Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. В його обґрунтовування вказує, що з відповідачем вона полягала в фактичних шлюбних відносинах протягом двох років в період часу з 1997 року по 1999рік. Від сумісного життя мають сина [PERSON], [INFO]. Позивачка затверджує, що відповідач ухиляється від сплати аліментів, участі у вихованні дитини не бере, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, у тому числі і від утримання сина. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] проти позову заперечував, пояснив, що в осені 1999 року він потрапив у автомобільну аварію. Внаслідок чого отримав значні травми , тривалий час проходив лікування, а потім кожні півроку проходив реабілітацію, працював епізодично, в основному перебував на утримання батьків. Весь час з дні народження дитини і до сьогодні в добровільному порядку платить аліменти на утримання дитини. До літку 2007 року спілкувався з дитиною епізодично , оскільки цьому перешкоджала позивачка по справі. Останнім часом спілкується більше, регулярно дає гроші як дитині так і позивачці, сплачував навчання в школі. Затверджує, що він ні коли не ухилявся від виконання своїх батьківських обов'язків. Представник Служби у справах дітей, сім'ї та молоді Київської райради м. Сімферополя проти позову не заперечував, підтримав висновок Управління у справах дітей, сім'ї та молоді Київської райради м. Сімферополя від 25.05.2007року № 470/087-8, згідно якому, доцільне позбавлення [PERSON] батьківських прав, що відповідає інтересам дитини. Вислухавши позивачу, її представника .відповідача, його представника, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачка і відповідач полягали в фактичних шлюбних відносинах з 1997 по 1999рік. Від сумісного життя мають сина [PERSON], [INFO] народження. Після розпаду сім'ї син залишився проживати з матір'ю - позивачкою [PERSON]. В 1999 році [PERSON] потрапив у автомобільну аварію. Внаслідок чого отримав значні травми , тривалий час проходив лікування, а потім кожні півроку проходив реабілітацію, працював епізодично, в основному перебував на утримання батьків, але при цьому постійно сплачував аліменти на утримання сина в добровільному порядку, що підтвердили в судовому засідання батьки останнього - свідки [PERSON] та [PERSON]. Крім того, останні підтвердили той факт, що [PERSON] з літку 2007 року постійно спілкується з сином, цікавиться його досягненнями в навчанні, оплачує навчання в школі -гімназії № 3 м. Сімферополя. До цього часу спілкуватися з дитиною йому перешкоджала позивачка по справі. Відповідач надав до суду квитанції про сплату аліментів за березень та травень 2008 року, отримання яких позивачка по справі не заперечувала. Згідно ст. 157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішуються батьками спільно (ч.1) . Той з батьків, з ким проживає дитина, не має право перешкоджати тому з батьків, який проживає окремо, спілкуватися з дитиною і брати участь в його вихованні, якщо таке спілкування не заважає нормальному розвитку дитини (ч.3 ). Суд критично оцінює висновок Управління у справах дітей, оскільки воно носить формальний характер, ґрунтується на поясненнях позивачки, які не є об'єктивними. Виходячи з викладеного, суд не знаходить підстав до позбавлення батьківських прав [PERSON], передбачених ст.164 СК України. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття. Враховуючи доходи відповідача, якій постійного місця роботи не має, з слів останнього має приблизний доход 700-1000 грн. на місяць, суд приходить до висновку, що сума аліментів на сплату якої об'єктивно спроможний відповідач складає 350 грн. на місяць. На підставі викладеного, ст.,ст. 152.ч.1, 157, 164, 165, 180, 184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial