Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-05 00:00:00

13 травня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати рівними частки у спільній власності на квартиру [ADDRESS] у м.Одесі між її співвласниками та визнати за ними право власності на 1/5 частки квартиру[ADDRESS] у місті Одесі у порядку спадкування за законом після смерті [INFO] його матері - [PERSON]. У попередньому судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов. Відповідачі у попередньому судовому засіданні заявили про визнання позову в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, у разі визнання позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні і досліджених доказів, наданих позивачем, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина на все майно, що належало їй на праві власності. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 09 листопада 1993 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради, квартира [ADDRESS] у м.Одесі належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Частки у спільній власності не визначалися, однак згідно діючого законодавства та законодавства, яке діяло на момент отримання нерухомого майна у власність, вони вважаються рівними, тобто кожному належало на праві власності по 1/5 частки квартири. Таким чином після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/5 частки квартири [ADDRESS] у м.Одесі. Після смерті матері позивач вчасно звернувся до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори, згідно його заяви заведена спадкова справа №8/2008, однак свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно у вигляді 1/5 частки зазначеної квартири не отримав через відсутність даних щодо частки спадкодавиці у квартирі, отримавши свідоцтво про право власності на грошові вклади. Чоловік спадкодавиці та співвідповідач по справі [PERSON] від прийняття спадщини відмовився на користь позивача, подавши до держнотконтори відповідну заяву, що міститься у спадковій справі. Позивач фактично прийняв спадщину, проживаючи разом зі спадкодавицею на час відкриття спадщини, володіючи, користуючись та розпоряджаючись усім майном, що їй належало. Інші співвідповідачі по справі також є спадкоємцями за законом та співвласниками квартири, однак наступних черг спадкування і спадщину не приймали. Згідно ст.1261 ЦК України, діти спадкодавця є спадкоємцями першої черги за законом. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявив, відповідно до ст.1270 ЦК України, впродовж шести місяців з часу відкриття спадщини, про відмову від неї. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача правомірні й обґрунтовані, регулюються нормами ст.ст.182, 370, 1261, 1268 - 1270, 1274, 1275 ЦК України і підлягають задоволенню. На підставі встановленого, ст.ст.182, 370, 1261, 1268 - 1270, 1274, 1275 ЦК України, ст.ст.10, 11, 57, 61, 64, 130, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, -

Outcome: approved