Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-30 00:00:00

В липні 2008 року Кредитна спілка “Альянс Україна” (надалі - КС “Альянс Україна”) звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON], борг 89290,97грн. посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору кредиту № 117-07 кТл від 26 березня 2007 року відповідач отримав кредит в сумі 20 000 грн.00 коп. строком на 12 місяців. Відповідно до умов договору [PERSON] зобов'язаний сплачувати не пізніше ніж 25-го числа кожного наступного місяця частину кредиту та плату за користування кредитом за попередній місяць. Відповідно до п.1.2 договору кредиту № 117 - 07 кТл від 26 березня 2007 року кредитна спілка надала позичальнику кредит на засадах строковості, зворотності та платності. Згідно з п.3.1 Позичальник зобов'язувався сплачувати не пізніше ніж 25-го числа кожного наступного місяця частину кредиту та сплату за користування кредитом за попередній місяць. Останній платіж відповідач здійснив 06 вересня 2007 року і після цього погашення боргу ним не проводилось. Станом на 2 червня 2008 року за [PERSON] рахується заборгованість в сумі 89290,97грн грн., яка складається з 15354,59 грн. - основного боргу; 7951,47 грн. - відсотків за користування кредитом та пені - 65984,91 грн. -. Представник позивача Юрчак І.Л. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Просить розірвати договір кредиту № 117-07 КТЛ від 26 березня 2007 року та стягнути з відповідача суму неповернутого тіла кредиту - 15354,59 грн., проценти за користування кредитом 67951,47 грн., та пеню у сумі 65984,91 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з”явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце судового розгляду даної справи. Оскільки представник позивача не заперечує щодо слухання справи у відсутність відповідача, то за таких обставин суд визнав за можливе у відповідності до ст.ст. 224,226 ЦПК України розглянути справу у відсутність відповідача, так як в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно до ст.ст. 546, 548, 549 ЦК України виконання зобов'язань може забезпечуватися відповідно до закону або умов договору, зокрема неустойкою, яку боржник повинен сплатити у разі порушення зобов'язань. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором, або законом. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що між сторонами 26 березня 2007 року було укладено кредитний договір № 117-07 кТл. Відповідно до п.1.2 договору кредиту кредитна спілка надала позичальнику кредит на засадах строковості, зворотності та платності. Згідно з п.3.1 Позичальник зобов'язувався сплачувати не пізніше ніж 25-го числа кожного наступного місяця частину кредиту та сплату за користування кредитом за попередній місяць. Згідно п.2.2 вказаного договору сторони визначили порядок повернення кредитів частинами та плату відсотків за користування позичковими коштами в розмірі 0,1918% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно п.6.1 вказаного договору у випадку прострочення позичальником термінів сплати суми кредиту та відсотків, кредитор вправі нарахувати та стягувати пеню в розмірі 1% від суми неповернутого кредиту за кожен день прострочки. Станом на 02 червня 2008 року за [PERSON] рахується заборгованість в сумі 89290,97 грн., яка складається з 15354,59 грн. - основного боргу; 7951,47 грн. - відсотків за користування кредитом та 65984,91 грн. - пені. Таким чином за вказаних обставин суд вважає, що договір кредиту необхідно розірвати. Стягненню підлягає сума неповернутого тіла кредиту 15354,59 грн., відсотки за користування кредитом 7951,47 грн., та пеня 12 000 грн. Суд зменшує розмір нарахованої пені, враховуючи те, що вона значно перевищує суму основного боргу. Відповідно до ст. 551 ч.3 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України судові втрати по сплаті державного мита та витрати за інформаційно-технічне забезпечення підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та ст. ст. 551,611,625, 1048-1050, 1054 ЦК України, договору кредиту,

Outcome: partial