Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-14 00:00:00

У серпні 2008 року позивач звернувся до суду із позовом до ТОВ “Київкрим”, [PERSON]., [PERSON], [PERSON] - [PERSON] про визнання недійсним правочину. Ліквідацію юридичної особи та визнання недійсним запису про державну реєстрацію юридичної особи, в якому просило суд визнати недійсним рішення загальних зборів засновників ТОВ “Київкрим” від про заснування товариства з обмеженою відповідальністю “Київкрим” та про затвердження статуту товариства з обмеженою відповідальністю “Київкрим”; визнати недійсною державну реєстрацію товариства з обмеженою відповідальністю “Київкрим” та запис про державну реєстрацію товариства з обмеженою відповідальністю “Київкрим”; ліквідувати товариство з обмеженою відповідальністю “Київкрим”; зобов'язати Печерську районну у місті Києві державну адміністрацію Державного реєстратора Печерської районної у місті Києві державної адміністрації внести у Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб запис про судове рішення щодо припинення товариства з обмеженою відповідальністю “Київкрим” та здійснити державну реєстрацію припинення товариства з обмеженою відповідальністю “Київкрим”; визнати недійсним установчий договір товариства з обмеженою відповідальністю “Київкрим”, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю “Стаєр” та [PERSON] та посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON]; заборонити товариству з обмеженою відповідальністю “Київкрим”, ліквідаційному органу (ліквідаційній комісії) товариства з обмеженою відповідальністю “Київкрим” вчиняти будь-які дії, спрямовані на реалізацію правомочностей із володіння, користування та розпорядження нерухомим майном нежитловими будинками і спорудами розташованими в [ADDRESS] та земельною ділянкою, що розташована в [ADDRESS]. В ході розгляду справи позивач частково змінив позовні вимоги, а саме просить визнати недійсним рішення загальних зборів засновників товариства з обмеженою відповідальністю “Київкрим” від 26.06.2007 р. про заснування товариства з обмеженою відповідальністю «Київкрим», оформлене протоколом № 1; визнати недійсним установчий договір товариства з обмеженою відповідальністю “Київкрим”, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стаєр» та [PERSON] 31.07.2007 р.; ліквідувати товариство з обмеженою відповідальністю “Київкрим” та визнати недійсним запис про державну реєстрацію товариства з обмеженою відповідальністю “Київкрим” № 10701020000028850 від 02.07.2007 р. здійснений Державним реєстратором Печерської районної у місті Києві державної адміністрації [PERSON]; Заборонити товариству з обмеженою відповідальністю “Київкрим”, ліквідаційному органу (ліквідаційній комісії) ТОВ «Київкрим» вчиняти будь-які дії, спрямовані на реалізацію правомочностей із володіння, користування та розпорядження нерухомим майном - нежитловими будинками і спорудами: гостьовим будинком 01 літ.А площею 102,3 кв.м та гостьовим будинком 02 літ.Б площею 46,2 кв.м, що розташовані в [ADDRESS], а також земельною ділянкою площею 2,5826 га, що розташована в [ADDRESS]. В своїй позовній заяві позивач посилається на те, що при створенні ТОВ “Київкрим” засновниками останнього було внесено до статутного фонду товариства майно, яке є власністю позивача, а відтак при створенні вказаного товариства було допущено порушення закону, які неможливо виправити. В судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримав повністю та просить їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представники відповідачів позов не визнали та просять в його задоволенні відмовити посилаючись на його безпідставність. Вислухавши думку учасників процесу, оголосивши та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06 серпня 2004 року між ТОВ “Стаєр” та ТОВ “Інвестиційна компанія “Укркапітал” був укладений договір купівлі - продажу нежитлових будинків, згідно із яким ТОВ “Стаєр” відчужувало на користь ТОВ “Інвестиційна компанія “Укркапітал” нерухоме майно - гостьовий будинок №01 , літ.А, площею 102, 3 кв.м. та гостьовий будинок № 02, літ.Б, площею 46 кв.м., загальною площею 148,3 кв.м. з інженерними мережами та благоустроєм, які знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Вказаний договір було зареєстровано в Державному реєстрі правочинів 06.08.04 р. за номером 11204. Комунальне підприємство Ялтинське бюро технічної інвентаризації внесло відповідні зміни в реєстр права власності на нерухоме майно. 