overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування, обґрунтовуючи це тим, що [INFO]. померла мати позивача, яка залишила заповіт на користь позивача в тому числі до складу спадщини входить і житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Однак позивач не має змоги юридично оформити право власності на спадкове нерухоме майно в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, а тому змушений звернутися до суду, і просить: визнати за ним право власності на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, надавши суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Представники відповідача - Бричківської сільської ради та 3-іх осіб - комунально підприємства „Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району”, Полтавської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явилися, попередньо надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, зазначивши, що проти задоволення позову не заперечують. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав: [INFO] померла мати позивача [PERSON](а.с.6), після смерті якого залишилось спадкове майно в тому числі і житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS](а.с., 8-12, 14). 16.01.2001р. [PERSON]. було складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Бричківської сільської ради, за яким померла заповідала позивачу все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось(а.с.7). Однак позивач не має змоги отримати свідоцтво про право власності на нерухоме майно у встановленому законодавством порядку в зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на домоволодіння. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування за заповітом мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-22 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 17 липня 1987 року, від шлюбу є неповнолітня син [PERSON], [INFO]. Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що в теперішній час сім'я остаточно розпалася, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть та відновлювати не збираються, любов та повага між ними відсутні. Останнім часом непорозуміння, постійні сварки та суперечки, створили умови за яких шлюб фактично припинився. Тому збереження сім'ї суперечить його інтересам та інтересам дитини. Відповідачка в судове засідання не зявилася, але надала заяву в якій просить справу розглянути за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку позивача, суд вважає, що сім'я сторін розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що любов та повага між сторонами відсутні. Останнім часом непорозуміння, постійні сварки та суперечки, створили умови за яких їх шлюб фактично припинився, шлюбні відносини не підтримують тривалий час, спільне господарство не ведуть та відновлювати не збираються. Тому збереження сім'ї суперечить інтересам сторін та дитини. Син залишається мешкати разом з відповідачкою, аліменти на його утримання позивач сплачує по виконавчому листу. Спору про розподіл сумісного майна не має. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім'я сторін розпалася, примирення неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню. З урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, першого шлюбу, суд вважає необхідним витрати по реєстрації розірвання шлюбу в органах РАГС покласти на позивача, відповідачку від цих витрат звільнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Вінницького обласного спеціалізованого лісогосподарського підприємства „Віноблагроліс”філії Бершадський „Райагроліс” про стягнення пені за просрочку виплати аліментів та моральної шкоди . В заяві та в судовому засіданні стверджує, що рішенням Бершадського районного суду від 30 червня 2006 року з філії Бершадський „Райагроліс” ВОСЛП „Віноблагроліс” на її користь стягнуто 700 грн.72 коп. заборгованість по виплаті аліментів. Дані кошти відповідач виплатив, але в подальшому продовжував затримувати виплату аліментів , в результаті чого виникла нова заборгованість з жовтня 2005 року по червень 2006 року в сумі 801 грн. 25 коп.,яка погашена філією Бершадський „Райагроліс” лише 29 червня 2006 року . Вважає, що заборгованість виникла з вини відповідача, тому в порядку ст. 196 СК України з філії Бершадський „Райагроліс” ВОСЛП „ Віноблагроліс” слід стягнути пеню у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, а саме 994 грн. 28 коп. Крім того, вважає, що несвоєчасна виплата аліментів ,ненадання довідок про стан заборгованості по аліментах спричинили їй моральну шкоду у розмірі 3500 грн. Представник відповідача філії Бершадський „Райагроліс” ВОСЛП „Віноблагроліс” Істоміна П.І. позов не визнала і суду пояснила, що в заборгованості по аліментах їх працівника [PERSON] вини підприємства немає, оскільки по мірі надходження коштів позивачці виплачувалися аліменти на утримання дитини, а на час розгляду справи філією Бершадський „Райагроліс” ВОСЛП „Віноблагроліс заборгованість по аліментах виплачена в повному обсязі.Довідки про заборгованість, позивачці та її мамі надавались неодноразово за ті періоди сплати , які вони вимагали . Просить в позові [PERSON]відмовити . Вислухавши пояснення позивачки , представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є необґрунтованим і таким що до задоволення не підлягає, оскільки відповідно до ст. 196 СК України, на яку посилається позивачка, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов”язана сплачувати аліменти за рішенням суду, тобто даним законом передбачена відповідальність платника аліментів, яким у даному випадку являється [PERSON], а не підприємство на якому він працює. Крім того, поскільки позивачка в судовому засіданні не погоджується на зміну підстави та предмету позову, а саме - стягнення з відповідача суми інфляції за весь час прострочення сплати заборгованості по аліментах, то суд вважає, що в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з філії Бершадський „Райагроліс” ВОСЛП „Віноблагроліс” пені у розмірі 994 грн. 28 коп. на користь [PERSON] слід відмовити. Поскільки позивачкою в судовому засіданні не надано обгрунтованих доказів щодо моральної шкоди , завданої їй з вини відповідача, то в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 3500 грн. моральної шкоди з філії Бершадський „Райагроліс”ВОСЛП „Вінницяоблагроліс” на користь [PERSON]також слідує відмовити .

