Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-07 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання структурним підрозділом позивача - виробничою одиницею „Ясинувататепломережа” на суму 4480грн.75коп., що утворилася на час подання позову за період з 01.03.1996р. по 16.04.2008р. В обґрунтування свого позову зазначено, що з березня 1996р. по вересень 2006 року відповідачі ніяких платежів не робили, тому склалася вказана сума заборгованості. У жовні 2006р. відповідачі частково внесли оплату в сумі 1175грн.24коп., що свідчить про визнання ними суми боргу. Вважають відбувся перебіг позовної давності і новий строк почав спливати з 04.10.06р. З моменту визнання боргу відповідачі більш оплату послуги не провадили. З листопаду 2006р. відповідачі почали повністю оплачувати поточні щомісячні платежі, взнавши свій обов'язок, але з початком терміну нового опалювального сезону 2007-2008р. знову почали оплачувати платежі в розмірі 50% нарахованої суми. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав і пояснив, що до опалювального сезону 2007-2008року за рішенням облдержадміністрації за вибором споживача оплата провадилася як в повному обсязі щомісячно в межах опалювального сезону, так і в розмірі 50% протягом календарного року. З початком опалювального сезону з жовтня 2007 по квітень 2008 року було введено новий порядок слати послуги, а саме в розмірі 100% встановленого тарифу щомісячного платежу протягом тримання опалювального періоду. Але відповідачу продовжують сплачувати щомісячні платежі в розмірі 50%. Просив суд задовольнити позов у повному обсязі і стягнути суму боргу яка склалася станом на 16.04.08р. у солідарному порядку. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явилася, просила розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] позов не визнав і пояснив наступне. Протягом усього часу за який позивач просить стягнути заборгованість він працює на посадах і за законом мав право на пільгову оплату комунальних послуг в розмірі 50%. Тому 04.10.06 ним було сплачено за три роки, що минули напередодні, суму боргу в половинному розмірі 1098грн.51коп., бо вважає, що позивач без поважних причин пропустив 3-х річний строк позовної давності, який просив суд застосувати. Потім за жовтень місяць і 2006 ним сплачено 50% суми нарахованого тарифу - 76грн.73коп., Оплата опалювального сезону з жовтня 2006 по квітень 2007 року ним сплачено за повним тарифом по липень 2007 року. Але послуги за опалювальний період за жовтень 2007 по квітень 2008 року він знову став оплачувати в розмірі 50% тарифу щомісячно на протязі 6 місяців. З листопаду 2006р. до цього часу він зареєстрований у гуртожитку за адресою [ADDRESS] але оплату продовжував сплачувати в такому розмірі. Просив у позові відмовити. 3-я особа КП ОЖКГ Ясинуватської міської ради про час розгляду справи було повідомлено належним чином. У своїй заяві представник 3-ї особи просив розглянути справу без їх участі. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом 06.03.1995р. у реєстрі [NUMBER] 2-х кімнатна квартира [ADDRESS], який перебуває на обслуговуванні ОЖКГ Ясинуватської міської ради, належить відповідачу [PERSON] За 2-х стороннім договором від 01.08.06 укладеним між позивачем та КП ОЖКГ Ясинуватської міської ради до будинку[ADDRESS] відбувається теплопостачання, яке здійснюються позивачем. Теплопостачання у квартиру відповідача [PERSON]. потрапляє внаслідок виконання позивачем умов цього договору. У власника квартири спору щодо якості теплопостачання не існує. Таким чином відповідач є споживачем послуги позивача. У квартирі зареєстрована членом його сім'ї дружина [PERSON]. , а сам власник на час постановлення рішення зареєстрований у гуртожитку КП ”Керуюча компанія Калінінського району міста Донецька”, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] Відповідно до ст.156 ЖК члени сім'ї власника квартири, зобов'язані дбайливо ставитися до квартири, а повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку і придомової території та проведення ремонту; спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі у витратах вирішується в судовому порядку. За положенням п.7 Привал користування приміщеннями житлових будинків, затверджених ПКМУ від 08.10.1992р. за № 572 із змінами, обов'язок оплати наданих комунальних послуг покладено на власника приміщень житлового будинку. Таким чином суд визнає вимоги щодо стягнення з дружини відповідача у солідарному порядку з власником квартири не ґрунтуються на законі. В судовому засіданні спору щодо предмету позову між власником квартири його членом сім'ї - дружиною не існувало. Згідно даних трудової книжки відповідач з 22.05.1997р. відповідач вперше був призначений суддею Ясинуватського міського суду, а з 11.03.2002р. обраний безстроково суддею Апеляційного суду Донецької області і де продовжує працювати. За платіжними повідомленнями наданих відповідачем ним дійсно 03.10.06 було сплачено заборгованість з жовтня 2003 по вересень 2006 роки у розмірі 50% від нарахованої суми щомісячно при оплаті опалювального сезону протягом 12 місяців з урахування змін до тарифу, а саме, в розмірі 1098грн.51коп. за 36 місяців. Приймаючи до уваги заяву позивача про застосування строку позовної давності, на підставі статті 80 ЦК,1963р. та ст. 267ЦК 2003р. суд розглядає заявлений спір в межах 3-х річної позовної давності, який не сплинув на час подання позову до суду, т.