06 серпня 2004 року, між ТОВ “Стаєр” та ТОВ “Інвестиційна компанія “Укркапітал” був укладений договір купівлі - продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 2,5826 гектара, розташованої в [ADDRESS], згідно з яким право власності на вказану земельну ділянку переходило до ТОВ “Інвестиційна компанія “Укркапітал”. Вказаний договір було зареєстровано в Державному реєстрі правочинів 06.08.04 р. за номером [NUMBER]. На підставі вказаного договору 18.08.2004 р. було видано державний акт на право власності на вказану земельну ділянку. Відтак, згідно статей 125, 126 Земельного кодексу України право власності на вказану земельну ділянку перейшло до ТОВ “Інвестиційна компанія “Укркапітал”. Як випливає із матеріалів справи, 05.09.2005 р. Господарський суд Автономної республіки Крим виніс два рішення, якими вказані вище договори купівлі - продажу нерухомого майна та земельної ділянки визнавались недійсними, а ТОВ “Інвестиційна компанія “Укркапітал” було зобов'язано повернути ТОВ “Стаєр” відповідна земельна ділянка (справа № 2-1/9675-2005) та розташовані на зазначеній земельній ділянці споруди (справа № 2-1/9674-2005). Однак, вказані рішення були скасовані Вищим господарським судом України - ухвалою ВГС України від 09.06.2006 р. було скасоване рішення Господарського суду АРК Крим від 05.09.05 у справі № 2-1/9674-2005, згідно з яким з ТОВ “Інвестиційна компанія “Укркапітал” на користь ТОВ “Стаєр” стягувались вказані вище нежитлові споруди, а також, ухвалою ВГС України від 15.06.2006 р. було скасоване рішення Господарського суду АРК Крим від 05.09.05 у справі № 2-1/9675-2005, згідно з яким з ТОВ “Інвестиційна компанія “Укркапітал” на користь ТОВ “Стаєр” стягувалась зазначена вище земельна ділянка. Обидві справи були напрвлені на повторний розгляд до Господарського суду м.Києва. Господарський суд м.Києва повторно розглянув вказані справи. Рішенням господарського суду м.Києва від 20.07.2006 р. ТОВ “Стаєр” було відмовлено в позові про визнання недійсним договору купівлі - продажу земельної ділянки від 06.08.04, укладеного між ТОВ “Стаєр” та ТОВ “Інвестиційна компанія “Укркапітал”, а також відмовлено в позові щодо стягнення відповідної земельної ділянки з ТОВ “Інвестиційна компанія “Укркапітал” на користь ТОВ “Стаєр”. У вказаному рішенні господарський суд встановив, що “договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 2,5826 гектара, розташованої в [ADDRESS] від 06 серпня 2004 року було укладено у відповідності до вимог чинних в Україні нормативно-правових актів, ТОВ “Інвестиційна компанія “Укркапітал” набуло право власності на зазначене майно правомірно”. Судом встановлено, що дане рішення вступило в законну силу. На підставі рішення від 05.09.05 р. у справі № 2-1/9675-2005, яке виніс Господарський суд Автономної республуки Крим, Господарський суд Автономної республуки Крим виніс рішення у справі № 2-29/9750-2006 від 13.06.2006 р., згідно з яким право власності на земельну ділянку було визнано за ТОВ “Стаєр”. Однак Вищий господарський суд України 14.09.2006 р. виніс у вказаній справі постанову, якою зазначене рішення Господарського суду АР Крим від 13.06.06 скасував. 31.10.2006 р. Господарський суд м.Києва виніс рішення у справі № 2-1/9674-36/363 (повторний розгляд справи № 2-1/9674-2005, що слухалась Господарським судом АР Крим). Вказаним рішенням було відмовлено ТОВ “Стаєр” у задовленні позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі - продажу нежитлових будинків - гостьового будинку №01 (один), літ.А, площею 102, 3 кв.м. та гостьового будинку № 02 (два), літ.Б, площею 46 кв.м., загальною площею 148,3 кв.м., з інженерними мережами та благоустроєм, які знаходяться за адресою: [ADDRESS], посвідченого приватним нотаріусом Ялтинського міського нотаріального округу АР Крим [PERSON] 06 серпня 2004 року, а також про зобов'язання ТОВ “Інвестиційна компанія “Укркапітал” повернути ТОВ “Стаєр” вказані споруди. На підставі рішення від 05.09.05 р. у справі № 2-1/9674-2005, яке виніс Господарський суд Автономної республіки Крим, Господарський суд Автономної республіки Крим виніс рішення у справі № 2-29/9751-2006 від 13.06.2006 р., згідно з яким право власності на вказані вище споруди було визнано за ТОВ “Стаєр”. Однак, Севастопольський апеляційний господарський суд 26.07.2006 р. виніс у вказаній справі постанову, якою в задоволенні позову відмовив. 