Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-14 00:00:00

У липні 2007 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив винести рішення про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 13329 грн. та судових витрат. В обгунтування свого позову, позивач вказав на те, що у період часу з 25 вересня 2004 року по листопада 2005 року відповідач [PERSON]., зайняв у нього під розписку 1000 доларів США. При їх зустрічі 30 листопада 2006 року, [PERSON]. зобов&cent;язався гроші повернути з відсотками у сумі 2500 доларів США, але по теперішній час боргу не повернув. Тому позивач вимушений звернутися до суду. В судовому засіданні позивач, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з&cent;явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи чи заяву про розгляд справи у його відсутності - не направив. За згодою позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Згідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, відповідно до ст.. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, а із ст.. 1049 ЦК України вбачається, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В судовому засіданні встановлено, що 25 вересня 2004 року сторони уклали договір позики, згідно якого [PERSON] передав, а [PERSON]. отримав 200 доларів США на строк до 15 жовтня 2004 року, 13 січня 2005 року сторони уклали договір позики, згідно якого [PERSON] передав, а [PERSON]. отримав 500 доларів США на строк до 18 січня 2005 року, 16 лютого 2005 року сторони уклали договір позики, згідно якого [PERSON] передав, а [PERSON]. отримав 300 доларів США на строк до 16 лютого 2005 року, а всього за договорами [PERSON] передав, а [PERSON]. отримав 1000 доларів США. Вказані кошти відповідач не повернув, тому позов у частині стягнення суми боргу підлягає задоволенню і з відповідача слід стягнути на користь позивача 1000 долларів США, що складає відповідно до курсу валют встановленого Національним банком України - 5050 грн. Що стосується стягнення з відповідача процентів за договором позики від 25 вересня 2004 року у сумі 7475 грн., то суд виходить із того, що за зазначеним договором позики передавались грошові кошти у доларах США, а не у національній валюті, тому підстав для задоволення позову у цій частині немає. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 51 грн. та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 81 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial