Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON]., в якому просить суд усунути перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS], та забов'язати ТОВ „Абонент ХХІ” і відділ громадянства, міграції і реєстрації фізичних осіб Дніпровського РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області зняти відповідача з реєстрації в зазначеній квартирі. В обгрунтування своїх позовних вимог зазначає, що з відповідачем по справі знаходилася з 21.12.1996р. до 24.06.2003р. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Вказує, що 23.06.2000р. вона уклала з [PERSON]. договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS], який було посвідчено державним нотаріусом Гнєзділовою Л.В. та зареєстровано право власності на спірну квартиру в БТІ м.Дніпродзержинська 13.07.2000р. Вказує, що після припинення шлюбних відносин між сторонами, відповідач добровільно забрав свої особисті речі і з того часу не проживав у її квартирі. Між сторонами була домовленість, що відповідач залишає квартиру позивачці з донькою, однак до теперішнього часу відповідач відмовляється знятися з реєстрації у вищевказаній квартирі, не проводить сплату комунальних послуг, а також реєстрація відповідача спричинює позивачці перешкоди у користуванні та розпорядженні власним майном. Відповідачі по справі позовні вимоги позивачки не визнав у повному обсязі та подав до суду зустрічну позовну заяву, в якій просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири за адресою пр.Металургів 8-23 і визначити порядок користування спільною власністю. Також просить суд поновити строк позовної давності для звернення у зв'язку з пропуском строку по поважним причинам. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 21.12.1996р. по 24.06.2003р., в період подружнього життя сторонами була придбана квартира за адресою [ADDRESS], однак спірна квартира була оформлена за договором купівлі-продажу на [PERSON] У зв'язку з чим вважає, що спірна квартира, яка була придбана в період шлюбу, належить сторонам на праві спільної сумісної власності. Вказує, що після розлучення з [PERSON] він постійно намагався вирішити питання про розділ квартири мирним шляхом, [PERSON] погоджувалась з його пропозицією, але постійно відкладала нотаріальне оформлення. Далі відповідачка запропонувала оформити нотаріально його подружню частку квартири і посвідчити договір дарування на їх неповнолітню доньку, з чим він також був згоден, однак [PERSON] знову відкладала нотаріальне оформлення посилаючись на постійну зайнятість. А через декілька місяців після закінчення трирічного строку після розірвання шлюбу [PERSON] звернулася до нього з позовом про усунення перешкод у користуванні квартирою, в якому заперечує його право власності на 1/2 частку спірної квартири. Звертає увагу суду на той факт, що він також часто знаходився у відрядженнях в зв'язку з чим був позбавлений можливості оформити документи на квартиру. Третя особа про справі - відділ громадянства і реєстрації фізичних осіб Дніпровського РВ про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явився, однак направив в адресу суду заяву з проханням розглянути справу у відсутність їх представника. Третя особа про справі - ТОВ „Абонент ХХІ” про час і місце судового засідання повідомлено належним чином, в судове засідання не з'явився, однак направив в адресу суду заяву з проханням розглянути справу у відсутність їх представника. Позивачка у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягає на задоволенні позову не заперечує проти розгляду справи у відсутність представників третіх осіб. Заперечує проти зустрічної позовної заяви [PERSON]., не визнає його позовні вимоги. Враховуючи вищенаведене, а також вимоги ч.2 ст.158 та ч.4 ст.169 ЦПК України, суд зі згоди сторін вважає можливим розглядати справи у відсутність третіх осіб і ухвалення рішення. На підтвердження своїх позовних вимог позивачкою по справі були надані докази щодо виниклих спірних правовідносин, а саме: свідоцтво про народження, свідоцтво про розірвання шлюбу, довідки про заборгованість; довідка з міста проживання, копія договору купівлі-продажу; копія технічного паспорту. На підтвердження заявлених вимог у зустрічній позовній заяві відповідачем по справі були надані докази, які суд визнав допустимими, достовірними, а також належними до виниклих спірних правовідносин, а саме: копія паспорту; довідка з міста роботи; копія договору купівлі-продажу; копія технічного паспорту; витяги з БТІ. Вислухавши пояснення сторін, з'ясувавши позиції сторін та вивчивши надані до суду письмові докази, при розгляді справи судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідні до них правовідносини: Позивачка по справі - [PERSON] перебуваючи у шлюбних стосунках з [PERSON]. на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 23.06.2000 року придбала у [PERSON]двохкімнатну квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS], реєстровий номер №21497. У наступний час в квартирі по [ADDRESS] зареєстровані сторони по справі [PERSON] і [PERSON]. та їх неповнолітня донька [PERSON], що підтверджується довідкою з міста проживання ТОВ «Інфо-ком» від 24.07.2006р. Також відповідно до копії паспорта [PERSON]. з 27.03.2001р. приписаний в м.Дніпродзержинськ по пр.Металургів 8-23. 24.06.2003р. сторони розірвали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, і з того часу відповідач [PERSON]. у спірній квартирі не проживає. Згідно технічного паспорту на квартиру за адресою [ADDRESS] , зазначена квартира розташована на 6 поверсі 9-верхового будинку та складається з двох ізольованих кімнат, у тому числі 1-а кімната - 11,6 кв.м, 2-а кімната - 17.1 кв.м, загальна площа квартири 49,2 кв.м. Виходячи з довідок ВАТ «ДМК» [PERSON]., останній працював в автотранспортному цеху водієм і в період з січня 2003р. по лютий 2005р. знаходився у відрядженнях 86 разів - 194 дня. У період з березня 2005р. по лютий 2007р. обслуговував генерального директора по загальним питанням і знаходився у відрядженнях 6 разів - 11 днів. Таким чином суд вважає доведеним факт належності [PERSON]. на праві приватної спільної сумісної власності 1/2 частини квартири за адресою [ADDRESS], що була придбана [PERSON] в період шлюбу. Приймаючи до уваги вищезазначені обставини, позовні вимоги [PERSON] суперечать вимогам закону і створюють [PERSON]. перешкоди в користуванні і розпорядженні належної йому на праві приватної спільної часткової власності 1/2 частки квартири по [ADDRESS], в зв'язку з чим позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. Позовні вимоги [PERSON]. суд визнає обґрунтованими і підлягаючими задоволенню, а також враховуючими інтереси неповнолітньої доньки [PERSON], яка зареєстрована та проживає у спірній квартирі разом з матір'ю [PERSON] знаходячись на її утриманні, так при виділенні [PERSON]. у користування меншої кімнати площею 11,6 кв.м не порушуються права та інтереси позивачки і її неповнолітньої дитини, яка не є співвласником спірної квартири. Приходячи до вищезазначеного висновку суд виходив з наступного: Відповідно ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині і чоловіку на праві приватної спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності. Згідно ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У відповідності зі ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.3 ст.358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. На підставі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним право користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved