Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-03 00:00:00

Позивач у березні 2008 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 2290,33 грн, яка склалася станом на 01.03.2008 року, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка користується комунальними послугами, які надає ВУЖКГ, при цьому своєчасно їх не сплачує. У судовому засіданні представник позивача Ніколаєва Л.Л. підтримала позовні вимоги, просила стягнути з відповідачки 2290,33 грн заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, 30 грн судових витрат сплачених при подачі позову та 51 грн державного мита у дохід держави. Також пояснила, що чоловік відповідачки [PERSON], якій є працівником міліції дійсно має право на пільги, встановлені ст.22 Закону України „Про міліцію”, але надавити їх йому повинна установа, в якій він працює, а не ВУЖКГ. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала частково, пояснила, що її чоловік [PERSON] працює в органах МВС у м. Сімферополі, там проживає і сплачує комунальні послуги у повному обсязі. Просила застосувати строк позовної давності, з урахуванням трирічного строку розмір заборгованості складає 1409,46 грн, також просила врахувати пільги її чоловіка - працівника міліції. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] проживає к квартирі [ADDRESS] одна (а.с. 27) її чоловік працює на посаді начальника управління інформаційних технологій ГУ МВС України в Криму у м. Сімферополь (а.с. 14), проживає у м.Сімферополі та сплачує там комунальні послуги, пільгою не користується (а.с. 28). У відповідності до довідки-розрахунку [PERSON] станом на 01.03.2008 року має заборгованість з комунальних послуг у розмірі 2290,33 грн (а.с. 3). Згідно зі ст.ст.67-68 ЖК України, Правил надання населенню послуг по водопостачанню та водовідводу на території АР Крим від 01.02.1998 р, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги за нормами та тарифами, встановленими Радою міністрів АРК. У відповідності до ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Частиною 4 статті 22 Закону України „Про міліцію” передбачено, що працівникам міліції та членам їх сімей надається 50-процентна знижка по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива в межах норм, встановлених законодавством. Суд вважає, що згідно з вказаною нормою родина відповідачки дійсно користується даними пільгами. Разом з тим, оскільки ст.22 Закону України „Про міліцію” встановлено, що надання пільг працівникам міліції та членам їх сімей провадиться за встановленими нормами, вважає, що вказані пільги надаються у відповідності до положень Порядку надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2003 року № 426. Пунктом 2 вказаного Порядку передбачено, що пільги, компенсації і гарантії, на які мають право пільговики, надаються шляхом відшкодування пільговику передбаченої законодавством частини фактичних витрат за користування житлом, паливом, телефоном і комунальними послугами, для чого пільговик, у відповідності до п.5 вказаного Порядку, подає в бухгалтерію установи копії квитанцій про оплату за користування житлом, паливом, телефоном і за комунальні послуги. Таким чином, суд вважає, що відповідачка [PERSON] повинна була оплачувати нараховані їй комунальні послуги з наступним наданням копій квитанцій про їх оплату до бухгалтерії установи, де працює пільговик, тобто її чоловік [PERSON]. Такий порядок відшкодування фактичних витрат по сплаті комунальних послуг не звужує та ніяким чином не порушує гарантованого державною права працівників міліції та членів їх сімей на їх соціальний захист. Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦПК України позовна давність, загальним розміром якої, у відповідності до ст.257 ЦК України, є три роки, застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позивач свої зобов'язання щодо надання позивачу комунальних послуг виконує належним чином, але відповідач ухилився від свого зобов'язання відносно сплати вартості наданих йому послуг, чим порушив права та законі інтереси ВУЖКГ. У зв'язку з заявою відповідачки про застосування позовної давності суд вважає за необхідне стягнути з неї суму заборгованості за період з 01.04.2005 року по 01.03.2008 року, розмір якої складає 1403,99 грн. У відповідності до ч.1, 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial