overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-04 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до відповідачів про виділ частки з майна, що є у спільній сумісній власності та визнання права власності у порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрився спадок у вигляді спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS]. Для прийняття вказаного спадку вона звернулася до Шостої Одеської державної нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у прийняті заяви з посиланням на те, що для видачі свідоцтва про право на спадщину їй необхідно звернутися до суду для визначення частки померлого у спадковій квартирі. У судовому засіданні представник позивачки підтримала позовні вимоги, просила задовольнити позов, виділити частки з майна, що є у спільній сумісній власності, а саме з квартири [ADDRESS] у рівних частках кожному - померлому [PERSON] та [PERSON]. Представники відповідачів у судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи сповіщалися належним чином, причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивачки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні,[INFO] помер чоловік [PERSON]. [PERSON], після смерті якого відкрився спадок у вигляді спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS]. Для прийняття вказаного спадку позивачка звернулася до Шостої Одеської державної нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у прийняті заяви з посиланням на те, що для видачі свідоцтва про право на спадщину їй необхідно звернутися до суду для визначення частки померлого у спадковій квартирі. Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-04 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 1998 року, який було зареєстровано у відділі реєстрації актів громадського стану Приморської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради, актовий запис № 544. Від шлюбу є два сина - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що останнім часом стосунки між подружжям зруйнувалися, виявилася несумісність і взаємна байдужість, а з липня 2007 року відповідач переїхав жити до іншого місця. Їх шлюб існує лише формально, позивачка не вбачає можливості відновлення відносин з відповідачем. У судовому засіданні позивачка позов визнала, просила його задовольнити, розірвати шлюб, зареєстрований 23 жовтня 1998 року у відділі реєстрації актів громадського стану Приморської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради між [PERSON] та [PERSON], дітей [PERSON] та [PERSON] залишити проживати за матір'ю - [PERSON]. Відповідач у судовому засіданні позов підтримав, проти його задоволення не заперечував. Розглянувши матеріалами справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 1998 року, який було зареєстровано у відділі реєстрації актів громадського стану Приморської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради, актовий запис № 544. Від шлюбу є два сина - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Останнім часом стосунки між подружжям зруйнувалися, виявилася несумісність і взаємна байдужість, а з липня 2007 року відповідач переїхав жити до іншого місця. Їх шлюб існує лише формально, сторони не вбачають можливості відновлення шлюбних відносин. Крім того, суд вважає, що після розірвання шлюбу діти[PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] залишиться проживати з матір'ю - [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-04 00:00:00

21.02.2008р. позивач звернулася до Приморського районного суду м.Одеси з позовом до ДП „Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів” (далі ДП „Чоразморшлях”) про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 11 465,30 грн., вказуючи, що незважаючи на її неодноразові вимоги, відповідач не здійснює виплату належної їй заробітної плати за період з квітня 2007 року по лютий 2008 року, що є порушенням ст.ст.115, 116 КЗпП України. В судовому засіданні позивач підтримала позов і підтвердила викладені вище обставини. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про одержанням ним судової повістки, причину неявки свого представника суду не повідомив. Заяви відповідача про розгляд справи за відсутності його представника до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Частиною 1 статті 115 КЗпП України визначено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно у робочі дня у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів; а частиною 1 статті 116 КЗпП України встановлено, що при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Судом установлено, що з 01.02.2001 року по 04.02.2008 року позивач [PERSON] працювала в ДП „Чоразморшлях” на посаді медсестри, але всупереч вимог діючого трудового законодавства відповідач дотепер не здійснив виплату належної позивачеві заробітної плати за період з квітня 2007 року по лютий 2008 року в сумі 11 465,30 грн., що підтверджується наданою позивачем суду довідкою відповідача від 04.02.2008р. за № 042/120 щодо наявної заборгованості відповідача перед [PERSON] по заробітній платі. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 114,65 грн. та витрати на ІТЗ розгляду справи в сумі 7,50 грн. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу 19/100 частки групи інвентарних об'єктів дійсним та визнання права власності. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про підтримку свого позову в повному обсязі та прохання розглянути дану цивільну справу за його відсутністю. Відповідач в судове засідання, призначене на 05.06.2008 р. не з'явився, надавши суду заяву, згідно якої проти позову не заперечує і просить суд вирішити дану справу на його розсуд. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши всі надані докази, прийнявши до уваги пояснення відповідача, надані у попередньому судовому засіданні, прийшов до наступного. 18.02.2008 р. між [PERSON]. та [PERSON]. було укладено договір купівлі-продажу 19/100 часток групи інвентарних товарів, розташованих за адресою: [ADDRESS]. При цьому в користування позивача перейшов спальний корпус літ. «А» з прибудовою літ. «а» та двома ганками, загальною площею 118,2 кв. м (загальна площа по наружним вимірам - 176,9 кв. м). Відповідно до п. 4 вказаного договору купівлі-продажу продаж вчинено за 17 894,00 грн., які відповідачем отримані в повному обсязі, що підтверждується її показаннями у суді. Саме з 18.02.2008 р. позивач користується вказаним об'ктом договору купівлі-продажу. Однак, у зв'язку з відмовою відповідача від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу 19/100 частки групи інвентарних об'єктів, позивач не має можливості провести державну реєстрацію свого права власності на вказаний об'єкт нерухомості, у зв'язку з чим змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Так, статею 657 ЦК України закріплені загальні вимоги щодо порядку укладення договорів купівлі-продажу нерухомості, а саме: договір нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. У випадку, якщо одна із сторін за договором ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд в порядку ч. 2 ст. 220 ЦК України може визнати такий договір дійсним в разі, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання цього договору. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень відповідача, вимоги до усіх істотних умов договору купівлі-продажу нерухомості додержані, крім цього відбулося повне його виконання - розрахунок за об'єкт нерухомості та фактична його передача та приймання позивачем, а тому суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу 26/100 частки групи інвентарних об'єктів дійсним та визнання права власності. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про підтримку свого позову в повному обсязі та прохання розглянути дану цивільну справу за його відсутністю. Відповідач в судове засідання, призначене на 05.06.2008 р. не з'явився, надавши суду заяву, згідно якої проти позову не заперечує і просить суд вирішити дану справу на його розсуд. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши всі надані докази, прийнявши до уваги пояснення відповідача, надані у попередньому судовому засіданні, прийшов до наступного. 18.02.2008 р. між [PERSON]. та [PERSON]. було укладено договір купівлі-продажу 26/100 часток групи інвентарних товарів, розташованих за адресою: [ADDRESS]. При цьому в користування позивача перейшла столова літ. «Б» з прибудовою літ. «б», трьома ганками та навісом літ. «б1», загальною площею 163,1 кв. м (загальна площа по наружним вимірам - 235,1 кв. м). Відповідно до п. 4 вказаного договору купівлі-продажу продаж вчинено за 17 411,00 грн., які відповідачем отримані в повному обсязі, що підтверждується її показаннями у суді. Саме з 18.02.2008 р. позивач користується вказаним об'ктом договору купівлі-продажу. Однак, у зв'язку з відмовою відповідача від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу 26/100 частки групи інвентарних об'єктів, позивач не має можливості провести державну реєстрацію свого права власності на вказаний об'єкт нерухомості, у зв'язку з чим змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Так, статею 657 ЦК України закріплені загальні вимоги щодо порядку укладення договорів купівлі-продажу нерухомості, а саме: договір нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. У випадку, якщо одна із сторін за договором ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд в порядку ч. 2 ст. 220 ЦК України може визнати такий договір дійсним в разі, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання цього договору. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень відповідача, вимоги до усіх істотних умов договору купівлі-продажу нерухомості додержані, крім цього відбулося повне його виконання - розрахунок за об'єкт нерухомості та фактична його передача та приймання позивачем, а тому суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу 6/100 частки групи інвентарних об'єктів дійсним та визнання права власності. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про підтримку свого позову в повному обсязі та прохання розглянути дану цивільну справу за його відсутністю. Відповідач у попередньому судовому засіданні позов визнала в повному обсязі, у судове засідання, призначене на 05.06.2008 р. не з'явилась, надавши суду заяву, згідно якої проти позову також не заперечує і просить суд вирішити дану справу на його розсуд. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши всі надані докази, прийнявши до уваги пояснення відповідача, надані у попередньому судовому засіданні, прийшов до наступного. 18.02.2008 р. між [PERSON]. та [PERSON]. було укладено договір купівлі-продажу 6/100 часток групи інвентарних товарів, розташованих за адресою: [ADDRESS]. При цьому в користування позивача перейшов павільон літ. «Д» з ганком загальною площею 53,3 кв. м, за наружним виміром 59,7 кв. м. Відповідно до п. 4 вказаного договору купівлі-продажу продаж вчинено за 6 706,00 грн., які відповідачем отримані в повному обсязі, що підтверждується її показаннями у суді. Саме з 18.02.2008 р. позивачка користується вказаним об'ктом договору купівлі-продажу. Однак, у зв'язку з відмовою відповідача від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу 6/100 частки групи інвентарних об'єктів, позивач не має можливості провести державну реєстрацію свого права власності на вказаний об'єкт нерухомості, у зв'язку з чим змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Так, статею 657 ЦК України закріплені загальні вимоги щодо порядку укладення договорів купівлі-продажу нерухомості, а саме: договір нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. У випадку, якщо одна із сторін за договором ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд в порядку ч. 2 ст. 220 ЦК України може визнати такий договір дійсним в разі, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання цього договору. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень відповідача, вимоги до усіх істотних умов договору купівлі-продажу нерухомості додержані, крім цього відбулося повне його виконання - розрахунок за об'єкт нерухомості та фактична його передача та приймання позивачем, а тому суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу 47/100 частки групи інвентарних об'єктів дійсним та визнання права власності. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про підтримку свого позову в повному обсязі та прохання розглянути дану цивільну справу за його відсутністю. Відповідач в судове засідання, призначене на 05.06.2008 р. не з'явився, надавши суду заяву, згідно якої проти позову не заперечує і просить суд вирішити дану справу на його розсуд. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши всі надані докази, прийнявши до уваги пояснення відповідача, надані у попередньому судовому засіданні, прийшов до наступного. 18.02.2008 р. між [PERSON] та [PERSON]. було укладено договір купівлі-продажу 47/100 часток групи інвентарних товарів, розташованих за адресою: [ADDRESS]. При цьому в користування позивача перейшла лазня-пральня літ. «В» (з полупідвалом, входом у полупідвал, трьома ганками та балконом) загальною площею 299,0 кв. м, за наружним виміром - 431,9 кв. м. Відповідно до п. 4 вказаного договору купівлі-продажу продаж вчинено за 47 428,00 грн., які відповідачем отримані в повному обсязі, що підтверждується її показаннями у суді. Саме з 18.02.2008 р. позивачка користується вказаним об'ктом договору купівлі-продажу. Однак, у зв'язку з відмовою відповідача від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу 47/100 частки групи інвентарних об'єктів, позивач не має можливості провести державну реєстрацію свого права власності на вказаний об'єкт нерухомості, у зв'язку з чим змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Так, статею 657 ЦК України закріплені загальні вимоги щодо порядку укладення договорів купівлі-продажу нерухомості, а саме: договір нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. У випадку, якщо одна із сторін за договором ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд в порядку ч. 2 ст. 220 ЦК України може визнати такий договір дійсним в разі, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання цього договору. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень відповідача, вимоги до усіх істотних умов договору купівлі-продажу нерухомості додержані, крім цього відбулося повне його виконання - розрахунок за об'єкт нерухомості та фактична його передача та приймання позивачем, а тому суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-04 00:00:00

19.06.2006 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є його батьком. Він з 2006 року навчається в Краматорському технологічному технікумі на денному відділенні. Проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. До досягнення ним повноліття відповідач не сплачував аліменти на його утримання і до теперішнього часу не надає матеріальної допомоги в добровільному порядку. Відповідач більше нікому аліменти не сплачує. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісяця до закінчення навчання. В судове засідання позивач [PERSON]. не з'явився, надав суду заяву про слухання справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON]в судове засідання не з'явився, допитаний згідно окремого доручення. Позовні вимоги не визнав та пояснив, що приблизно один раз в 3-4 місяці через відділення «Приватбанку» добровільно перечислює гроші в середньому розмірі по 6 000 рублів на ім'я своєї колишньої дружини [PERSON]. на навчання та утримання свого сина [PERSON]. Він має нову сім'ю та неповнолітню дитину, яка знаходиться на його утриманні. Третя особа - [PERSON]. в судове засідання також не з'явилась, надала суду заяву про слухання справи в її відсутності, з позовними вимогами згодна. Дослідивши думки сторін, всебічно та об'єктивно вивчивши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 181 ч. 3 Сімейного кодексу України, за рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в долі від доходу його матері, батька. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. У відповідності з ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання й у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до закінчення ними навчання, але не більш ніж до досягнення 23-х років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до представленої копії свідоцтва про народження [PERSON]є батьком [PERSON], [INFO] народження (а.с.2). Як вибачається з довідки Краматорського технологічного технікуму, [PERSON]. дійсно являється студентом технікуму з 2006 року денного відділення (а.с.5). Згідно довідки ПП «Комунальник» [PERSON]проживає з матір'ю за [ADDRESS] (а.с.4). Згідно довідки Міської лікарні № 1 третьою особою [PERSON]. за період з 01.10.2007 року по 01.04.2008 року нарахована заробітна плата загальній сумі 10275 грн. (а.с.33). Згідно довідок ЗАТ КБ «Приватбанк» ніяких даних про грошові переводи на ім'я [PERSON]. [PERSON]. не існує. Таким чином, судом встановлено, що позивач продовжує навчання у вузі і відповідач у стані надавати йому матеріальну допомогу на його утримання в розмірі 1/4 частини заробітку щомісяця. Крім того, з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-04 00:00:00

07.04.2008 року позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з 07.10.2003 року знаходиться зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Від шлюбу з відповідачем має неповнолітнього сина [PERSON],[INFO] народження, що проживає з нею й перебуває на її утриманні. Відповідач на утримання сина в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, однак має таку можливість. Інших утримань по аліментам з нього не проводиться. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON]в твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги уточнила та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON]у розмірі ј частки від його доходу і до повноліття дитини, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлений про день слухання, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Суд визнає неявку відповідача неповажною та вважає за можливе розглянути справу у його відсутність та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши думку позивачки, яка не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, всебічно та об'єктивно вивчивши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. Позов підтверджується: копіями свідоцтва про одруження, свідоцтва про народження дитини. У судовому засіданні встановлено, що відповідач, будучи батьком неповнолітнього [PERSON],[INFO] народження, у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, хоча має таку можливість. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 Сімейного кодексу України, за рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в долі від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Таким чином, вимоги позивачки про стягнення аліментів у розмірі ј частки від доходу відповідача щомісячно на утримання сина є законними і підлягають задоволенню. Крім того, з відповідача слід стягнути витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 30 грн. та судовий збір в сумі 51 грн.

Outcome: approved