Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-01 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду із позовом про визнання за ним права власності на самовільне будівництво , що розташоване за адресою м. Сімферополь,[ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що у відповідності до рішення виконавчого комітету Сімферопольської міської ради № 241 від 22.02.2002р. [PERSON]. виділена земельна ділянка, площею 80 кв.м. по вул.. Глинки в м. Сімферополі , для будівництва крамниці. 22.04.2004 року між останньою та Сімферопольською міською радою був укладений догорів № 3-486 про оренду зазначеної земельної ділянки. За усною домовленістю між ним - позивачем по справі, та відповідачкою. за її згоди, оскільки остання не мала грошей на проведення будівництва, він здійснив будівництво крамниці, яка в технічному плані значиться за літером «А», який складається з приміщення 1-1 - торгової зали, площею 23.3 кв.м. та 2-2 - складського приміщення , площею 51,1 кв.м. Згодом [PERSON]. ввела крамницю в експлуатацію на своє ім'я, при цьому обіцяла переоформити правовстановлюючі документи на споруду на його - позивача ім'я, шляхом нотаріального оформлення угоди, але до сьогодні цього зроблено не було, тому віг змушений звернутися до суду за захистом свого права власника. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач та треться особа не з'явилися, про день слухання справи повідомлені належно, надали заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності. Відповідно до ст.. 169 ЦПК України справа розглянута у відсутності відповідача та третьої особи по доказах, що є в справі , шляхом ухвалення заочного рішення. Вислухав представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Сімферопольської міської ради № 241 від 22.02.2002р. [PERSON]. виділена земельна ділянка, площею 80 кв.м. по вул.. Глинки в м. Сімферополі , для будівництва крамниці. 22.04.2004 року між останньою та Сімферопольською міською радою був укладений догорів № 3-486 про оренду зазначеної земельної ділянки. Позивач стверджує, що за усною домовленістю між ним та відповідачкою та за згоди останньої, оскільки вона не мала грошей на проведення будівництва, він здійснив будівництво крамниці, яка в технічному плані значиться за літером «А», який складається з приміщення 1-1 - торгової зали, площею 23.3 кв.м. та 2-2 - складського приміщення , площею 51,1 кв.м. Згодом [PERSON]. ввела крамницю в експлуатацію на своє ім'я, при цьому обіцяла переоформити правовстановлюючі документи на споруду на його - позивача ім'я, шляхом нотаріального оформлення угоди, але до сьогодні цього зроблено не було. Той факт , що саме позивач по справі проводив будівництво спірної крамниці підтверджується договором підряду укладеним між останнім та Приватним підприємством «СК» від 04.09.2004р., кошторисом будівельних робіт № 2-1-1 від 14.09.2004р, , Актом прийомки виконаних підрядних робіт № 2 за січень 2005 року, а також квитанцією про сплату будівельних робіт № 05 від 05.01.2005р. на суму 81557,20 грн. сплачених по акту №2. У відповідності до ч. 3 ст..376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво … Згідно до ст.. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно ( житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва ( створення майна). До завершення будівництва ( створення майна) особа вважається власником будівельних матеріалів, обладнання тощо, які були виконані в процесі цього будівництва. Таким чином, судом достовірно встановлено, що будівництво крамниці, розташованої за адресою м. Сімферополь, [ADDRESS], вартістю 81557,20 грн. було проведено саме позивачем по справі - [PERSON], що не було оскаржено відповідачкою. На підставі ст. 331. 376 ГК України,

Outcome: approved