на руках. Тому просить в судовому порядку визнати за нею право власності на земельну ділянку. Позивачка[PERSON].. в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача - Монастирищанської сільської ради у судове засідання не з”явився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечував. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Між сторонам склалися правовідносини, які регулюються Цивільним Кодексом України. Як встановлено в судовому засіданні [INFO] року помер[PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9), який доводився позивачці чоловіком. Їх подружній зв'язок підтверджується оглянутою в судовому засіданні копією свідоцтва про одруження, серії [NUMBER], із якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 11 лютого 2004 року і остання змінила своє прізвище на “[PERSON]” (а.с.10). Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на земельну ділянку розміром 3.76 га згідно державного акту серії ЧН № 147255, виданого Ічнянською РДА 01 вересня 2003 року на ім'я [PERSON] (а.с. 7). А отже, позивачка, як дружина померлого, являється спадкоємцем першої черги за законом. У передбачений законом шестимісячний термін вона не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, хоча фактично вступила у розпорядження спадковим майном, оскільки зазначений державний акт знаходився у неї на руках і ця обставина свідчить про фактичне прийняття нею спадщини. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, враховуючи ту обставину, що позивачка являється спадкоємцем першої черги за законом, своєчасно прийняла спадщину, відсутність інших спадкоємців, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку розміром 3.76 га згідно державного акту серії ЧН № 147255, виданого Ічнянською РДА 01 вересня 2003 року на ім'я [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

25 березня 2008 року позивачка звернулась з даним позовом до суду. Мотивує його тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого має дитину. Подружнє життя не склалося через деспотичний характер відповідача, сварки, неповагу до її родини, образи. Через ці обставини перейшла на проживання з дитиною до своїх батьків. Просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві і пояснила, що порозумітися з чоловіком не змогли. Стосунки ще більше загострилися. Він має деспотичний характер, принижує її. Просить розірвати шлюб Відповідач та його представник позов визнали. Відповідач пояснив, що спільне проживання неможливе. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований у Старозагорівській сільській раді 5 липня 2000 року. Від шлюбу є дитина. Спільне подружнє життя не склалося через відсутність в сім`ї взаєморозуміння і взаємоповаги . На даний час подружжя проживає окремо. Вжиті судом заходи до примирення подружжя позитивних наслідків не дали. Вищенаведені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається із ст.ст.111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Отже, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому визнання позову необхідно прийняти і постановити рішення про задоволення позову відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України. Судові витрати розділити між подружжям порівну.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

16 квітня 2008 року КП "Нововолинськтеплокомуненерго" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01 грудня 2006 року по 31 березня 2008 року включно в сумі 1 397,81 грн. Вимоги обгрунтовує тим, що відповідач проживає в квартирі за адресою [ADDRESS], що належить йому на праві приватної власності, користується послугами по опаленню житлового приміщення і не виконує своїх зобов'язань щодо своєчасного внесення плати за спожиту теплову енергію. В результаті цього утворилась заборгованість по сплаті даних комунальних послуг в сумі 1 397,81 грн. за період з 01 грудня 2006 року по 31 березня 2008 року включно, яку просить стягнути позивач на його користь з відповідача, 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи сплачених позивачем при подачі позову до суду, та в доход держави 51 грн. судового збору. Представник позивача Шумчук М.В. в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить стягнути з відповідача 1 397,81 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01 грудня 2006 року по 31 березня 2008 року включно, 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи сплачених позивачем при подачі позову до суду, та в доход держави 51 грн. судового збору. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечив щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК Украни у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для стягнення боргу, суд позов задовільняє і стягує з [PERSON]. в користь позивача 1 397,81 грн. боргу по опаленню житлового приміщення за період з 01 грудня 2006 року по 31 березня 2008 року включно. Також до стягнення з відповідача [PERSON] підлягають судові витрати: на користь позивача 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, що підтверджується документально (а.с.1), та в доход держави 51 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

21 квітня 2008 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до ДП "Волиньвугілля" про стягнення 4 266,75 грн. невиплаченої суми одноразової допомоги належної при звільненні з роботи та понесених витрат за надання юридичної допомоги в сумі 100 грн., всього 4 366,755 грн. Свої вимоги обгрунтовує тим, що він працював на ВСП "Шахта №1 "НВ", ДП "Волиньвугілля" з 26 січня 1976 року по 28 серпня 2006 року, безперервний трудовий стаж на даному піприємстві становить більше 20 років. Рахує, що оскільки звільнений вперше за станом здоров'я, то йому згідно з Колективним Договором підприємства на 2004-2006 роки, зокрема для чоловіків, що мають двадцять років стажу роботи в галузі, належить до сплати одноразова допомога в розмірі трьохмісячного заробітку. Його середній заробіток перед звільненням з роботи становив 1 422,25 грн., тому одноразова допомога при звільненні йому повинна становити 4 266,75 (1422,25х3 місяці). 27 березня 2008 року [PERSON] звернувся до директора ВСП "Шахта "1 "НВ" ДП "Волиньвугілля" з заявою про виплату йому належної при звільненні одноразової грошової допомоги, однак отримав відмову, через те, що не рахується працюючим на шахті. Оскільки відповідач в добровільному порядку не сплатив одноразову допомогу належну при звільненні, тому просить стягнути в судовому порядку з відповідача на свою користь 4 266,75 грн. сум одноразової допомоги та 100 грн. витрат за надання юридичної допомоги, а всього 4 366,75 грн. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять їх задовільнити. В попередньому судовому засіданні представник відповідача ДП "Волиньвугілля" Марчук Н.Є. позов визнала повністю, не заперечує щодо задоволення вимог позивача та його представника. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для стягнення невиплаченої суми одноразової допомоги, суд позов задовільняє і стягує з ДП "Волиньвугілля" в користь позивача 4 266,75 грн. невиплаченої одноразової допомоги. Також до стягнення з відповідача в користь позивача підлягає 100 грн. витрат за надання юридичної допомоги, що підтверджується документально, відповідно до квитанції наданої позивачем в судовому засіданні, та в доход держави 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 51 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

Відкрите акціонерне товариство комерційний банк «Надра» в особі філії ВАТ «Надра» Сумське регіональне управління «Слобожанщина» звернулося до суду з позовом, про стягнення з відповідача кредитну заборгованість в сумі 4093 грн. 87 коп. в тому числі за кредитом - 1102 грн. 02 коп., по відсоткам - 1040грн. 56 коп., по пені - 1951 грн.29 коп., Позивач просив суд стягнути з відповідача витрати пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 51 грн. витрати за інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. В судовому засіданні представник позивача Троян Д.В. заявлені вимоги підтримала, то доповнила вимоги про стягнення з відповідача витрати пов'язані з подачею оголошення в газету «Урядовий кур'єр» в сумі 450 грн. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явився. Згідно даних реєстраційного відділу, відповідач, 5 березня 2008 року зняв реєстрацію з квартири [ADDRESS] м. Ромни і вибув до м. Суми. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача відповідно до правил п. 4, 9 ст. 74 ЦПК України. Про день та час розгляду справи в суді, відповідач належним чином повідомлений через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» від 17 травня 2008 року. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 21 серпня 2004 року між сторонами по справі був укладений кредитний договір, згідно якого [PERSON]. отримав гроші в сумі 1251 грн. зі сплатою відсотків за користування у розмірі 28 % річних. (а.с.9-11) [PERSON]. свої зобов'язання по договору не виконав, на письмові вимоги банку не реагував і станом на 28 січня 2008 року має заборгованість по кредитному договору в сумі 4093, 87 грн. (а.с.5, 32-37) Спір підлягає вирішенню на підставі ст. 526 ЦК України згідно якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. За змістом ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти і кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі на веденого матеріального закону, суд дійшов до висновку про задоволення вимог позивача в повному обсязі, бо [PERSON]. свої зобов'язання взяті за кредитним договором від 21 серпня 2008 року не виконав і не виконує. Розрахунок заборгованості по кредитному договору не викликає сумніву. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, на відповідача необхідно покласти судові витрати по справі, в тому числі судовий збір в сумі 51 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., а також, та 450 грн. витрат за друкування оголошення про виклик до суду відповідача в газеті «Урядовий кур'єр».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

