overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Вона вказує, що зареєструвала шлюб з відповідачем в 1990 році в Гвардійській селищній раді Новомосковського району Дніпропетровської області і прийняла його прізвище. В 1999 році шлюб між ними було розірвано, а 16 березня 2006 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] і в даний час носить прізвище [PERSON]. При спільному подружньому проживанні у них народився син [PERSON], [INFO] року народження, батьком якого є відповідач по справі, про що свідчить запис в свідоцтві про народження сина, який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Спільне подружнє проживання вони припинили в 1999 році. З цього ж часу вони не проживають разом. І оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надавав то вона була змушена звертатись до суду і в примусовому порядку стягувати аліменти до досягнення сином повноліття. 25 лютого 2008 року синові виповнилось 18 років і стягнення аліментів припинилось, але оскільки син продовжує навчання, то відповідач після досягнення сином повноліття зобов'язаний утримувати його. В судове засідання позивачка не з'явилась, у своїй заяві просить розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує; відповідач в судове засідання не з'явився, у своїй заяві просить розглянути справу в його відсутності, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, поскільки при спільному подружньому проживанні у сторін народився син [PERSON], [INFO] року народження, батьком якого є[PERSON]. Спільне подружнє проживання сторони припинили в 1999 році. З цього ж часу вони не проживають разом. І оскільки[PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надавав то позивачка була змушена звертатись до суду і в примусовому порядку стягувати аліменти до досягнення сином повноліття. 25 лютого 2008 року [PERSON] виповнилось 18 років і стягнення аліментів припинилось. Так як [PERSON] продовжує навчання в Дніпропетровському національному університеті залізничного транспорту імені академіка В.Лазаряна, то необхідно стягувати аліменти з відповідача на користь позивачки в розмірі &frac14; частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законом щомісячно на весь період навчання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

[PERSON]та [PERSON] з 22 травня 2003 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому Жидичинською сільською радою Ківерцівського району Волинської області. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] народження. [PERSON]звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стверджуючи, що спільне сімейне життя не склалося, оскільки відповідач постійно зловживав спиртними напоями, вчиняв сварки, принижував її. Вважає, що збереження сім'ї і подальше спільне життя з відповідачем неможливе, просить розірвати шлюб. На попередній розгляд справи позивачка не з'явилася, хоча надіслала суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутності, позов підтримує. Просить шлюб розірвати та стягнути витрати понесені нею за подачу позовної заяви, а саме: витрати за ІТЗ розгляду справи в розмірі 7,50 гривень, та 200 грн. сплачених адвокату. Відповідач по справі, відповідно до ст.74 ЦПК України був належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, однак на розгляд справи в суд не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ст. ст. 105,110 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне сімейне подружжя і збереження сім'ї шлюбу суперечить інтересам одного із подружжя. Як вбачається з позовної заяви, в сім'ї тривалий час існують ненормальні відносини, відповідач не цікавиться добробутом сім'ї, сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. За даних обставин, суд вважає, що подальше сімейне життя подружжя та збереження сім'ї є неможливим. А тому, з'ясувавши фактичні взаємні відносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом про усунення перешкод в здійсненні права власності зі сторони відповідача, мотивуючи тим, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.03.2005 року, виданого Кам”янською сільською радою, їй на праві приватної спільної часткової власності належить 73/100 частини будинку садибного типу[ADDRESS]. Відповідач - колишній чоловік позивача, не проживає в будинку з 2001 року. В судове засідання позивач надав заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином. Представник третьої особи подав заяву про слухання справи у його відсутності, проти позову не заперечує. Позов підлягає задоволенню повністю. Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. За ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Кам”янською сільською радою, їй на праві приватної спільної часткової власності належить 73/100 частини будинку садибного типу[ADDRESS] (а.с. 12). Згідно довідки Кам”янської сільської ради №434 від 11.03.2008 року [PERSON] зареєстрований в с. Червоне Поділля, але фактично не проживає з 2001 року (а.с. 8). Реєстрація відповідача в будинку, що належить позивачці, порушує права позивача на користування та розпорядження будинком, покладає на неї додаткові матеріальні затрати по виплаті комунальних послуг за відповідача. Фактично позивач просить усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні будинком [ADDRESS] з боку відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

в основу позовних вимог позивачка зіслалась на те, що з 27.10.2006 р. перебуває в шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу є син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося. На протязі останніх одинадцяти місяців разом не проживають і будь-яких подружніх стосунків не підтримують. Відповідач жодної матеріальної допомоги на її утримання не надає. На даний час вона здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, і відповідач зобов'язаний також надавати кошти на її утримання. Її матеріальне становище є вкрай незадовільним, а тому просить винести рішення, яким стягнути з відповідача в її користь і на її утримання аліменти в розмірі 400 (чотириста) гривень, щомісячно, до досягнення трьохрічного віку їхнього сина [PERSON]. В судовому засіданні [PERSON]. позов підтримала у повному об'ємі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, згідний сплачувати в користь позивачки на її утримання не більше 200 грн. щомісячно до досягнення сином трьохрічного віку. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши сторін, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з таких підстав. Копією свідоцтва про шлюб (а.с.4) підтверджено, що сторони з 27.10.2006 р. перебувають в шлюбі, від якого народився син [PERSON], [INFO] ., що видно з копії свідоцтва про народження (а.с.6). Актом обстеження матеріально - побутових умов позивачки від 20.03.2008р., (а.с.7) підтверджено, що [PERSON] . разом з сином проживає в будинку своїх батьків, ніде не працює і будь-яких доходів, крім допомоги по догляду за дитиною не має, матеріально-побутові умови сім'ї останньої є задовільними. За змістом ч.2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку \доходу\ другого з подружжя і\або\у твердій грошовій сумі. Відповідач є працездатною та фізично здоровою людиною, часто виїжджає на будівельні роботи в м. Київ, і має можливість сплачувати аліменти, однак в меншій сумі ніж про це просить позивачка. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. На підставі ст.ст. 75, 77, 79, 80, 84 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

31 березня 2008 року позивач звернувся до суду із цим позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідачі по справі зареєстровані за адресою: [ADDRESS], і постійно користуються тепловою енергією, яку виробляє ВАТ «Дніпроенерго». Відповідачі своєчасно не оплачують ці послуги, у результаті чого утворилася заборгованість у розмірі 4447,40 грн. У добровільному порядку відповідачі борг погасити не бажають, у зв'язку із чим позивач звернувся до суду із цією заявою. У судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримала в повному обсязі. Крім заборгованості за теплову енергію, просила з відповідачів стягнути судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 51 грн. та на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала, пояснила, що не мала змоги вчасно сплачувати борг за послуги, відповідачі [PERSON] та [PERSON] просили суд розглядати справу без їх участі, з позовом також згодні. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст.68 ЖК України, наймачі зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. В судовому засіданні встановлено, що ВАТ „Дніпроенерго” безперервно надає послугу теплової енергії відповідачам у жиле приміщення - [ADDRESS] (а.с.4). Заборгованість відповідачів перед ВАТ „Дніпроенерго” за теплову енергію за період з 01.04.2005 р. по 31.01.2008 р. складає 4447,40 грн. Ці обставини підтверджено письмовими доказами: довідкою з КВ ЖРЕП, карткою наймача на ім'я [PERSON], розрахунком картки наймача. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню відповідачами. Крім того, з відповідачів необхідно стягнути витрати позивача на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи і судовий збір згідно зі ст.88 ЦПК України. Ураховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

31 березня 2008 року позивач звернувся до суду із цим позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідачі по справі зареєстровані за адресою: [ADDRESS], і постійно користуються тепловою енергією, яку виробляє ВАТ «Дніпроенерго». Відповідачі своєчасно не оплачують ці послуги, у результаті чого утворилася заборгованість у розмірі 4245,95 грн. У добровільному порядку відповідачі борг погасити не бажають, у зв'язку із чим позивач звернувся до суду із цією заявою. У судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримала в повному обсязі. Крім заборгованості за теплову енергію, просила з відповідачів стягнути судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 51 грн. та на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, просила суд позов задовольнити в межах позовної давності. Пояснила, що не мала змоги вчасно сплачувати борг за послуги, відповідач [PERSON] просила суд розглядати справу без її участі, з позовом також згодна. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст.68 ЖК України, наймачі зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. В судовому засіданні встановлено, що ВАТ „Дніпроенерго” безперервно надає послугу теплової енергії відповідачам у жиле приміщення - [ADDRESS] Заборгованість відповідачів перед ВАТ „Дніпроенерго” за теплову енергію за період з 01.01.2002 р. по 31.01.2008 р. складає 4245,95 грн. , за період з 01.04.2005 р. по 31.01.2008 р. складає 3144,61 грн. Ці обставини підтверджено письмовими доказами: довідкою з КВ ЖРЕП, карткою наймача на ім'я [PERSON], розрахунком картки наймача. В період з 01.04.2005 р. по 31.01.2008 року у відповідачів склалася заборгованість за користування тепловою енергією у розмірі 3144,61 грн. Заборгованість у розмірі 1101,34 грн., що склалася за межами позовної давності, яка згідно ст. 257 ЦК України складає 3 роки, не підлягає стягненню, в зв'язку з тим, що позивач пропустив строк звернення до суду за захистом свого цивільного права не з поважних причин. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню відповідачем. Крім того, з відповідачів необхідно стягнути витрати позивача на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи і судовий збір згідно зі ст.88 ЦПК України. Ураховуючи викладене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовною заявою та просила постановити рішення яким зобов'язати [PERSON] сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі &frac14; частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В позовній заяві вказала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від подружнього життя вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не приділяє належної уваги вихованню дитини, не піклується її побутовим забезпеченням, а коштів які вона отримує не вистачає для забезпечення потреб неповнолітньої дитини. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила його задоволити в повному обсязі зіславшись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вимоги заявлені позивачкою визнав повністю та не заперечив стягненню з його аліментів для утримання дочки [PERSON] в розмірі &frac14; частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму. Суд, вислухавши пояснення сторін і проаналізувавши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. В силу ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу їх матері, батька. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину згідно ч. 2 ст. 182 СК України не може бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі свідоцтва про народження [NUMBER], [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Згідно довідки Середівської сільської ради, Ємільчинського району від 07 грудня 2007 року № 880, неповнолітня дочка знаходиться на утриманні матері. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, а згідно діючого законодавства зобов'язаний надавати кошти на утримання дитини до досягнення нею повноліття. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки кошти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач звільнений від сплати державного мита на підставі п. 18 ст. 4 ДКМ України «Про державне мито», як потерпілий від аварії на ЧАЕС.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду с позовною заявою до [PERSON], в якій просять визнати за ними право власності на 4/9 частини за кожним на квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування,після [PERSON], який помер [INFO], посилаючись на те, що вони є спадкоємцями за законом першої черги, які прийняли спадщину в рівних долях ,так як спадщина відкрилася на 1/3 частку спірної квартири , то кожний із спадкоємців , прийняв спадщину у вигляді 1/9 частки спірної квартири, чого ніхто не оскаржує. Позивачі позов підтримують . Відповідач проти позову не заперечує. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився , надав суду письмову згоду на розгляд справи без їх участі . Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності згідно договору купівлі-продажу від 22.02.1996 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] ,який помер [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини вищевказаної квартири . Спадкоємцями першої черги за законом є його мати -[PERSON], та діти [PERSON],[PERSON] Рішенням Хортицького районного суду від 21.12.2006 року , за відповідачем визнано право власності на 1/9 після смерті батька.Позивачі також мають право на 1/9 частину кожний після смерті спадкодавця.Таким чином з урахуванням успадкованої 1/9 частки після смерті [PERSON], кожному з позивачів повинно належати по 4/9 частки вищевказаної квартири. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню і за [PERSON] та [PERSON] необхідно визнати право власності на 4/9 частини за кожним в спірній квартирі в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Керуюючись ст.ст.15, 57, 158, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 370,1261,1267 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання угоди дійсною та визнання права власності на земельну ділянку. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 31.03.1999 року між ним та [PERSON], який діяв від імені [PERSON] на підставі довіреності, був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Вказаний договір було зареєстровано Південно-Українською товарною біржею «Восток». Однак органи СМ БРТІ відмовили в реєстрації договору купівлі-продажу квартири, оскільки він нотаріально невдостовірений. Просить визнати договір купівлі-продажу квартири дійсним та визнати за ним право власності на цю квартиру. Позивач у попередньому судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі і не заперечував проти задоволення позову. Відповідачка [PERSON] у попереднє судове засідання не з'явилася, згідно до заяви, яка надійшла факсом, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову у попередньому судовому засіданні ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судовим розглядом встановлено, що 31 березня 1999 року позивач [PERSON] придбав у відповідача [PERSON] належну їй квартиру [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу між [PERSON] і [PERSON], який діяв від імені [PERSON] на підставі довіреності, був зареєстрований Південно-Українською товарною біржею «Восток». Згідно домовленості позивач уплатив відповідачу узгоджену суму за квартиру, про що в матеріалах справи мається розписка ( а.с.6). Відповідно до ч.2 ст. 220 Цивільного кодексу України суд якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Таким чином, між [PERSON] і [PERSON], в особі її представника за довіреністю - [PERSON], було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], що дотепер ніким не оскаржений. Позивач купив квартиру та оплатив узгоджену суму. Відповідач [PERSON] не заявляє вимог про визнання договору купівлі - продажу недійсним й про його розірвання. На підставі ст.ст. 219, 220 ЦК України, ст. 120 ЗК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою посилаючись на те, що знаходиться з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 12.06.1988 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей доньку - [PERSON] [INFO]та доньку - [PERSON] [INFO]. Спір про спільне майно між подружжям відсутній. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почтя любові та поваги один до одного, спільне господарство не ведуть. За таких підстав позивачка просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка позов підтримала з тих же підстав. Відповідач в судовому засіданні позов визнав проти задоволення не заперечував. Так судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 12.06.1988 року актовий запис № 49, від шлюбу мають неповнолітніх дітей доньку [PERSON][INFO]та доньку [PERSON] [INFO], спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з тим, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, спільне господарство не ведуть. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки він носить формальний характер, а подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу покласти на позивачку. На підставі ч.3 ст. 105, ст. ст. 110,112 КпШС України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього - сина [PERSON] [INFO], у розмірі &frac14; частину заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. посилаючись на те, що з 4.06.1994 року знаходилась з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, якій було розірвано 12.11.2003 року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, що змусило позивачку звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд вважає можливим розглядати справу по суті у відсутність відповідача, зважаючи на достатність доказів в матеріалах справи для обґрунтування позовних вимог. Суд, заслухавши думку позивачки, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 4.06.1994 року перебували в зареєстрованому шлюбі який було розірвано 12.11.2003 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO]. Відповідач про дитину не піклується, матеріальної допомоги на її утримання не надає, що змусило позивачку звернутися до суду з позовом. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а статтею 181 ч. 3 Сімейного кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі. За таких обставин, коли відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов*язків щодо утримання дитини, суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання сина у розмірі &frac14; заробітку, доходів, щомісячно, але не менш 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, позов підлягає задоволенню У відповідності із ст. 180, 181 ч.3, 182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved