overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-20 00:00:00

Прокурор Бериславського району в інтересах [PERSON]звернувся до суду з позовом до ТОВ «М і Дюма» про дострокове розірвання договору оренди землі, посилаючись на те, що згідно договору оренди землі від 05.10.2006 року [PERSON]передав свою земельну ділянку в оренду ТОВ „М і Дюма” за умови сплати щорічної орендної плати в розмірі 1,5% від грошової оцінки земельної ділянки за один повний пай в натуральній формі. Розрахунки здійснюються щорічно після збору врожаю, але не пізніше 01 грудня поточного року. Станом на травень 2008 року у ТОВ „М і Дюма” перед позивачем заборгованість по орендній платі. На прохання про добровільну сплату боргу відповідач не реагує, виконувати в повному обсязі умови договору відмовляється. Позивач просить достроково розірвати договір оренди землі з ТОВ „М і Дюма” у зв'язку з невиконанням орендарем істотних умов договору. Прокурор в судовому засіданні на задоволені позовних вимог наполягав. Відповідач у судове засідання не з'явився і суд визнав за можливе розглянути справу без його участі відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України. Відповідач надав заперечення в якому позов не визнав, суду пояснив що в 2007 році внаслідок форс-мажорних обставин, які виникли під впливом погодних умов, ТОВ «М і Дюма» не зібрало врожай, не отримало прибуток, через що не змогли розрахуватись з орендодавцями. Підтвердженням форс-мажорних обставин є висновок Торгово-промислової палати України від 17.07.2007 року № 2940/05-4. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON]є власником земельної ділянки розміром 4,81 га (а.с. 6), 05 жовтня 2006 року [PERSON], виступаючи орендодавцем, уклав договір оренди належної йому на праві приватної власності земельної ділянки з ТОВ «М і Дюма» ( а.с. 6-11). Відповідно до п. 9 Договору, до 01 грудня кожного року орендар зобов'язаний сплачувати орендну плату, визначену у договорі, яка сплачується в розмірі 1,5% від грошової оцінки земельної ділянки. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до договору. Як вбачається з відзиву на позов відповідач не заперечує факт наявності заборгованості по орендній платі, отже існує істотне порушення умов договору. Посилання відповідача про неможливість сплати орендної плати в зв'язку з форс-мажорними обставинами, які підтверджені висновком Торгово-промислової палати України, не приймаються судом до уваги в зв'язку з тим, що згідно п. «г» п.п. 18.2.1 п. 18.2 ст. 18 Закону України Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» підлягає списанню податковий борг юридичних осіб, що виник внаслідок форс-мажорних обставин. Відповідно до ст. 24 Закону України „Про оренду землі”, орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до ст. 35 Закону України „Про оренду землі”, спори, пов'язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та [PERSON], посилаючись на те, що 23 вересня 2006 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину- доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через взаємне непорозуміння. Шлюбні відносини припинили з червня 2007 року. Спільне господарство з відповідачем не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. Спору про поділ майна не має. Позивачка в судовому засіданні на позові наполягала, посилаючись на викладене в позові. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 вересня 2006 року (а.с.7). Спільне життя не склалося. Спільне господарство не ведеться, сім'я розпалася, шлюб існує формально. Кожен живе своїм життям.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-20 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документу посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON]- дядько малолітніх: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на вихованні у її прийомній сім»ї. Оформити спадщину дітям не можливо, в зв”язку з тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку оформлено на ім”я [PERSON], але в свідоцтві про народження та свідоцтві про смерть померлий значиться як [PERSON]. Так як в адміністративному порядку неможливо вирішити питання внесення змін, тому змушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Вказаний факт заявниця просить встановити суд з тією метою, що вона бажає реалізувати право отримання спадщини по закону на ім.»я дітей, підтримавши свої вимоги у судовому засіданні у повному обсязі. Представник Державної нотаріальної контори в Новоукраїнському районі в зал судового засідання не з”явився, заперечень, щодо заяви не надходило. Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Заявниця звернулася до суду із заявою в інтересах малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на вихованні у її прийомній сім»ї, згідно розпорядження голови Новоукраїнської РДА від 04 листопада 2005 року (а.с.12) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - Державного акту на право власності на земельну ділянку, який видано на ім”я [PERSON] -, але в свідоцтві про народження та свідоцтві про смерть померлий значиться як [PERSON]. Як вбачається із осбистих документів поданих заявницею на ім.»я [INFO], записано дядька дітей - [PERSON]. Згідно виписки із по господарської книги виданої Комишуватською с\радою [PERSON] на ім.»я якого видано Державний акт на право приватної власності на землю та [PERSON] є однією і тією ж особою. Враховуючи встановлені обставини та аналізуючи докази по справі, суд вважає за необхідне встановити факт належності правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку площею 3.23 га , який видано на ім”я [PERSON] Комишуватською сільрадою 20 вересня 2001 року належить [PERSON], який помер [INFO]. Зазначений факт має юридичне значення і підлягає встановленню для реалізації заявницею права на отримання спадщини дітьми, які залишилися без батьківського піклування та знаходяться на вихованні у її прийомній сім»ї,.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-20 00:00:00

Позивачка звернулася з даним позовом до суду до відповідача посилаючись на те, що 04 червня 1988 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано в Василіківській сільській раді Онуфріївського району Кіровоградської області, актовий запис №4, від якого мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося в зв”язку з тим, що вони мають різні погляди на життя, в зв”зку з чим виникали сварки і тому вони припинили шлюбні відносини і проживають окремо, тому позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, підтримавши позовні вимоги у судовому засіданні у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, у встановленому законом порядку був повідомлений про час розгляду справи, заперечень, щодо позову не надав. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини. 04 червня 1988 року між сторонами зареєстровано в Васильківській сільській раді Онуфріївського району Кіровоградської області, актовий запис №4. Від подружнього життя сторони по справі мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Шлюб укладено сторонами вперше. Однак, шлюб фактично розпався через сварки між подружжям, що виникають на побутовому рівні. Проте внаслідок систематичності конфліктів, які виникають між сторонами позивачка втратила почуття поваги і любові до відповідача та вважає подальше сумісне проживання з неможливе, так як протягом останніх п»яти місяців спільно не проживають. Примирення між сторонами неможливе. Згідно ч.3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка а тому, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання і збереження сім”ї стали неможливими і суперечить інтересам сторін. Приймаючи до уваги, що шлюб зареєстровано сторонами вперше із відповідача підлягає стягненню в дохід держави держмито за реєстрацію розірвання шлюбу в сумі 17 гривень, звільнивши від сплати позивачку на утриманні якої знаходяться неповнолітні діти.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-20 00:00:00

У березні 2008 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], посилаючись на те, що з листопада 2004 р. спільне проживання з відповідачкою однією сім'єю припинено. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе через втрату почуттів, що колись спонукали до укладення шлюбу. Наслідком стало виникнення сварок і суперечок, що негативно впливають на сторін даної справи. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримав і пояснив, що причиною припинення шлюбних відносин стали сімейні сварки, які систематично виникали між ним та відповідачкою. З листопада 2004 р. сторони припинили сумісне проживання і до цього часу проживають окремо. Заперечує можливість примирення і просить розірвати шлюб. Відповідачка проти позову заперечувала і пояснила суду, що сторони дійсно не проживають разом тривалий час, проте вважає наявні непорозуміння з позивачем тимчасовими. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2 квітня 1976 року. З листопада 2004 р. сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет, не підтримують шлюбних стосунків. Доводи відповідачки про те, що непорозуміння з позивачем мають тимчасовий характер, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Із заявою про надання строку для примирення сторін відповідачка до суду не зверталася. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Витрати, пов'язані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАЦС, суд вважає за необхідне покласти на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-20 00:00:00

КП " Бахмачтепломережі " звернулося до суду з позовом до [PERSON]про стягнення заборгованності за надані послуги за опалення в сумі 1008 гривень 20 коп., вказуючи на те, що між КП « Бахмачтепломережі «та [PERSON] був укладений договір № 174 від 02.12.2005 року про надання послуг з теплопостачання. Згідно даного договору позивач зобов"язаний надавати послуги, а відповідачі своєчасно проводити оплату за надані послуги. Але відповідачка в порушення умов договору не проводила своєчасно оплату за надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 01.05.2007 року по 01.04.2008 року в розмірі 1008, 20 грн. У судове засідання представник позивача Сахно Олександра Павлівна не з»явилася в матеріалах справи мається заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася з невідомих суду причин, про розгляд справи була повідомлена в установленому порядку, про що свідчить поштова кореспонденція. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Як встановлено матеріалами справи 02 грудня 2005 року між позивачем та відповідачкою було укладено договір № 174 про надання послуг теплопостачання. Згідно умов цього договору відповідач зобов'язаний у встановлений договором строк - не пізніше ніж 10 числа наступного за розрахунковим місяця, оплачувати надані послуги. Згідно довідки Бахмацької ЖЕУ( ЖКО) [PERSON]проживає за адресою [ADDRESS], і фактично являється споживачем послуг КП « Бахмачтепломережі». Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 526 ЦК України вказує, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до розрахунку борг відповідача по комунальним послугам за опалення в період з 01.05.2007 року по 01.04. 2008 року складає 1008, 20 грн. Суд вважає, що дана сума і підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-20 00:00:00

23.04.2008 року [PERSON] звернувся в суд з заявою "Про визначення додаткового строку для прийняття спадщини" зазначивши в заяві, що [INFO]помер його батько [PERSON], який постійно проживав і був зареєстрований в с. Райгород Немирівського району. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з грошових вкладів з відповідними відсотками та компенсаційними нарахуваннями, які зберігаються в Немирівському відділенні Ощадного банку України на рахунках № [NUMBER], [NUMBER][NUMBER]. Він є спадкоємцем за заповітом. В даний час він звернувся в нотаріальну контору маючи намір оформити правовстановлюючі документи на спадкове майно, але отримав відмову, оскільки з набранням чинності нового Цивільного кодексу України залишилась лише одна дія яка свідчить про прийняття спадщини подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини. Про зміну законодавства він не знав вважав, що прийняв спадщину вступивши в управління та володіння спадковим майном. Оскільки 6-ти місячний строк для подання заяви закінчився то він змушений звернутись з заявою про продовження терміну на подачу заяви про прийняття спадщини. 6-ти місячний строк він пропустив з поважної причини, яку зазначив вище, тому просить його заяву задовільнити. В судовому засіданні [PERSON] підтримав свою заяву з зазначених в ній підстав , просить її задовільнити. Представник Райгородської сільської ради Ковальчук Т.Л. в судовому засіданні позов визнала вважає, що є підстави надати [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини яка залишилась після смерті його батька [PERSON] З заповіту від 24.11.2004 року видно, що [PERSON]. на випадок своєї смерті заповів все своє майно [PERSON] З свідоцтва про смерть [NUMBER]від 15.12.2004 року вбачається, що [PERSON]. помер [INFO] Суд вислухавши доводи позивача, представника відповідача дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовільнити так-як [PERSON] пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, про зміни законодавства він не знав, а також як спадкоємець має право на спадщину за заповітом на майно померлого [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-20 00:00:00

07.03.2008 року до суду надійшла заява Головного лікаря Комунальної установи «Обласна психіатрична лікарня» Паталах Ф.В. про госпіталізацію в психіатричну лікарню в примусовому порядку [PERSON]. В обґрунтування заявник вказує, що [PERSON], 04.09.1984 року народження, що мешкає [ADDRESS] з лютого 2008 року перестала спілкуватися з рідними, розібрала в квартирі електричні розетки, та заліпила їх пластиліном, на включену лампу повісила рушник, що мало не спричинило пожежу, перерізала дріт кабельного телебачення, поряд з яким був кабель високої напруги і також заліпила місце його виходу пластиліном. В зв'язку з такою поведінкою 04.03.2008 р.[PERSON] було госпіталізовано до Обласної психіатричної лікарні в примусовому порядку. 05.03.2008 року[PERSON] було оглянуто комісією лікарів-психіатрів КУ «Обласна психіатрична лікарня», яка прийняла рішення, що хвора страждає на гострий поліморфний психотичний розлад з маячно-субступорозним станом. В наслідок психічних розладів являє потенційну соціальну небезпеку для себе і оточуючих, тому госпіталізація її в психіатричну лікарню в примусовому порядку була доцільною. Суд, вислухавши думку прокурора, який вважає що заява не підлягає задоволенню, оскільки не доведена хвороба [PERSON], думку [PERSON], яка не вважає себе хворою, думку лікаря, представника [PERSON], вважаючих заяву такою, що необхідно задовольнити, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» - особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Згідно висновку комісії лікарів психіатрів КУ «Обласна психіатрична лікарня» від 05.03.2008 року [PERSON] має діагноз: гострий поліморфний психотичний розлад з маячно-субступорозним станом, внаслідок чого потребує примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні (м.Запоріжжя, вул. Сєдова, 6) в примусовому порядку. Таким чином наявність хвороби [PERSON] знайшла підтвердження у судовому засіданні, думка [PERSON] щодо відсутності у неї хвороби суд вважає як відсутність критичного ставлення [PERSON] до свого стану здоров'я. Суд, аналізуючи і оцінюючи докази по справі, приходить до висновку, що вони достовірні, допустимі, повністю підтверджують законність, обґрунтованість вимог, що висуває заявник. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-20 00:00:00