21.09.2006 р. суддя Тернопільського міськрайонного суду Грицак Р.М. виніс ухвалу у справі № 2-5308-2005 р. за позовом [PERSON]. до ТОВ “Стаєр”. Вказаною ухвалою суд затвердив по справі мирову угоду, згідно з якою ТОВ “Стаєр” передавало позивачеві в рахунок погашення заборгованості по договору про надання поворотної фінансової допомоги від 26.06.06 земельну ділянку загальною площею 2,5826 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Проте, вказану ухвалу було скасовано за нововиявленими обставинами Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 26.12.2006 р. [PERSON]. сам відмовився від розгляду його спору із ТОВ «Стаєр» і Ухвалою від 06.08.2007 р. його позов залишено без розгляду. Згідно з рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 13.05.2005 р. у справі № 2-5383/05 було встановлено ряд юридичних фактів, серед яких визнано встановленим факти відповідності вимогам законодавства договору купівлі - продажу вказаної вище земельної ділянки, відповідності вимогам законодавства Державного акта на право власності на зазначену земельну ділянку, видану ТОВ “Інвестиційна компанія “Укркапітал”, правомірності набуття ТОВ “Інвестиційна компанія “Укркапітал” права власності на земельну ділянку. Вказане рішення вступило в законну силу. Згідно з рішенням Кам'янобрідського районного суду м.Луганська від 07.04.2005 р. було встановлено ряд юридичних фактів, серед яких визнано встановленим факти відповідності вимогам законодавства договору купівлі - продажу вказаних вище нежитлових будинків, відповідності вимогам законодавства реєстрації КП Ялтинське бюро технічної інвентаризації права власності на нежитлові будинки, правомірності набуття ТОВ “Інвестиційна компанія “Укркапітал” права власності на нежитлові будинки. Вказане рішення вступило в законну силу. Постановою господарського суду Автономної республіки Крим від 22.11.2007 р. у справі № 2-1/14059-2007А визнано неправомірними дії Ялтинського міського управління земельних ресурсів з видачі державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 14.08.2006 р. ТОВ “Стаєр”, а також дії з видачі державного акту на право власності на ту ж земельну ділянку [PERSON]. Вказана постанова залишена в силі ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 11.02.2008 р. Постановою Господарського суду Автономної республіки Крим у справі № 2-1/14059-2007А, зокрема, зобов'язнано Ялтинський міський центр державного земельного кадастру внести зміни до земельно - кадастрової документації зі складання державного акту на право власності на земельну ділянку площею 2,5826 га, розташовану в [ADDRESS] шляхом зміни запису про анулювання вищевказаних державних актів, виданих на ім'я ТОВ “Стаєр” та [PERSON]., вказавши на неправомірність дій з їх видачі. Таким чином суд погоджується із твердженням позивача про правомірність набуття ним у власність земельної ділянки та нерухомого майна (споруд), розташованих в [ADDRESS]. Виходячи із змісту вказаних вище судових рішень, які вступили в законну силу, суд встановив, що ТОВ “Інвестиційна компанія “Укркапітал” з вересня 2004 року було законним власником нежитлових споруд (гостьових будинків) та земельної ділянки, які знаходяться за адресою: [ADDRESS]. При цьому судом було встановлено, що зазначене нерухоме майно ТОВ “Інвестиційна компанія “Укркапітал” не відчужувалось з 2004 року і до моменту винесення рішення, і, відтак, ТОВ “Інвестиційна компанія “Укркапітал” на сьогодні є законним власником вказаного нерухомого майна, а також було законним власником вказаного майна на момент створення ТОВ “Київкрим”. Як випливає із матеріалів справи, 26.06.2007 року товариство з обмеженою відповідальністю “Стаєр” та [PERSON] скріпили своїми підписами статут ТОВ “Київкрим”. 02.07.2007 року державним реєстратором Печерської районної у місті Києві державної адміністрації [PERSON] за № 10701020000028850 ТОВ “Київкрим” було зареєстровано. Згідно з пунктом 6.5 статуту до моменту державної реєстрації засновники здійснили свої внески до статутного капіталу товариства: ТОВ “Стаєр” внесло нерухоме майно вартістю 534 420 грн. - нежитлові будинки і споруди - гостьовий будинок 01 літ.А площею 102,3 кв.м. та гостьовий будинок 02 літ.Б площею 46,2 кв.м., розташовані в [ADDRESS]; [PERSON]. вніс нерухоме майно вартістю 16 658 000 грн. - земельну ділянку площею 2,5826 га, що розташована в [ADDRESS]. 