Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 111'958,68 грн. та судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 11 травня 2005 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 14-24/05-А. Предметом договору є надання позивачем відповідачу кредиту на суму 35'475,60 грн. з терміном погашення до 08 травня 2008 року зі сплатою за користування коштами 10 відсотків річних на придбання товару відповідно до рахунку-фактури № ПТ-0000134 від 10 травня 2005 року. Відповідач зобов'язується щомісячно в строк до 10 числа кожного місяця виконувати погашення заборгованості у вигляді ануітентного платежу, розмір якого відповідно до кредитного договору складає 1'145 гривень. У випадку несвоєчасного погашення заборгованості, процентна ставка збільшується на 1%, а далі нарахування процентів здійснюється за новою ставкою починаючи з 11 числа місяця, в якому не здійснено погашення заборгованості. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором, відповідно до п. 3.1 на підставі письмової заяви відповідача, здійснивши видачу кредитних ресурсів в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості та платності в сумі 35475,60 грн., проте відповідач не виконав в повному обсязі зобов'язання за кредитним договором в частині повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами у встановлені строки до 10 числа кожного місяця. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов з викладених в ньому підстав та просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. За викладених підстав, а також враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних в справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 11 травня 2005 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 14-24/05-А. Предметом договору є надання позивачем відповідачу кредиту на суму 35'475,60 грн. з терміном погашення до 08 травня 2008 року зі сплатою за користування коштами 10 відсотків річних на придбання товару відповідно до рахунку-фактури № ПТ-0000134 від 10 травня 2005 року. Відповідач зобов'язується щомісячно в строк до 10 числа кожного місяця виконувати погашення заборгованості у вигляді ануітентного платежу, розмір якого відповідно до кредитного договору складає 1'145 гривень. У випадку несвоєчасного погашення заборгованості, процентна ставка збільшується на 1%, а далі нарахування процентів здійснюється за новою ставкою починаючи з 11 числа місяця, в якому не здійснено погашення заборгованості. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором, відповідно до п. 3.1 на підставі письмової заяви відповідача, здійснивши видачу кредитних ресурсів в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості та платності в сумі 35475,60 грн., проте відповідач не виконав в повному обсязі зобов'язання за кредитним договором в частині повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами у встановлені строки до 10 числа кожного місяця. З наданих позивачем та перевірених судом розрахунків вбачається, що станом на 10.12.2007 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 111'958,68 грн., з яких: 33'346,47 грн. сума основного боргу; 3'533,37 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитними коштами, 1'248,80 грн. щомісячна комісія та 73'830,04 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту. В забезпечення виконання зобов'язань відповідача по кредитному договору між позивачем та відповідачем 11 травня 2005 року був укладений договір застави легкового автомобіля. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Частина 1 ст. 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, слід зазначити, що ч. 2 вказаної статті наголошує, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 “Позика”, якщо інше не встановлено параграфом 2 “Кредит” і не випливає із суті кредитного договору. Тому, відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Таким чином, з умов укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору та зі змісту наведених правових норм вбачається, що вимоги позивача заявлені у відповідності з чинним законодавством, а отже є обґрунтованими. За таких підстав, коли встановлено, що з вини відповідача зобов'язання перед позивачем не виконано, відповідач в односторонньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобов'язання щодо погашення кредиту та відсотків, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а саме: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 111'958,68 грн. Більш того, оскільки суд задовольняє позов, то з відповідача, згідно із ст. 88 ЦПК України, на користь позивача підлягає стягненню 2160,74 грн. (1119,59 грн. + 30,00 грн. + 252,00 грн. + 759,15 грн.) у відшкодування понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: approved