13.03.2008 року до суду надійшла заява Головного лікаря Комунальної установи «Обласна психіатрична лікарня» Паталах Ф.В. про госпіталізацію психіатричну лікарню в примусовому порядку [PERSON]. В обґрунтування заявник вказує, що [PERSON], [INFO], що мешкає [ADDRESS], двічі знаходилась на лікуванні у психіатричному стаціонарі: у 2006 році у м.Пітербург, у 2007 році у серпні у Молочанській психіатричній лікарні з діагнозом: «Шизофреноподібний розлад внаслідок резідуально органічного пошкодження ЦНС». Як стало відомо від матері хворої [PERSON], стан погіршився в березні 2008 року: стала роздратована, агресивна, вигоняє батьків з дому, б'є матір, посуд, меблю. В зв'язку з такою поведінкою була оглянута 11.03.2008 року районним психіатром Квітковськой І.М., яка після огляду хворої прийняла рішення щодо госпіталізації [PERSON] в психіатричну лікарню, надавши направлення. У супроводі матері хвора була доставлена у диспансер КУ «Обласна психіатрична лікарня» ЗОС, де була оглянута лікарем Сажевським І.І., після чого доставлена у приймальне відділення психіатричної лікарні 11.03.2008 р. Після огляду чергового лікаря Козик Ж.Б., яка підтвердила хворобливий стан [PERSON], її було госпіталізовано до лікарні у примусовому порядку 11.03.2008 р. 12.03.2008 року хвора [PERSON] було оглянута комісією лікарів-психіатрів КУ «Обласна психіатрична лікарня» ЗОС, яка прийняла рішення, що хвора страждає на шизофреноподібним розладом внаслідок резідуально-органічного пошкодження ЦНС. У зв'язку з психічним розладом являє потенційну небезпеку для себе та оточуючих, тому госпіталізація її у психіатричну лікарню (м.Запоріжжя, вул. Оріхівське шоссе, 10-а) у примусовому порядку була доцільною. Суд, вислухавши думку прокурора, який вважає що заява не підлягає задоволенню, думку [PERSON] яка не вважає себе хворою, думку лікаря, представника психіатричного закладу, вважаючих заяву такою, що не підлягає задоволенню, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» - особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Згідно висновку комісії лікарів психіатрів КУ «Обласна психіатрична лікарня» від 12.03.2008 року [PERSON] має діагноз: шизофреноподібним розладом внаслідок резідуально-органічного пошкодження ЦНС, внаслідок чого потребує примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні (м.Запоріжжя, вул. Оріхівське шоссе, 10-а) в примусовому порядку. Однак, у судовому засіданні представник психіатррчного закладу та лікар-психіатр зазначили, що [PERSON] пройшла курс лікування, знаходиться у стані ремісії та готова до виписки, тому не потребує подальшого лікування. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу за спожиту електричну енергію, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач п&acute;ять разів у своєму будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS], підключав електроенергію поза лічильником і споживав її без приладів обліку при цьому спричинив позивачеві матеріальну шкоду на суму 6754 гривні 98 копійок, яку позивач у позовній заяві та судовому засіданні просить стягнути з відповідача. У судовому засіданні відповідач [PERSON]. позов визнав повністю, згоден платити завдані ним збитки та судові витрати. Розглянувши обставини справи, вислухавши пояснення сторін суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог у повному обсязі, оскільки позивач поставив відповідачеві електричну енергію, що підтверджується матеріалами справи. Відповідач своїх зобов&cent;язань по сплаті спожитої електричної енергії не виконав і відповідно до вимог ст. 623 ЦК України зобов&cent;язаний відшкодувати позивачеві завдані ним збитки. На підставі ст. 623, 714 ЦК України, ст. 10, 11,60, 62, 224-228 ЦПК України, -

Outcome: approved