Глухівська сільська Рада звернулася в суд з позовом до [PERSON] і СВК „Волинь”, третя особа -Старовижівська райдержадміністрація про визнання недійсним сертифіката про право на земельну частку (пай) покликаючись на те, що в 2006 році під час проведення робіт по розробці проекту землеустрою було виявлено, що [PERSON] був безпідставно включений в список осіб, які мають право на земельну частку (пай), оскільки на момент передачі землі в колективну власність КСП „Волинь” він не являвся членом КСП „Волинь” і не працював у ньому, що підтверджується відсутністю записів про його трудову діяльність в книгах обліку трудового стажу і заробітку членів КСП. Оскільки згідно з ст. 12 Земельного Кодексу України до повноважень сільської Ради відноситься питання розпорядження землями територіальної громади, то сільська Рада вправі звернутися до суду за захистом прав членів територіальної громади. В судовому засіданні представник позивача Литвинець О.А. позов підтримала повністю з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю. Пр-к відповідача Молнар Н.В. позов визнала повністю. Представник третьої особи - Янчук С.М. не заперечує проти того, щоб суд визнав сертифікат про право власності на земельну частку (пай), виданий Старовижівською райдержадміністрацією [PERSON] недійсним. -2- Згідно з ст. 130 ЦПК України суд вправі в попередньому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позову в разі визнання позову відповідачем в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України за наявності для того законних підстав. З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Старовижівської райдержадміністрації 9.10.1996року [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) як члену колективного сільгосппідприємства „Волинь”. Однак як вбачається з копії його трудової книжки на момент передачі землі в колективну власність і видачі КСП „Волинь” Державного акта на право колективної власності на землю -30.091996року він не являвся членом КСП і в ньому працював тимчасово, оскільки був виключений з членів КСП , чого сам не заперечує. А тому у відповідності зі ст. 2 Указу Президента України „Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям” від 8.08.1995 р. не мав право на земельну частку (пай) оскільки не являвся членом сільгосппідприємства. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

[PERSON]звернувся до суду з позовом до [PERSON]., пояснивши, що 28.12.2006р. він придбав фотоапарат фірми «Соні» за 1570грн. 08.07.2007р. позивач передав фотоапарат відповідачу, за його проханням, для того, щоб останній сфотографував якусь дівчину. Після того, як позивач передав відповідачу фотоапарат, останній уронив фотоапарат у воду, внаслідок чого фотоапарат прийшов у неприродний для експлуатації стан. Відповідач зобов'язався віддати гроші за зіпсований фотоапарат або купити такий самий, про що написав позивачу розписку. Однак на теперішній час відповідач не виконав своє зобов'язання. Просить суд стягнути з відповідача 1570грн. матеріальної шкоди, 1000грн. моральної шкоди. В судовому засіданні позивача підтримав заявлені вимоги та просив суд задовольнити позов. Відповідач у судовому засіданні позов визнав в частині стягнення матеріальної шкоди, в частині стягнення моральної шкоди визнав 500грн. та просив відстрочити виконання рішення на 6 місяців. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено, що 08.07.2007р. позивач на прохання відповідача передав йому цифровий фотоаппарат марки «Соні», для того, щоб останній сфотографував якусь дівчину. Після того, як позивач передав відповідачу фотоапарат, останній уронив фотоапарат у воду, внаслідок чого фотоапарат прийшов у неприродний для експлуатації стан, про що сторони в судовому засіданні не заперечували. Відповідач зобов'язався відшкодувати позивачу вартість зіпсованого фотоапарату в строк до 30.08.2007р., про що підтверджується складеною [PERSON]. розпискою від 30.08.2008р. На даний час відповідач свої зобов'язання не виконав. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином. Крім того відповідно до ст. 1166,1167 ЦК України, майнова та моральна шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю фізичної, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи рівень душевних страждань та переживань [PERSON]. які він зазнав під час пошкодження його фотоапарату, а потім відмовою відповідача тривали час відшкодувати шкоду завдану ним [PERSON]., суд вважає, що розмір моральної шкоди становить 500грн. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

