Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить постановити рішення, яким визнати договір з ЖЕО-603 від 01.12.2004р. на експлуатаційні витрати та комунальні послуги № б/н 603 - недійсним та таким, що не має юридичної сили і не є діючим від дня з 01.12.2004р., посилаючись на те, що зазначений правочин вчинено під впливом насильства з боку відповідача КП “Липкижитлосервіс” та умови договору протизаконні і суперечать Закону України “Про приватизацію державного житлового фонду”, Рішенню КСУ від 02.03.2004р. № 4-РП, Постанови КМУ “Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території і типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій”. Крім того, зазначений договір не відповідає чинному законодавству України, є прикладом грубого порушення керівництвом ЖЕО-603 прав споживача - власника квартири багатоквартирного будинку. Позивач, представник позивача в судовому засіданні пітримали позовні вимоги та просили їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що доводи позивача про вчинення спірного правочину під випливом насильства відповідно до ст. 231 ЦК України є необгрунтованими і такими, що не відповідають погодженим умовам спірного договору. Крім того, у відповідності до Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затвердженими Постановою КМУ від 08.10.1992р. № 572, власники (орендарі) квартир багатоквартирних будинків зобов”язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Представник третьої особи ЖЕО-603 в судове засідання жодного разу не з”явився, будучи належним чином повідомленний про день, час та місце слухання справи. Суд визнав можливим розглянути справу у відсутність третьої особи ЖЕО-603 КП “Липкижитлосервіс”. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні, що 01.12.2004 року між ЖЕО-603 та позивачем [PERSON] був укладений договір № б/н/603 на експлуатаційні витрати та комунальні послуги, згідно якого позивач займає приміщення для господарських потреб по [ADDRESS] загальною площею 34,0 кв.м. та споживає, а відповідач забезпечує користувача комунальними послугами, який був підписаний обома сторонами, без зазначення претензій та зауважень. Крім того, обома сторонами був підписаний Додаток № 1 до Договору № б/н/603 від -1 грудня 2004р., яким встановлений розмір експлуатаційних витрат вищезазначеного приміщення, який складає 1,25 грн. (з ПДР) за 1 кв.м. 03.03.2006 року, тобто більш ніж через рік після підписання спірного договору, позивач [PERSON] звернувся з листами до Директора КП “Липкижитлосервіс” та начальника відділу ЖКГ Печерської РДА з приводу його не відповідності чинному законодавству, посилаючись на те, що працівники ЖЕО-603 примусом та погрозами змусили його підписати спірний договір. Відповідно до ст. 231 ЦК України право чин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним. Суд критично відноситься до посилань позивача на зазначену статтю ЦК України, оскільки ним не надано жодного доказу того, що він звертався до правоохоронних органів з приводу застосування до нього психічного чи фізичного насильства з боку працівників ЖЕО-603, та крім того, останній звернувся до керівництва відповідача більш ніж через рік після підписання спірного договору. Відповідно до 160, 162 ЖК України позивач зобов”язанний своєчасно вносити платежі на утримання будинку і прибудинкової території та за спожиті житлово-комунальні послуги. У відповідності до ст. 179 ЖК України користування будинками державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов”язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються КМУ. Посилання позивача на те, що він, не погоджується зі спірним договором від 01.12.2004р. на експлуатаційні витрати та комунальні послуги № б/н 603 та те, що він був укладений під впливом насильства з боку працівників відповідача, суд не приймає до уваги, оскільки зазначений договір та додаток до нього підписувався позивачем особисто та ним не були зазначені претензії та зауваження до нього. Судом в судовому засіданні не встановлені правові підстави визнання спірного договору на експлуатаційні та комунальні послуги не дійсним та таким, що не має юридичної сили. Крім того, суд вважає, що позивачем відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України пропущено строк позовної давності, що є підставою для відмови у позові. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. В судовому засіданні позивач не навів переконливих доказів порушення його прав або ж законних інтересі, з боку відповідача, визначених діючим законодавством. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги безпідставні, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, не встановлено порушень особистих прав і свобод позивача зазначеним в позові відповідачем і тому в позові слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed