Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-23 00:00:00

Позивачка просить виділити їй і малолітньому сину у користування окреме жиле приміщення у вигляді кімнати площею 19 кв.м в квартирі [ADDRESS] і змінити договір найму в даній частині; Позовні вимоги мотивувала тим, що вона з сином веде окреме господарство, з відповідачами вже не є членами однієї сім»ї, вона згодна на зменшення належної їй і синові жилої площі, бажає регулярно сплачувати за виділене їй житло оскільки за всю квартиру платити не має змоги, і виникла велика заборгованість з комунальних платежів через несплату їх відповідачами, крім того вона бажає здійснити ремонт у своїх кімнаті. Відповідачі позов визнали частково, не оспорюють право проживання у квартирі сина позивачки, але вважають, що при розподілі жилої площі він має право на частку матері, що кожен з них має право на зайняття 1\4 частки квартири, оскільки також може створити сім»ю і народити дітей. Третя особа МКП „Жил сервіс” проти позову не заперечує. Позов підлягає задоволенню з таких підстав: Відповідно до довідки ДУ - 2 МКП „Жилсервіс”, ордеру на зайняття квартири, плану- схеми квартири встановлено наступне: Квартира [ADDRESS] перебуває у комунальній власності; надана для заселення [PERSON] на сім»ю з 4 осіб (дружина і троє дітей- сторони у справі) в 1992 році; на даний час в квартирі проживають постійно позивачка, її малолітній син, відповідачі. Наймач жилого приміщення [PERSON] з квартири виписаний в 2005р, в квартирі не проживає. Проти проживання в квартирі малолітнього сина позивачки сторони не заперечують, і крім того відповідно до ст.64 ЖКУ неповнолітні діти вселяються на жилу площу батьків без згоди інших членів сім»ї. Відповідно до ст.63, 64 ЖК України наймач жилого приміщення і члени його сім»ї, мають рівні права по користуванню жилим приміщенням. Таким чином, встановлено, що на даний час право на користування жилим приміщенням мають 5 осіб: позивачка і її малолітня дитина, брат, сестра позивачки і їх мати; права вказаних осіб на житло рівні. Ствердження відповідачів стосовно обмежених прав сина позивачки не відповідають вимогам закону, тому не можуть бути прийняті до уваги. Також не можуть бути прийняті до уваги посилання відповідачів на ймовірне створення ними сімей і народження дітей у майбутньому, оскільки суд приймає до уваги наявні правовідносини, а не ті, які можуть виникнути у майбутньому. Квартира має 4 ізольовані жилі кімнати площею 12,1 кв.м , 19,0 кв.м, 11,4 кв.м, 11,3 кв.м. Таким чином на кожного мешканця квартири припадає по 10,76 кв.м. Позивачка в даний час займає дві кімнати 11,4 і 11,3 кв. м, відповідач [PERSON]- кімнату 12,1 кв.м, відповідачі [PERSON] і [PERSON] - кімнату 19,0 кв.м, на яку претендує позивачка. Сторони не заперечують, що такий порядок користування тимчасовий, вимушений- щоб надати дитині окрему кімнату для занять. Надання позивачці і її дитині однієї жилою кімнати площею 19,0 кв.м ніяк не порушить житлових прав інших членів сім»ї, яким при такому порядку користування буде виділено три кімнати; розмір виділеної позивачці кімнати несуттєво менший від належної їм жилої площі, і на таке зменшення позивачка згодна. Крім того, суд враховує як обставину поважну те, що позивачка має намір окремо сплачувати комунальні послуги, здійснювати ремонт і догляд за окремим приміщенням, і що між сторонами не досягнуто згоду стосовно оплати комунальних платежів, що сторони не проживають однієї сімєю. Відповідно до ст. 103,104 ЖК України кожен з членів сім»ї має право вимагати укладення з ним окремого договору найму на окреме займане жиле приміщення. Відповідно до ст..63 ЖК України для проживання може бути виділено окреме ізольоване жиле приміщення, що відповідає жилим нормам і технічним вимогам. Тому, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд вважає можливим внести зміни до договору найму жилого приміщення і визначити порядок користування ним, задовольнивши позов у повному розмірі. На підставі ст.63, 64, 103, 104 ЖК України,

Outcome: approved