Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-16 00:00:00

[PERSON]звернулася в суд з позовом до відповідача про відшкодування моральної шкоди. В ході судового слідства позивачка позовні вимоги підтримала показавши суду. Відповідач постановою Рахівського районного суду від 20 вересня 2007 року звільнений від кримінальної відповідальності за ст. 286 ч.2 КК України, а провадження у справі закрито на підставі ст. 1 п. ”б” Закону України „Про амністію” від 31 травня 2007 року. [PERSON] 31 жовтня 2005 року близько 23 годин в [ADDRESS] керуючи автомобілем „ГАЗ-69 А” д/н [NUMBER], в порушення вимог п.п. 12.1, 12.2, 12.3 „Правил дорожнього руху” здійснив наїзд на пішохода [PERSON]який в нетверезому стані знаходився в лежачому положенні на проїздній частині дороги. Так [PERSON] керуючи вказаним автомобілем здійснив наїзд та проволік потерпілого близько 5 км. Внаслідок ДТП [PERSON]отримав тілесні ушкодження не сумісні з життям. На утриманні чоловіка перебувало двоє неповнолітніх дітей, тому весь тягар по утриманню дітей перейшов до неї, внаслідок смерті чоловіка зазнала значних душевних страждань, погіршився стан її здоров'я втратила душевний спокій, тому й була завдана моральна шкода яку оцінює в 100 тис. грн. Просить у позові задоволити, стягнувши з відповідача в її користь 100 тис. грн. як моральної шкоди. Відповідач свої вимоги визнав частково в сумі 10 тис грн., просить врахувати його майновий стан, на утриманні має 2 дітей, проживає сам у незадовільних умовах, також просить врахувати вину самого потерпілого, який у нетверезому стані лежав на проїздній частині дороги. Заслухавши сторін дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини. На які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З оглянутої судом кримінальної справи 1 П-14 2007 року слідує, що постановою Рахівського райсуду від 20.09.2007 року [PERSON] звільнений від кримінальної відповідальності за ст. 286 ч 2 КК України, закривши провадження у справі на підставі ст.1 п. ”б” Закону України „Про амністію” від 31 травня 2007 року. Дана постанова набула законної сили. Матеріалами справи встановлено, що відповідач 31.10.2005 року куруючи автомобілем „ГАЗ-69А” д/н 9670 ЧВГ порушивши правила дорожнього руху України здійснив наїзд на пішохода [PERSON] який у нетверезому стані перебував у лежачому положенні на одній з вулиць смт. Ясіня Рахівського району. Внаслідок отримання від ДТП травм, [PERSON] помер. Згідно висновку експертизи № 439-а від 13.12.2005 року під час розтину трупа [PERSON] виявлено етиловий спирт в концентрації в крові 3,3%; в сечі 4,35%, що по відношенню до живих осіб відноситься до тяжкого ступеня сп'яніння. (а.с. 61-62) крим. справи Крім того судом встановлено, що сам потерпілий [PERSON]своїми протиправними діями сприяв скоєнню злочину - походженням у стані тяжкого алкогольного сп'яніння у небезпечному місці на проїздній частині дороги. Відповідно до вимог ст. 1187 ч.2 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (правовласності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. В той же час, ст. 1193 ч.2 ЦК України передбачено, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди то залежно від ступеня вини потерпілого ( а в разі вини особи яка завдала шкоди-також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Ст. 1167 ч.2 ЦК України передбачено відшкодування моральної шкоди фізичною особою якщо шкоди завдано внаслідок каліцтва іншим ушкодженням здоров'я або смертю особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, що і мало місце в даному випадку. Суд враховує при визначенні моральної шкоди вину потерпілого у скоєнні злочину, Которажук був годувальником у сім'ї до залишення напівсиротами двоє неповнолітніх дітей, дружина втратила чоловіка, діти батька внаслідок чого сім'я втратила свій попередній добробут і статок, сім'я зазнала моральних страждань, перенісши душевну біль. Одночасно суд враховує і сімейний стан самого відповідача, враховуючи його вину у скоєнні злочину, те, що він частково відшкодував шкоду сім'ї потерпілого. А тому до стягнення з [PERSON] на користь позивачки підлягає сума сорок тисяч гривень, що являється грошовою компенсацією по втраті годувальника. Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів та 3-х осіб про визнання недійсною довіреності від 28. 02. 2007 року посвідчене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць О.А. та визнання недійсним снотового біржового контракту та третейського застереження до нього за № 084/07/С від 13 березня 2007 року укладений на Рівненській товарній біржі. В ході судового розгляду справи [PERSON]доповнивши позов пояснив суду. Отримавши на підставі договору купівлі-продажу №5 від 12. 12. 1997 року укладеного між ним та Представництвом ФДМ України у Рахівському районі свідоцтво про власність став власником незавершеного об'єкту - турбази на 114 місць в с. Лазещина в урочищі „Козьмещик” Рахівського району Закарпатської області. У 2007 році виникла потреба продати вказаний об'єкт. Довірившись відповідачу [PERSON]який запевнив що має гідного покупця надав йому довіреність на право продажу об'єкту. При цьому між ним та відповідачем існувала домовленість про продаж об'єкту за ціною не нижчою ніж сума еквівалентна 100 тис. доларів США. Підписуючи довіреність на право продажу об'єкта, йому не роз'яснили, що умова продажу об'єкта повинна бути обумовлена в дорученні. В приватній розмові [PERSON] запевнив його, що об'єкт не буде проданий за суму нижчу 100 тис. доларів США. В обумовлений час (термін) [PERSON] не зумів продати об'єкт, тому вирішив продати його самостійно. У березні 2007 року особисто продав громадянці [PERSON] мешк. [ADDRESS] об'єкт готельного комплексу-турбази за 550 тис. грн, зобов'язавшись протягом 15 днів посвідчити договір нотаріально, повідомивши того ж дня [PERSON] що він зобов'язаний повернути йому оригінал довіреності та інші оригінали документів. Однак [PERSON] вказівки не виконав, тому 15. 03. 2007 року особисто відмінив довіреність від 28.02. 2007 року. 17. 03. 2007 року [PERSON] намагався без його відома оформити договір купівлі - продажу об'єкта у приватного нотаріуса Рахівського районного нотаріального округу Юраш Н.І., однак нотаріус відмітила, що довіреність від 28. 02. 2007. року відмінено. Тому, [PERSON] в односторонньому порядку, без його - позивача волі, користуючись виданою раніше довіреністю - уклав снотовий біржовий контракт №084/07-С від 13. 03. 2007 року на Рівненській товарній біржі, а в наступному намагався його легалізувати, використовуючи скасовану довіреність, достовірно знаючи, що довіреність скасована, звернувшись до Третейського суду з позовом. Більше того, у контракті вказав ціну значно нижчу ніж було обумовлено між ними - 48530 грн. уклавши контракт на користь [PERSON] який є близьким родичем [PERSON] Такої домовленості між ним і [PERSON] про продаж об'єкту за ціною 48530 грн. не було, це не ґрунтується на договорі, тому [PERSON] продав об'єкт на вкрай невигідних для нього умовах, без врахування його волевиявлення. Снотовий біржовий контракт нотаріально не посвідчувався, а на час його укладення об'єкт вже був проданий. Не було необхідності визнавати снотовий біржовий контракт дійсним і рішенням Третейського суду при Рівненській товарній біржі: поскільки присутнім на суді не був, вважає його незаконним тому оскаржив. З наведених підстав просить у позові задоволити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав заперечивши у позові. Про те, що домовленість між ним і позивачем була про продаж об'єкта за суму 100 тис. доларів заперечує. Про скасування довіреності Кв'ятківським не знав. Довіреність видана йому 28.02.2007 року відповідає чинному законодавству, тому підстав для її відміни не має. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON], позов [PERSON] про визнання недійсним довіреності від 28. 02. 2007 року на право продажу снотового біржового контракту та третейського застереження не визнав з підстав викладених у письмовому виступі у судових дебатах. 3-ті особі: - приватний нотаріус Заєць О.А. повідомила суд про анулювання довіреностей від 28.02.2007 року особисто нею 15.03.2007 року; [PERSON] позовні вимоги позивача підтримала. Представник Рівненської товарної біржі позовні вимоги заперечив, вважає снотовий біржовий контракт № 084/07 - С від 13.03.2007 року таким що відповідає чинному законодавству. Дослідивши матеріали справи заслухавши сторін, які з'явилися в судове засідання свідків, суд приходить до слідуючого висновку. В ході судового слідства достовірно встановлено що [PERSON] набув право власності на незавершене будівництво - об'єкт турбазу на 114 місць в с. Лазещина урочище „Козьмещик” Рахівського району Закарпатської області на підставі договору купівлі - продажу № 5 від 12. 12. 1997 року укладеного між ним та ФДМ України у Рахівському районі, отримавши свідоцтво про власність від 30.03.2004 року. Маючи намір відчужити об'єкт, позивач подав довіреність [PERSON] доручивши продати його за обумовлену суму - зі слів позивача ціна становила не менше 100 тис. доларів США, однак ціна за яку слід було продати об'єкт в договорі не обумовлено. Посилання позивача на те, що умова зазначення ціни в довіреності є обов'язковою, не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України. Відповідно до вимог ст. 249 ч. 2 ЦК України, особа яка видала довіреність і згодом скасувала її, повинна негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність. Про скасування довіреності, [PERSON] достовірно знав, що ствердила у своїх показах приватний нотаріус Юраш Н.І., яка показала слідуюче. Коли [PERSON] звернувся до неї з проханням посвідчити договір купівлі - продажу об'єкта , вона особисто відшукавши в державному реєстрі дані про скасування довіреності від 28.02.2007 року особисто повідомила про це [PERSON] у приміщенні нотаріальної контори. Таким чином пояснення [PERSON] в тій частині, що про скасування довіреності йому стало відомо 05.05.2007 року не відповідає дійсності. Суперечить дійсності і той факт стверджений ним ніби-то було домовлено між ним та [PERSON] про продаж об'єкту за 50 тис. грн. гр-ну [PERSON]. Копією розписки стверджено, що [PERSON] отримав від [PERSON] 10 тис. доларів в якості завдатку за об'єкт незавершеного будівництва в урочищі „Козьмещик”. Таким чином сума 10 тис. доларів являлася не кінцевою сумою продажі, а тільки авансовою - завдатком. Судом з'ясовано достовірно що при досягненні згоди при посвідчені довіреності від 28.02.2007 року між [PERSON] та [PERSON] з обставин відчуження об'єкта - туристичної бази, „Козьмещик” сторонами не було досягнуто (що виявилося у процесі виконання) згоди щодо суттєвої позиції - суми вартості незавершеного об'єкта туристичної бази . 07.03.2007 року [PERSON] об'єкт туристичної бази продав [PERSON] отримавши від неї грошову суму 550 тис. грн. тобто ту суму яка його влаштовувала, 15 березня 2007 року позивач відмінив довіреність. Однак, [PERSON] всупереч волі позивача користуючись відміненою довіреністю, вчинив намір і легалізував снотовий біржовий контракт № 084/07 - С від 13.03.2007 року на Рівненській товарній біржі ініціювавши звернення до Третейського суду зі спором. При цьому ціна контракту була занижена в 10 разів - 48530 грн. Відповідно до ч.1 ст. 244 ЦК України, представництво яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. З матеріалів - зокрема довіреності від 28.02.2007 року слідує, що вказана довіреність є спеціальною довіреністю. Однак як встановив суд, в даному випадку представництво не ґрунтувалося на договорі - не було дотримано представником тієї ціни яку обумовив довіритель. В тексті довіреності вказано, що [PERSON] в праві розпоряджатися (продати, обміняти, здавати в оренду) на умовах йому відомих - об'єкт незавершеного будівництва турбази на 114 місць в урочищі „Козьмещик.” Поскільки [PERSON] не дотримався тих умов обумовлених сторонами - ціни об'єкту з цих підстав суд визнає довіреність не законною, недійсною. Поскільки в матеріалах справи є рішення Третейського суду, прийняте в межах його компетенції, з приводу спору між тими самими сторонами, про той же самий предмет і з тих самих підстав, тому провадження у частині визнання недійсним снотового біржового контракту №084/07-С та третейського застереження від 15 березня 2007 року укладеного на Рівненській товарній біржі слід закрити на підставі ст. 205 ч 5 ЦПК України. Ухвалу суду від 17. 04. 2007 року про накладення арешту на незавершене будівництво турбази слід скасувати. Поскільки позивач не доплатив судовий збір тому до стягнення з нього на користь держави слід стягнути 434 грн. 30 коп. .

Outcome: partial