Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-11 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з вказаною заявою, яку мотивує тим, що з 30 червня 2005 року вона працювала на посаді оператора С-Будської районної газети «Знамя труда». Наказом від 7 березня 2008 року її було звільнено з роботи за ст.40 п.3 Кодексу законів про працю України за невиконання функціональних обов»язків. Вважає звільнення незаконним з слідуючих підстав: 1. 7 березня 2008 року вона цілий робочий день була на роботі і ніяких передумів про її звільнення не було. 11 березня вона вийшла на роботу і редактор [PERSON]сказала, що вона звільнена з роботи. Їй стало погано і їй викликали «швидку допомогу» , з 11 по 19 березня 2008 року вона була на лікарняному. 2. За весь час на займаній посаді до неї не застосовувались дисциплінарні стягнення, ніхто не вимагав від неї будь-яких пояснень. 3. Її звільнили з роботи без згоди профспілкової організації, членом якої вона є. В зв»язку з неправомірними діями відповідача їй завдана моральна шкода, яку вона оцінює в 5000 грн. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких вона зазнала внаслідок порушення її законних прав, а також значним погіршенням стану здоров»я. Крім цього, вона відчуває відчуття сорому перед членами своєї сім»ї, друзями, знайомими, а також втратила нормальні життєві стосунки. Просить поновити її на роботі в якості оператора С-Будської районної газети , стягнути зарплату за вимушений прогул, моральну шкоду в сумі 5000грн. та витрати на правову допомогу фахівця в області права 1000грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги змінила. В зв»язку з тим, що редакція газети «Знамя труда» поновила її на роботі і винесла наказ про виплату їй заробітної плати за вимушений прогул, вона відмовляється від позову про поновленні її на роботі і стягненні зарплати за вимушений прогул, просить стягнути моральну шкоду 5000грн. та витрати на правову допомогу 1000грн. Відповідач редактор С-Будської районної газети «Знамя труда» визнав позовні вимоги про поновленні на роботі і стягненні зарплати за вимушений прогул і надав суду наказ № 21 від 22 травня 2008 року яким був скасований наказ № 13 від 7 березня 2008 року про дисциплінарне стягнення, [PERSON] була поновлена на посаді оператора районної газети «Знамя труда» Головному бухгалтеру дана вказівка виплатити [PERSON]середню заробітну плату за час вимушеного прогулу. В частині стягнення моральної шкоди та відшкодування витрат на правову допомогу відповідач позов не визнає. Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення моральної шкоди та витрат на правову допомогу підлягають частковому задоволенню на підставі ст. 237-1 Кодексу законів про працю України та п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 з змінами та доповненнями від 25.05.2001р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з яких вбачається, що при наявності порушення прав -2- працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум…), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов»язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Суд вважає, що [PERSON] в зв»язку з незаконним звільненням зазнала моральних страждань, але життєві зв»язки не порушені. Позивачка [PERSON] вказує, що після звільнення в неї погіршився стан здоров»я, а саме: підвищився артеріальний тиск. Враховуючи ці обставини , суд вважає, що моральна шкода підлягає відшкодуванню в сумі 500грн. Що стосується відшкодування витрат за надання правової допомоги в сумі 1000грн., то суд вважає, що відшкодувати треба 400 грн., виходячи з того, що адміністрація відповідача до судового розгляду добровільно поновила позивачку на роботі і прийняла міри по виплаті зарплати за вимушений прогул.

Outcome: partial