Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача суму матеріального збитку у сумі 3676 гривень 42 копійки, судовий збір у сумі 51 гривня та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 гривень. 12 жовтня 2007 року у ході перевірки електроустановки споживача за [ADDRESS] де мешкає відповідач представниками позивача було встановлено порушення п. 53,48 правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 р., далі (ПКЕЕ) а саме: самовільне підключення до мережі ВАТ Крименерго кабелем до ізоляторів на кришці, у наслідок чого електроенергія споживалася проте лічильником не враховувалася. За даним фактом представниками позивача було складено відповідний акт на підставі якого було розраховано розмір заподіяної позивачу шкоди. Відповідачу було направлено повідомлення з вимогою сплатити суму збитку, проте до теперішнього часу відповідач цього не зробив, у зв'язку з чим позивач та змушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Відповідач у судове засідання не явився, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, причину неявки суду не надав. За таких обставин, враховуючи, що представник позивача не заперечував проти вирішення справи на підставі наявних у справі доказів за відсутності відповідача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст. ст. 169 ч. 4, 224-227 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 27 Закону України “Про електроенергетику” передбачено, що порушення законодавства про електроенергетику тягне за собою встановлену діючим законодавством України цивільну відповідальність. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з 2000 року по теперішній час не є абонентом ВАТ «Крименерго», оскільки відключений від мережі електропостачання, що підтверджується особистим рахунком №226590 (а.с.13). Згідно п. 3 ПКЕЕ споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником згідно з типовим договором про користування електричною енергією і укладаєтеся на три роки. У відповідальності п. 10 ПКЕЕ прилади обліку встановлюються відповідно до вимог правил улаштування електроустановок. Пунктом 2 ч. 8 ПКЕЕ передбачено, що самовільне підключення це споживання електричної енергії без укладення з енергопостачальником договору про користування електричною енергією або підключення з порушенням цих Правил. Пунктом 48,53 ПКЕЕ встановлено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. У разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем ПКЕЕ, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт. При цьому згідно акту №136329 від 12 жовтня 2007 р., відповідач [PERSON] порушив ПКЕЕ за адресою [ADDRESS] а саме: самовільно підключився до мережі ВАТ Крименерго кабелем до ізоляторів на кришці, у наслідок чого електроенергія споживалася проте лічильником не враховувалася. Вищевказаний акт складений у присутності відповідача, проте згідно відмітці представників позивача на акті, він відмовився від підпису (а.с.6). Зазначений акт був розглянутий комісією 17 жовтня 2007 року, що підтверджується протоколом №275. Розмір збитку розраховано у відповідності з Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22 листопаду 1999 року №1416 про затвердження Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих електропостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення. Ні акт, ні протокол розгляду акту, ні розмір матеріального збитку відповідачем оскаржені не були, ніяких зауважень у акті не зазначено. Згідно розрахункам, неправомірними діями відповідача позивачу був завданий матеріальний збиток на загальну суму 3676 гривень 42 копійки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода, що спричинення неправомірними діями або бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, стягується в повному обсязі з особи, що його спричинила. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню, так як судом встановлена протиправна поведінка відповідача, у результаті якої позивачу завдано збитку. Оскільки відповідач у добровільному порядку не сплачує завданий позивачу збиток, то він підлягає примусовому стягненню. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача судові витрати, які складаються з витрат на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 гривень та судового збору у сумі 51. На підставі викладеного,

Outcome: approved