overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду 28.03.2007 року з даним позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що дитина проживає і знаходиться повністю на утриманні позивача, а відповідач зовсім не приділяє уваги дитині, не займається її вихованням, від надання матеріальної допомоги в добровільному порядку ухиляється, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину з урахуванням певного її віку, і до повноліття дитини. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову та стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі, зазначеному позивачем, не заперечував. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе визнати позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 180, 182, 183 СК України. Судом встановлено, що сторони з 05.08.2005 року перебувають в шлюбі. В період шлюбу позивача з відповідачем 12.12.2005 року народилася дочка - [PERSON]. Відповідач в добровільному порядку не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини. У відповідності до ст. 183 СК України частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання про розмір стягнення аліментів на утримання дитини, суд вважає, що позов є обґрунтованим, підлягає до задоволення, а тому стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно і до повноліття дитини, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину з урахуванням певного її віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-29 00:00:00

В листопаді 2007 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказавши, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 18 вересня 1988 року. Від шлюбу мають одного повнолітнього сина. Підставою розірвання шлюбу є постійні скандали і сварки, які вчиняє відповідач. В сім'ї відсутні взаєморозуміння та взаємоповага. Ухвалою Теплицького районного суду від 30 листопада 2007 року надано [PERSON]та [PERSON]строк для примирення - шість місяців. В наданий судом термін примирення між подружжям не відбулось. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримує свої позовні вимоги і просить їх задовольнити. Наполягає на розірванні шлюбу, оскільки за час наданий судом для примирення, відповідач не зробив жодних дій для збереження сім”ї. Відповідач [PERSON] не заперечує проти позову, погоджується на розірвання шлюбу. Враховуючи пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам обох сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-29 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності її чоловікові [PERSON], який помер [INFO], документів - архівних довідок про стаж та заробітну плату для обчислення пенсії, виданих архівним відділом Царичанської районної ради Дніпропетровської області 22 квітня 2008 року за №№ 553-558 та трудової книжки. На обґрунтування своїх вимог заявниця посилалась на те, що вона на даний час звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області з проханням призначення пенсії за втратою годувальника у зв'язку з тим, що після смерті чоловіка залишилося двоє малолітніх дітей, які перебували на його утриманні, але отримала довідку № 2053/05-40 від 12 травня 2008 року, згідно якої заінтересована особа прийняти документи для призначення пенсії за втратою годувальника не має підстав, так як в архівних довідках не повністю вказано по-батькові чоловіка та маються розходження в написанні його ім'я ([INFO]; [INFO], або взагалі не зазначено по-батькові). У трудовій книжці на ім'я померлого не вказано дату його народження. Позасудовим шляхом встановити факт належності померлому чоловікові вище вказаних архівних довідок та трудової книжки неможливо, тому вона звернулася із даною заявою до суду. В судовому засіданні свої вимоги підтримала у повному обсязі. Представник заінтересованої особи проти задоволення вимог заявника не заперечував. Заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON], кий помер [INFO], дійсно за життя працював у колгоспі (в подальшому КСП) «Приорільський» Царичанського району Дніпропетровської області, про що свідчить трудова книжка на його ім"я серії [NUMBER] (а. с. 15), а тому той факт, що архівні довідки, видані архівним відділом Царичанської районної ради Дніпропетровської області 22 квітня 2008 року за №№ 553-558 відповідно на ім'я [INFO], [INFO], [INFO],[INFO], [INFO] та [INFO], а також трудова книжка належать саме [PERSON], який помер [INFO], а не іншій особі, не викликає сумніву. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-29 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя [INFO] народилась дочка [PERSON], яка проживає з позивачкою. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку відповідача, але не менше як 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дітей. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, дитина знаходяться на її утриманні, допомоги на її утримання відповідач не надає. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просить його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Поряд з цим, на інших дітей, членів сім'ї аліменти не сплачує, його матеріальний стан задовільний. Заслухавши сторони , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про підставність позову. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Матеріалами справи (свідоцтво про народження дитини, довідкою сільської ради стверджено, що [PERSON] народилась [INFO], знаходиться на утриманні позивачки, батьком якої є відповідач. Відповідно до ст. 183 ч. 1 СК України, частка заробітку батька яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З матеріалів справи встановлено, що матеріальне становище відповідача задовільне, він не є платником аліментів на інших дітей, непрацездатних членів сім'ї та інших осіб, яких він зобов'язаний утримувати, непрацює. Враховуючи також вік неповнолітньої дитини, її стану здоров'я, матеріальне становище та обставини викладені вище, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходів) на користь позивачки, але мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Судові витрати в справі, пов'язані із сплатою державного мита, оскільки позивачка звільнена від їх сплати, на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-29 00:00:00

У травні 2008 р. [PERSON]звернулась до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності на самовільно зведене нерухоме майно: жилий будинок, підвал, сіни, вбиральня, розташовані на земельній ділянці по [ADDRESS] У судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги позивачка пояснила, що їй у 1997 р. їй була виділена земельна ділянка у садовому товаристві «Райдуга» в [ADDRESS]. У період експлуатації земельної ділянки, вона з ціллю благоустрою без відповідного дозволу та узгодження, самовільно звела нерухоме майно, а саме: жилий будинок «А-2», підвал «А/п», сіни «а-1» та вбиральню «Б-1», які значаться на генеральному плані. Вказані будови не були прийняті в експлуатацію і правовстановлюючого документа на них не було. На цей час вона подала документи на приватизацію вказаної земельної ділянки до ТОВ ПЕФ «Землі Приазов'я». В даний час у позивачки виникла необхідність одержати на ці будови право власності. На підставі викладеного позивачка просила визнати за нею право власності на вказані самовільно зведені будови. Представник відповідача, в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі і не заперечувала проти визнання за позивачкою права власності. Суд, вислухавши позивачку, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступних підставах. Судом встановлено, що у 1997 р. [PERSON] була виділена земельна ділянка у садовому товаристві «Райдуга» в [ADDRESS]. земельна ділянка у садовому товаристві «Райдуга» в [ADDRESS]. На вказаній земельній ділянці самовільно зведені: жилий будинок «А-2», підвал «А/п», сіни «а-1» та вбиральня «Б-1», які значаться на генеральному плані. Згідно висновку технічного експерта про технічний стан від 06.05.2008 року, самовільно зведені жилий будинок «А-2», підвал «А/п», сіни «а-1», вбиральня «Б-1», по вул.1-й, 97 знаходяться у задовільному технічному стані і можуть експлуатуватись надалі. Документи по приватизації вказаної земельної ділянки знаходяться в роботі, що підтверджується довідкою з ТОВ ПЕФ «Землі Приазов'я» від 03.04.2008 р. Вивчивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON]підлягають задоволенню на підставі норм ст.376 ЦК України, і за нею слід визнати право власності на самовільно зведені жилий будинок «А-2», підвал «А/п», сіни «а-1» та вбиральню «Б-1», розташовані на земельній ділянці по [ADDRESS], які є закінченими будовами, також судом встановлено, що права інших осіб при цьому не порушуються.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Літківської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи це тим, що [INFO]померла [PERSON], яка проживала на день смерті в [ADDRESS] Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,93 га, що розташована на території Літківської сільської ради та є власністю спадкодавця згідно державного акту на право приватної власності на землю серія[NUMBER]від 08 червня 2001 р. Вона являється спадкоємцем за заповітом, однак у встановлений Законом строк протягом 6 місяців не змогла подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, так як проживає у м. Запоріжжі, яке дуже віддалене від смт. Лугини і тому не мала можливості приїхати та своєчасно подати заяву до нотаріальної контори. Крім того, на час відкриття спадщини позивачка не мала достатньо коштів на переїзд та оплату послуг нотаріуса. В даний час їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як пропущено встановлений законом строк подачі заяви в нотаріальну контору. В судове засідання позивачка не з'явилася, але надіслала заяву про розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача Літківської сільської ради до суду не з'явився, надіслав заяву в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Так, право власності на земельну ділянку померла [PERSON] набула відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії[NUMBER]від 08 червня 2001 р. Згідно копії свідоцтва про смерть[NUMBER] [PERSON] померла [INFO] Копією заповіту від 23.05.2003 р. стверджується, що [PERSON]. належну їй земельну ділянку згідно державного акту на право приватної власності на землю серії[NUMBER]від 08 червня 2001 р., виданого Літківською сільською радою, заповідає [PERSON] повністю. На підставі ст. 1270 ЦК України позивачка протягом шести місяців після відкриття спадщини мала подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, але пропустила цей строк. Відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Так як позивачка не знала про існування заповіту та вважала, що спадщину за законом будуть приймати її сестри, то суд вважає, що вона пропустила строк подачі заяви з поважної причини. Всі ці обставини в їх сукупності дають підстави для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом про стягнення аліментів з [PERSON]на утримання дочки [PERSON]. Позов мотивує тим, що з 1996 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO] народилася доньку [PERSON], відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. В судовому засіданні позивачка позов підтримала частково, просить стягнути з відповідача 1/4 частину всіх видів заробітку на утримання доньки, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідач позов визнав, проти стягнення аліментів в розмірі &frac14; частини всіх видів заробітку на утримання доньки не заперечує. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки [PERSON]є батьком [PERSON], [INFO] і відповідно до ст. 180 СК України зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-29 00:00:00

Позивач ВАТ “Укртелеком” звернувся до суду із зазначеними вимогами, просить стягнути з [PERSON] 211,22 грн. заборгованість за послуги електрозв'язку, 81 грн. судових витрат, посилаючись на те, що 10.02.2006 р. із відповідачкою було укладено договір про надання телекомунікаційних послуг. В період з лютого по травень 2007 р. з телефонного [NUMBER], встановленого [ADDRESS], відбулися міжміські та міжнародні телефонні переговори, проте надані відповідачці послуги не оплачені. В судове засідання позивач ВАТ “Укртелеком” не з'явився, про час і місце судового розгляду оповіщений у встановленому порядку, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з'явилася, час і місце судового розгляду оповіщена у встановленому порядку. Судом встановлено, що 10.02.2006 р. між ВАТ “Укртелеком” (підприємство зв'язку) та [PERSON] (споживач) було укладено договір №7701686531 про надання телекомунікаційних послуг. Надані суду документи свідчать про те, що відповідачка [PERSON] має заборгованість за послуги електрозв'язку за період з лютого по травень 2007 р. у сумі 211,22 грн. Суд, враховуючи викладене, надану відповідачкою квитанцію про сплату 29.05.2008 р. коштів в сумі 292,22 грн., знаходить в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-29 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду і просить встановити факт проживання з [PERSON] однією сім'єю. Вимоги обґрунтовані тим, що з 1988 року заявник проживала з [PERSON]як чоловік та жінка , але без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мають повнолітню дитину . [INFO] [PERSON] помер. Основним джерелом утримання родини був заробіток [PERSON] Після його смерті заявник має намір звернутись до зацікавленої особи для отримання пенсії померлого, для чого необхідно встановити юридичний факт. Представник Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва Ріпа С.І. при вирішення питання покладався на розсуд суду. Суд вислухавши пояснення [PERSON], представника зацікавленої особи Ріпа С.І., допитавши свідків [PERSON] і [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 234 ЦПК України окреме провадження -це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, а також перебування фізичної особи на утриманні . Під час судового розгляду встановлено, що [PERSON] і [PERSON] проживали [ADDRESS] однією сім'єю як чоловік та жінка , вели спільне господарство, піклувались один про одного. [INFO] у [PERSON] та [PERSON]народився син - [PERSON]. Із показів допитаних в суді свідків [PERSON] та [PERSON] видно, що [PERSON] і[PERSON] майже двадцять років проживали як подружжя без шлюбу однією сім'єю [ADDRESS] до дня смерті [PERSON]. При цьому [PERSON] займалась домашнім господарством та вихованням сина, а[PERSON] утримував сім'ю. Із трудової книжки [PERSON] видно, що 07.05.1995року заявник була звільнена з роботи, трудового стажу більше не мала. З 2000 року по 2002 рік отримувала допомогу по безробіттю. Підтвердження факту проживання однією сім'єю з[PERSON] та знаходження на його утриманні заявнику необхідно для вирішення питання про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника відповідно до чинного законодавства. Відсутність вказаного юридичного факту позбавляє її цього права. Вище встановлені судом обставини, свідчать про те, що заява подана [PERSON] обґрунтовано, знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду , отже підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-29 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду і просить встановити , що вона та [PERSON] є рідними братом та сестрою. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що [PERSON] є її рідним братом , однак прізвище та ім'я їх матері вказані в свідоцтвах про народження є різними, внаслідок неправильності проведеного запису. Заявник зазначає, що вказана обставина перешкоджає реалізації їх прав . Представник зацікавленої особи [PERSON] [PERSON] підтримав подану заяву , вважав її обґрунтованою з огляду на те, що обставини в ній викладені відповідають дійсності. Головне управління юстиції в м. Києві. Печерська районна в м. Києві рада своїх представників до суду не направили, своїх заперечень по суті спору не подали. Суд вислухавши пояснення заявника [PERSON] , представника зацікавленої особи [PERSON], вивчивши письмові докази по справі, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 234 ЦПК України окреме провадження -це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Під час судового розгляду встановлено, що згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON]([PERSON]) , що народилась [INFO] були [PERSON] та [PERSON]. Батьками [PERSON] , що народився [INFO] були [PERSON] та [PERSON]. Рішенням народного суду Жовтневого району м. Усть-Каменогорська від 22 травня 1990 року було визнано факт знаходження в фактичних шлюбних відносинах з 1937року [PERSON] та [PERSON], визнано факт реєстрації шлюбу в травні 1939року та визнано , що [PERSON] є рідною матір'ю [PERSON]. Згідно довідки №131/744 від 31.03.2008р. виданої інститутом мовознавства ім.. О.О. Потебні імена «[PERSON]»(офіціальний документальний варіант) та «[PERSON]», «[PERSON]» (розмовні російські варіанти) мають однакове етимологічне значення і вважаються цілком ідентичними. Вищезазначені обставини в достатній мірі підтверджують факт, що матір'ю заявника [PERSON]( дівоче прізвище [PERSON]) і зацікавленої особи [PERSON] була [PERSON]. Як пояснила заявник [PERSON] встановлення факту родинних відносин необхідно для здійснення нею особистих як немайнових прав, так і майбутніх майнових прав, оскільки відсутність вказаного юридичного факту позбавляє вирішувати питання , що виникають у їх житті. Оцінивши в сукупності встановлені обставин справи суд вважає подану заяву обґрунтованою, оскільки обставини викладені в ній знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. На підстави викладеного та

Outcome: approved