т. з 22.04.05р. Відповідно до п.1 ст. 264 ЦПК 2003р. перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Суд визнає ствердження позивача про визнання відповідачем всієї суми боргу після спливу позовної давності безпідставними, бо з наданих суду платіжних повідомлень про оплату послуги теплопостачання за період з жовтня 2003 по вересень 2006р. останнім оплачено тільки 50% нарахованої суми за цей період, про що позначено у квитанції від 03.10.06. Згідно рішення виконавчого комітету Ясинуватської міської ради від 31.01.2007р. за №24 з 01.08.07 введений порядок щомісячної оплати встановленого тарифу за теплопостачання в розмірі 5грн.28коп. з НДС. Суд враховує, що з квітня 2005 по жовтень 2006 року відповідач сплачував нараховану щомісячну суму платежу в розмірі 50% , а з листопада 2006 по липень 2007 року відповідач дійсно сплатив вартість послуги в повному обсязі. Як повідомив представник позивача з жовтня 2007р. по квітень 2008р. відповідач повинен був сплачувати послугу опалювального періоду на протязі 6 місяців в сумі за жовтень 168,52грн., з листопаду2007р. по березень 2008р. по 307,30грн., у квітні 2008р. по 153,65грн. Але відповідач після закінчення у липні 2007 року терміну сплати за попередній опалювальний період, у серпні і вересні 2007р. зробив часткову переплату попереднього опалювального періоду 2007-2008р. в сумі 307грн.30коп. У жовтня 2007р. оплатив в розмірі 90% нарахованої суми, а з листопаду 2007 до березня 2008р. продовжує сплачувати 50% від нарахованої суми. Ці дані суд визнає як підтвердження доводів відповідача про повернення ним до сплати послуги позивача в розмірі 50% від загальної вартості послуги з урахування підвищення розміру тарифу. Вирішуючи спір щодо вимоги позивача про стягнення суми боргу в розмірі нарахованої суми за період з 22.04.05 по 16.04.2008р. суд приходить до висновку, що дані вимоги не грунтуються на законі, яке регулює матеріальне та побутове забезпечення суддів України. Відповідно до ст.44 п.9 Закону України „Про статус суддів” від 15.12.1992р. за № 2862-ХВ із змінами (далі Закон №2862), суддям надається 50% знишка оплати за займане ними і членами сім'ї житло, комунальні послуги(водопостачання, газ, електричну та теплову енергію, установка і користування індивідуальним домовим телефоном). За положеннями ст.11ч.3 цього Закону гарантії незалежності суддів включають в себе заходи по правому захисту матеріального і соціального забезпечення, передбачені законом і не можуть бути скасовані чи зменшені іншими правовими актами. Відповідно до Правової позиції Конституційного суду України, зазначеної у його рішенні від 20.03.2002р. за № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій, зменшення видатків Державного бюджету України на фінансування судів і суддів не забезпечує повного і належного здійснення правосуддя нормального фінансування судової системи, що може привести до зниження довіри громадян до державної влади, загрози реалізації гарантованого Конституцією України права людини й громадянина на судовий захист. Таким чином норми про матеріальне й побутове забезпечення суддів, їх соціальний захист, встановлені ст. 44 Закону №2862, не можуть бути скасовані чи зменшені без відповідної компенсації, т.т. надання суддям встановлених цим Законом компенсацій і гарантій не може ставитися у залежність від грошових доходів суддів та від бюджетного фінансування. Закон №2862 є спеціальним законом, який визначає гарантії незалежності судді, тому не може змінюватися будь-яким іншими законом чи законодавчим актом без внесення змін і доповнень до нього у встановленому порядку. Крім того, у рішенням Конституційного суду від 18.06.2007р. за № 1-23/2007(справа про гарантії незалежності суддів) підтверджено не відповідність Конституції України положення статті 36 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік „ згідно якої „пільги, компенсації і гарантії, на які згідно із законами України мають право окремі категорії працівників бюджетних установ, військовослужбовці та особи рядового і начальницького складу, щодо знижки плати за користування житлом, паливом, телефоном та плати за комунальні послуги(водопостачання, водовідведення, газ, електрична та теплова енергія) надаються у разі , якщо зазначені працівники мають право на податкову соціальну пільгу. Розмір наданих пільг у грошовому еквіваленті разом із грошовими доходами зазначених працівників не повинен перевищувати величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу”, в частині, що стосується професійних суддів. На підставі приведеного суд визнає, що відповідач має право на 50% знижку по сплаті за отримані комунальні послуги позивача і ця сума на час завершення опалювального періоду квітень 2008 року ним сплачена повністю. В зв'язку з відмовою у позові, суд на підставі ст. 88 ЦПК повернення позивачу витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи залишає без задоволення.

Outcome: dismissed