[PERSON]звернувся до суду з позовом до [PERSON]., пояснивши, що згідно рішення Горностаївського районного суду Херсонської області від 31 січня 2008 року, відповідача [PERSON]. визнано батьком [PERSON]. Під час судового розгляду, з вини відповідача позивачем були витрачені значні грошові кошти, а саме: - послуги суд мед експертизи - 2500 грн., - сплата комісії за послуги банку - 52 грн., - вартість проїзду поїздом - на суму 117,23 грн., - вартість проїзду автобусом - на суму 479,96 грн. Всього на суму 3149,09 (три тисячі сто сорок дев'ять) гривень. Крім того Внаслідок поведінки відповідача, який протягом тривалого часу навмисно заперечував своє батьківство, позивачу була заподіяна і моральна шкода, яку позивач оцінюю в 1000 гр. Проосить суд стягнути з [PERSON]. майнову шкоду у розмірі 3149,09 грн., моральну шкоду у розмірі 1000грн. та судові витрати. В судовому засіданні позивача підтримав заявлені вимоги та просив суд задовольнити позов. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено, що рішенням Горностаївського районного суду Херсонської області №2-14/08 від 31 січня 2008 року, позовні вимоги [PERSON]задоволені та визнано [PERSON]. [PERSON] батьком [PERSON] 10.10.1998р.н. Під час розгляду справи [PERSON]понесла витрати пов'язані з проведенням суд.мед. експертизи у розмірі 2500грн., що підтверджується №30 від 12.12.2007р. Згідно п.4 ч.3 ст. 79 ЦПК України, витрати пов'язані з проведенням експертизи належать до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищенаведене, суд вважає що позов в частині відшкодування витрат пов'язаних с проведенням експертизи у розмірі 2500грн підлягає задоволенню, в задоволенні інших позовних вимог відмовити в зв'язку з необґрунтованістю. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

В травні 2008 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, вказавши, що при оформленні нею документів за договором дарування, було виявлено, що при складанні договору дарування була допущена помилка в її прізвищі, замість правильного прізвища „[PERSON]” помилково записано „[PERSON]”. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала, пояснила, що при оформленні нею документів за договором дарування, було виявлено, що при складанні договору дарування нотаріусом була допущена помилка в її прізвищі, замість правильного прізвища „[PERSON]” помилково записано „[PERSON]”, просить встановити факт, що правовстановлюючий документ, яким є договір дарування житлового будинку посвідченого Теплицькою ДНК належить їй, [PERSON] Встановлення факту належності правовстановлюючого документа потрібно їй в зв”язку з відчуженням будинку, свідоцтвом про одруження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, як така, що знайшла своє підтвердження в судовому засіданні: оригіналом паспорта [PERSON], оригіналом державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого [PERSON]. На підставі ст.ст.256 ч.6, 259 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

Прокурор Тиврівського району в інтересах в інтересах держави в особі Тиврівської РДА звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що за результатами перевірки Сутисківської селищної ради Тиврівського району Вінницьким міжрайонним відділом з контролю за використанням та охороною земель Вінницької облдержземінспекції проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства. За результатами перевірки встановлено, що [PERSON] самовільно зайняв та використовує земельну ділянку [ADDRESS] загальною площею 0,034 га. Своїми діями [PERSON] заподіяв шкоду, яка згідно Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, що затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 25 липня 2007 року №963, становить 273,76 грн. [PERSON] було повідомлено рекомендованим листом про необхідність сплати витрат, пов'язаних з обстеженням земельної ділянки, однак до цього часу вони не сплачені та ним не оскаржені. Просить стягнути з [PERSON] на користь державного бюджету Тиврівського району 273,76 грн. заподіяної шкоди. В судовому засіданні прокурор та представник позивача Гудима В.С. позовні вимоги змінили, просять стягнути з [PERSON] на користь державного бюджету Тиврівського району 91,25 грн. заподіяної шкоди, оскільки [PERSON] самовільно зайняв лише третю частину вказаної земельної ділянки. Відповідач [PERSON] позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, представника позивача, відповідача, вважає, що позов підлягає до задоволення з слідуючих підстав. Судом встановлено, що відповідно до позовної заяви відповідач [PERSON] самовільно зайняв та використовує земельну ділянку [ADDRESS] загальною площею 0,034 га, що стверджується актом обстеження земельної ділянки №50/49 від 22.10.2007 р., однак оспорюється відповідачем. Розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки площею 0,034 га, становить 273,76 грн., що стверджується відповідним розрахунком (а.с.4). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] самовільно зайняв земельну ділянку площею 0.0113 га, а тому прокурором та представником позивача змінено позовні вимоги. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог.

Outcome: approved