31.07.2007 року між ТОВ “Стаєр” та [PERSON] було укладено установчий договір товариства з обмеженою відповідальністю “Київкрим”. Вказаний договір було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON]. Згідно із пунктом 4.5 вказаного договору статутний фонд (капітал) ТОВ “Київкрим” формується за рахунок майнових внесків учасників: ТОВ “Стаєр” вносить нерухоме майно вартістю 534 420 грн. - нежитлові будинки і споруди - гостьовий будинок 01 літ.А площею 102,3 кв.м. та гостьовий будинок 02 літ.Б площею 46,2 кв.м., розташовані в [ADDRESS]; [PERSON]. вносить нерухоме майно вартістю 16 658 000 грн. - земельну ділянку площею 2,5826 га, що розташована в [ADDRESS]. Таким чином, на підставі викладених вище обставин, які підтверджуються наявними у справі доказами, суд встановив, що до статутного фонду ТОВ “Київкрим” було внесене майно, що було на момент внесення законною власністю позивача. При цьому, судом встановлено, що таке майно було внесено до статутного фонду відповідача (ТОВ “Київкрим”) особами, які не були власниками зазначеного майна на момент створення товариства та не були уповноваженими на розпорядження вказаним майном його законним власником - ТОВ “Інвестиційна компанія “Укркапітал”. Згідно із ч.4 ст. 87 ЦК України юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Згідно з п.1 ст.115 ЦК України господарське товариство є, серед іншого, власником майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу. Виходячи із вказаних нормативно-правових актів можна дійти до висновку, що з моменту державної реєстрації юридичної особи майно, внесене до її статутного фонду стає власністю такої особи, а відтак суд погоджується із міркуванням позивача про те, що шляхом створення ТОВ “Київкрим” було порушено право власності позивача, оскільки засновниками цього товариства не визнавалось право ТОВ “Інвестиційна компанія “Укркапітал” на вказане нерухоме майно та вчинялись дії, спрямовнаі на не узгоджене із позивачем розпорядження майном на користь третьої особи. Згідно із ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з частиною 1 статті 317 ЦК України права володіння, користування та розпоряджання своїм майном належать власникові. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, шляхом створення ТОВ “Київкрим” відповідачами було порушене право власності ТОВ “Інвестиційна компанія “Укркапітал”. Стосовно порушення закону при створенні ТОВ “Київкрим” та недотримання вимог законодавства при укладенні договору про заснування ТОВ “Київкрим” судом встановлено наступне. Суд встановив, що засновники ТОВ “Київкрим” (ТОВ “Стаєр” та [PERSON].) з метою формування статутного капіталу товариства розпорядились нерухомим майном, яке належить на праві власності позивачеві без його відома та згоди, тобто фактично дії вказаних осіб були спрямовані на незаконне заволодіння майном ТОВ “Інвестиційна компанія “Укркапітал”. Таким чином було порушено статті 13, 41 Конституції України, які гарантують право власності та його захист державою, а також ч.1 ст.321 ЦК України, яка вказує, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч.2 ст.52 Закону України “Про господарські товариства” до моменту реєстрації товариства з обмеженою відповідальністю кожен з учасників зобов'язаний внести до статутного (складеного) капіталу не менше 50 відсотків вказаного в установчих документах вкладу. Згідно із пунктом 6.5 статуту ТОВ “Київкрим”, на момент державної реєстрації вказаного товариства до його статутного фонду зазначене вище нерухоме майно уже було внесене. Проте, судом встановлено, що фактично цим майном володіє і користується позивач, а відтак ТОВ “Стаєр” та [PERSON]. не мали об'єктивно можливості здійснити його внесення до статутного фонду новоствореного товариства. Судом встановлено, що установчий договір ТОВ “Київкрим” було укладено 31.07.2007 р., в той час, як саме товариство було зареєстроване 02.07.2007 року, тобто, договір про заснування ТОВ “Київкрим” було укладено майже через місяць після його фактичного створення. Згідно з п.6 ст.3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Згідно із ст. 142 ЦК України договір про заснування товариства з обмеженою відповідальністю встановлює, серед іншого, порядок заснування товариства, умови здійснення спільної діяльності щодо створення товариства. Таким чином суд погоджується із міркуваннями позивача з приводу того, що укладаючи установчий договір ТОВ “Київкрим”, сторони не скеровували свою волю на створення ТОВ “Київкрим”, оскільки останнє вже було створене на той момент, а тому було явно порушено принцип розумності цивільного законодавства. Як випливає із ст.115 ЦК України внесення учасником господарського товариства внеску до статутного капіталу тягне за собою перехід права власності на внесене майно новоствореної юридичної особи. Таким чином, внесення до статутного фонду ТОВ “Київкрим” земельної ділянки та нежитлових будинків тягне за собою перехід права власності на них, тобто є відчуженням нерухомого майна. Згідно статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Суд прийшов до висновку, що установчий договір ТОВ “Київкрим” не відповідав вимогам закону, оскільки внаслідок його укладення сторони відчужували на користь новоствореного товариства чуже майно без згоди власника, власник не уповноважував сторони такого договору на розпорядження його майном, тобто сторони не мали відповідної цивільної дієздатності, а сам правочин не був спрямований на реальне настання передбачених ним правових наслідків - заснування ТОВ “Київкрим”. Суд погоджується із думкою позивача про те, що установчий договір ТОВ “Київкрим” та рішення про створення ТОВ “Київкрим”, оформлене протоколом № 1 від 26.06.2007 р., були спрямовані на неправомірне відчуження належного ТОВ “Інвестиційна компанія “Укркапітал” нерухомого майна та незаконне заволодіння ним новоствореною юридичною особою - товариством з обмеженою відповідальністю “Київкрим”. Стаття 228 ЦК України вказує, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Судом встановлено, що створення ТОВ “Київкрим” та укладення установчого договору ТОВ “Київкрим” були спрямовані на незаконне заволодіння майном, яке є власністю ТОВ “Інвестиційна компанія “Укркапітал”, а отже носять характер правочинів, які порушують публічний порядок. Відтак, суд вважає, що вказані порушення закону ніяк не можуть бути виправлені в подальшому. Оскільки, шляхом створення ТОВ “Київкрим” відповідачами було порушене право власності ТОВ “Інвестиційна компанія “Укркапітал”, то позивач має право захистити своє порушене право у встановлений законом спосіб, в тому числі у спосіб визнання правочинів недійсними, що прямо передбачено ст. 16 ЦК України. Стаття 55 Конституції України гарантує захист прав та законних інтересів особи судом. Суд погоджується із думкою позивача щодо виникнення реальної загрози праву власності позивача на належне йому нерухоме майно, внаслідок створення ТОВ “Київкрим”. Захист права власності державою гарантований статтею 13 Конституції України. Право власності є непорушним згідно статті 321 ЦК України. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами судового захисту цивільного права є, серед іншого, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення. Згідно з ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Позивач, серед іншого, просить суд визнати недійсними рішення про створення ТОВ “Київкрим” та установчий договір ТОВ “Київкрим”, а ст. 216 ЦК України встановлює, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Відтак, у даному випадку ліквідація ТОВ “Київкрим” є як поверненням у стан, що передував порушенню права, так і припиненням дії, що порушує право позивача, тобто є передбаченим законом способом судового захисту порушених прав позивача. Стаття 33 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" вказує, що юридична особа припиняється, зокрема, за судовим рішенням. Згідно з ч.2 ст. 38 зазначеного Закону, підставами для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, зокрема є визнання недійсним запису про проведення державної реєстрації через порушення закону, допущені при створенні юридичної особи, які не можна усунути. Таким чином, виходячи із вказаних норм закону суд вважає, що вимога позивача щодо ліквідації ТОВ “Київкрим” не суперечить чинному законодавству. Також позивач, як власник майна, відповідно до ст.ст. 16, 386 ЦК України, може просити суд винести рішення про заборону ТОВ “Київкрим” дій, що можуть порушити його право, в тому числі і дій щодо розпорядження нерухомим майном, розташованим по[ADDRESS]. Відтак, дана вимога позивача також ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає обґрунтованими та правомірними вимоги позивача, а позов - таким, що підлягає задоволенню. На підставі наведеного вище,

Outcome: approved