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою [NUMBER]площею 4,6 га розташованої на[ADDRESS] В судовому засіданні позов підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з”явився. Про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Від [PERSON] надійшла заява про перенесення судового засідання без зазначення причин. Суду не відомо стату с[PERSON] по справі,т.я. відсутнє доручення від ТОВ “АФ Відродження”. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено,що позивачу на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] виданого 30.01.2003 року належить земельна ділянка [NUMBER] площею 4,60 га. яка розташована на [ADDRESS] 2.10.2002 року між сторонами був укладений договір оренди земельної ділянки. Термін дії договору чотири роки,тобто до 31.12.2007 року. Відповідач самовільно засіяв пшеницею частину ділянки позивача. На даний час відповідач незаконно користується частиною земельної ділянки позивача,т.я. строк дії договору оренди закінчився,а нова угода не укладалася. Позивач бажає укласти договір оренди з іншим орендарем. Згідно ст. 78 ЗК України, право власності на землю-це право володіти,користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. На підставі ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю,навіть якщо ці порушення не пов”язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідач перешкоджає позивачу користуватися земельною ділянкою і тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на автомобіль ВАЗ-21061, 1983 року випуску, держномер [NUMBER]білого кольору, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON]. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі, при цьому пояснила, що її померлий батько є власником автомобіля ВАЗ-21061, 1983 року випуску, держномер [NUMBER] Після смерті батька [INFO], відкрилася спадщина у вигляді спірної квартири. Спадкоємцем першої черги є вона та [PERSON], відповідачка по справі, дочка померлого, яка відмовилась на користь позивачки від прийняття спадщини. Просить позов задовольнити та визнати за нею право власності на автомобіль в порядку спадкування після смерті батька, оскільки автомобіль находиться в її користуванні. Відповідачка [PERSON] проти позову не заперечує, просить визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно у вигляді автомобіля. Представник 8-ї Запорізької державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі по наступним підставам. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ЯТС №[NUMBER], що видане Запорізьким МРЕВ-1 ДАІ УМВС України 30.11.2003 року [PERSON]є власником автомобіля ВАЗ-21061, 1983 року випуску, білого кольору, кузов [NUMBER]. Згідно особливих відміток [PERSON] та [PERSON] мають право керувати вказаним автомобілем. Згідно наданого свідоцтва про смерть 1-ЖС №[NUMBER] від 10.03.2006 року [PERSON] помер, проведений відповідний запис 10.03.2006 року за №6. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді автомобіля. Згідно наданих суду доказів, позивачка [PERSON] є донькою померлого, у померлого [PERSON]. крім позивачки та відповідачки інших спадкоємцем немає. У відповідності до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. На підставі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] фактично прийняла спадок, володіє та користується з 2003 року спірним автомобілем. Відповідачка [PERSON] не претендує на прийняття спадщини у вигляді спірного автомобіля. Таким чином, суд вважає, що вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на спірний автомобіль в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. є законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-22 00:00:00

25.02.2008 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно - грошовий внесок в Ощадбанку. У позові зазначив, що внесок належав на праві власності його матері [PERSON], яка померла [INFO] Просить визнати за ним право власності на внесок, оскільки він фактично прийняв спадщину, але до нотаріальної контор не звертався. Відповідач [PERSON] з позовом згоден. Представники 3-х осіб - ВАТ "Ощадний банк України", 8-ої Запорізької державної нотаріальної контори - в судове засідання не з'явилися, про причини неявки не повідомили. Нотаріальна контора надала заяву про розгляд справи без їх участі.. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Згідно ст. 1261 ЦК спадкоємцями 1-ої черги за законом є той з подружжя, хто пережив, а також діти, у рівних частках. Судом встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO], належали на праві власності компенсаційні грошові внески в ВАТ "Ощадний банк України" на суму 535,91 грн. і 2.264,34 грн. відповідно. Заповіту [PERSON] не складала. Після смерті [PERSON] до нотаріальної контори ніхто не звертався. Спадкоємцями 1-ої черги за законом після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] - сини спадкодавця. Оскільки відповідач [PERSON] відмовився від своєї частки у спадщині на користь позивача, єдиним спадкоємцем за законом є [PERSON], який фактично прийняв спадщину, позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з відповідачем [PERSON] В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що між ними, 22.06.1971 року міським відділом ЗАГС м. Запоріжжя був укладений шлюб, про що зроблено актовий запис № 1569. Від сумісного життя неповнолітніх дітей не має. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені з серпня 2005 року. Спільне господарство не ведеться. Подальше збереження шлюбу не можливе. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день і час повідомлений своєчасно, надав заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згоден, заперечень не має, розірвати шлюб у органах РАГсу не може у зв'язку з тим, що проживає в іншій місцевості.. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 22.06.1971 року міським відділом ЗАГС м. Запоріжжя був укладений шлюб, про що зроблено актовий запис № 1569. Від сумісного життя неповнолітніх дітей не має. Сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинились, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Розірвання шлюбу через органи РАГСу не можливе , оскільки відповідач мешкає у іншій місцевості. Відповідно до п. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-22 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину сина - [PERSON],[INFO] народження, вказуючи, що дитина знаходиться на її утриманні, а відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не надає. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, але в даний час сім'я розпалася. За час проживання окремо чоловік припинив надавати їй матеріальну допомогу на виховання дитини. Оскільки син знаходиться на її повному утриманні, а відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги, тому вона змушена звернутися до суду з даною позовною заявою, просила стягнути з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 1\4 частини заробітку відповідача. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, згоден сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]народження. Суд, заслухавши пояснення сторін вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 21 лютого 1988 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданого 21.02. 1988 року Краснолуцькою сільською радою Гадяцького району Полтавської області. Від спільного шлюбу подружжя мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]народження, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданого 03.03.1993 року Краснолуцькою сільською радою, який перебуває на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою з місця проживання. Позивачка [PERSON] працює в СПОП « Нива». Відповідач [PERSON] матеріально забезпечений, має постійне місце роботи у СПОП « Нива» , де працює механізатором. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття , тому суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із справжнім позовом, де в обґрунтування своїх вимог вказує, що її двоюрідна сестра [PERSON] є наймачем двокімнатної квартири, розташованої за адресою:[ADDRESS] та позивачка оселилась в даній квартирі та мешкає в неї останні сім місяців. У позивачка з чоловіком напруженні стосунки тому вона вимушена була проживати з сестрою хоча і не була прописана. Вони у двох мешкають в даній квартирі, у них спільний бюджет, вмісті роблять ремонтні роботи у квартирі та сплачують всі комунальні послуги. Позивачка звернулась до відповідача для про писки у цей квартирі, але їй було відмовлено. На підставі викладеного позивачка просить суд винести рішення, яким визнати за нею, [PERSON] право користуватися жилим приміщенням за адресою:[ADDRESS] У судовому засіданні представник позивачка позовні вимоги підтримав у повному обсязі, підтвердив обставини викладені в позовній заяві, наполягав на їх задоволенні. У судове засідання третя особа [PERSON] не з'явилася, але надала суду письмову заяву, де позов визнає та просить розглянути справу без її участі. У судове засідання представник відповідача не з'явився, але був належним чином повідомлено про місто та час розгляду справи, про що свідчить почтове повідомлення про вручення виклику до суду, та причину неявки суду не повідомив. Суд, вважає, згідно зі ст. 224 ЦПК України справу розглянути без участі відповідача та постановити заочне рішення по справі. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, позов підлягає задоволенню в повному обсязі на наступних підставах. Згідно копії довіреністі від 30.05.2008 року, серії [NUMBER], яка посвідчена приватним нотаріусом Свердловського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON]., [PERSON] уповноважила [PERSON]. представляти її інтереси у судах. Відповідно до статті 65 Житлового Кодексу України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. У судовому засіданні встановлено, що позивачка разом зі своєю сестрою проживають в квартирі за адресою:[ADDRESS] позивачка проживає та користується правами та обов'язками наймача квартири, сплачує всі комунальні послуги та наймач квартирі її двоюрідна сестра - [PERSON] не заперечує, щоб позивачка була прописана у квартирі та мала право користування житловим приміщенням. На підставі до ст. 65 Житлового кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-22 00:00:00

Прокурор звернувся в суд із позовом в інтересах [PERSON] до відповідача про відшкодування витрат на поховання в сумі 2100 грн. В ході судового слухання справи свої вимоги уточнив та просив стягнути з відповідача згідно наданої квитанції 2600 грн. витрат позивача на встановлення надгробного пам”ятника. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та пояснила,що дійсно встановила своєму синові надгробний пам”ятник за 2600 грн. Представник відповідача в судове засідання не з”явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено,що вироком Кіровоградського районного суду від 21.11.2006 року [PERSON]. засуджений за ч.3 ст.286 КК України на 7 років позбавлення волі за те,що він 19.03.2006 року керуючи автомобілем КамАЗ 55102 д/н [NUMBER],який належить АП “Благодатненський птахопром” по вул Мурманській в м. Кіровограді порушив правила дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем “ВАЗ-21150” під керуванням [PERSON] В результаті зіткнення водій автомобіля ВАЗ [PERSON] та пасажир [PERSON]. отримали тілесні ушкодження від яких померли. Позивач по справі була визнана потерпілою в кримінальній справі та на її користь було стягнуто з АП “Благодатненський птахопром” 25000 моральної шкоди. Згідно ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою,яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Як встановлено в кримінальній справі володільцем автомобіля КамАЗ 55102 д/н [NUMBER] є АП “Благодатненський птахопром”. На підставі ст. 1201 ЦК України,особа,яка завдала шкоди смертю потерпілого,зобов”язана відшкодувати особі,яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам”ятника,ці витрати. При таких обставинах позов підлягає повному задоволенню. Правовідносини між сторонами регулюються ст.1187,1201 ЦК України, ППВСУ від 27.03.1992 р. №6 “Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди.”

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду зі вказаним позовом зазначивши, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2001 р. Подружнє життя не склалося , фактичні шлюбні відносини припинені. Просить розірвати шлюб . У судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги та пояснив, що фактичні шлюбні відносини припинені з січня 2008 р., і вважає, що поновлення подружніх стосунків неможливе. Наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив . Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що позовна заява може бути задоволена. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 08.12.2001 року. У вказаному шлюбі мають сина [PERSON] 2002 р.н. Із пояснень позивача встановлено, що фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені з січня 2008 р., сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть . Суд приходить до висновку, що поновлення подружніх стосунків неможливе. Спір щодо розподілу майна та місця проживання дитини ( зі слів позивача) на момент розгляду справи відсутній. Враховуючи викладене,

Outcome: approved