Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-27 00:00:00

Позивачі просять стягнути з відповідача 11884,05 грн. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди мотивуючи тим, що рішенням Овруцького районного суду від 12.03.07 стягнуто з відповідача на їх користь 31000 грн. коштів сплачених за будинок, 3351,18 грн. матеріальних збитків та 5000 грн. моральної шкоди, однак відповідач рішення суду не виконує і кошти не повертає. Обіцяла сплатити 25000 грн., але з умовою, що позивачі напишуть розписку про отримання всієї суми по рішенню суду. На даний час кошти знецінились і їм заподіяна шкода, з урахуванням індексів інфляції, за період з квітня 2007 року по квітень 2008 року в сумі 11884,05 грн.. Крім того, їм заподіяна моральна шкода невиконанням рішення суду, оскільки вони отримали кредит на суму 25000 грн. на придбання будинку і на даний час не мають свого житла і змушені сплачувати відсотки по кредиту. В судовому засіданні позивач (вона ж представник позивача) та представник позивача підтримали вимоги позовної заяви і пояснили, що за весь період їм було сплачено лише 142,91 грн.. Відповідач в судове засідання не з'явилась, будучи повідомленою про час і місце розгляду справи. Суд, перевіривши в судовому засіданні докази вважає, що позовну заяву слід задовольнити частково з наступних підстав. Рішенням Овруцького районного суду від 12.03.07, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 5.06.07, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] 31000 грн., як коштів сплачених за будинок відповідно до договору купівлі-продажу від 6.10.05, 3351,18 грн., як суми матеріальних збитків, та 5000 грн. моральної шкоди, завданих у зв'язку із вчиненням правочину. По справі було отримано виконавчий лист про стягнення коштів, який направлено на виконання в ДВС. Згідно листа головного управління юстиції у Житомирській області від 23.07.08 станом на 21.07.08 з боржника утримано лише 142,91 грн., тобто решта суми 39208,27 грн. до даного часу не сплачені. Відповідно до ст.1166 ЦК України також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. В статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено : « Кожна (...) особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. (...) » У справах "Войтенко проти України" (Заява N 18966/02, "Михайленки та інші проти України" (заяви №№ 35091/02, 35196/02, 35201/02, 35204/02, 35945/02, 35949/02, 35953/02, 36800/02, 38296/02, 42814/02) з питання неможливості отримання коштів присуджених на їх користь Європейський суд зазначив наступне : Суд нагадує свою практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1 (див. серед інших джерел, “Бурдов проти Росії”, заява № 59498/00, § 40, ЄСПЛ 2002-ІІІ; “Ясіуньєне проти Латвії”, заява № 41510/98, § 45, 6 березня 2003 року). На підставі викладеного, стягнуті за рішенням суду кошти є майном особи, а тому затримка у володінні своїм майном внаслідок бездіяльності відповідача по його поверненню призводить до завдання шкоди позивачам у зв'язку із знеціненням грошових коштів. Із змісту ст.22 ЦК України вбачається, що збитки є складовою частиною майнової шкоди. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зокрема, ч.5 ст.11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільна права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. За рішенням суду було розірвано договір купівлі-продажу і виникло зобов'язання, за яким відповідач зобов'язана була сплатити позивачам гроші в сумі 39351,18 грн.. Строк виконання зобов'язання розпочався з дня набрання рішенням законної сили, тобто з 5.06.07. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання кредитор має право на відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідальність за порушення грошового зобов'язання визначена в ст.625 ЦК України, а саме, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. З часу набрання рішенням суду законної сили відбулось знецінення грошових коштів у зв'язку із підвищенням індексів інфляції, які становлять : липень 2007 року - 101,4, серпень 2007 року - 100,6, вересень 2007 року - 102,2, жовтень 2007 року - 102,9, листопад 2007 року - 102,2, грудень 2007 року - 102,1, січень 2008 року - 102,9, лютий 2008 року - 102,7 грн., березень 2008 року - 103,8, квітень 2008 року - 103,1. Вимоги підлягають задоволенню з часу набрання рішенням законної сили, тобто з липня 2007 року та за виключенням із загальної суми отриманих за рішенням коштів в сумі 142,91 грн., оскільки позивачами не надано доказів про час отримання останніх. На підставі викладеного, позивачам завдано шкоди на суму : 39208,27 грн.х101,4х 100,6х102,2х102,9х102,2х102,1х102,9х102,7х103,8х103,1:100=49636,18-39208,27=10427,91 грн.. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд вважає, що внаслідок невиконання рішення суду, позивачі зазнали душевних страждань через зміну звичайного способу життя, що викликане необхідністю вишукування коштів для повернення кредиту, тобто останнім завдано моральної шкоди. Відповідачем не надано доказів, що моральна шкода заподіяна не з її вини. Між вказаними діяннями відповідача та заподіяною моральною шкодою позивачам мається причинний зв'язок і вбачається вина відповідача, а тому вимоги позивачів про стягнення моральної шкоди є законними. При встановленні розміру відшкодування моральної шкоди суд виходить з тривалості та глибини душевних страждань, часу вимушених змін у життєвих стосунках позивачів, відсутності у позивачів доказів про заподіяння даної шкоди на суму 5000 грн.. Суд враховує той факт, що в результаті виявлених порушень заявники зазнали моральної шкоди, яка не може бути виправленою шляхом лише констатації Судом факту порушення. Проте, розмір заявленої суми надмірний. Об'єктивно оцінюючи ситуацію, а також враховуючи вимоги розумності і справедливості суд вважає, що розмір шкоди підлягає зменшенню до 500 грн., на користь кожного з позивачів. В решті вимог про стягнення моральної шкоди відмовити за безпідставністю. Сторони звільнені від сплати судового збору на підставі п.4 Декрету КМ України „Про державне мито”. Позивачем [PERSON] сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial