Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-24 00:00:00

1 червня 2005 року відповідачкою [PERSON] була придбана квартира [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу вказаної квартири посвідчений приватним нотаріусом Антрацитівського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON] 1 червня 2005 року та зареєстрований у реєстрі за № 335. 18 жовтня 2007 року рішенням виконавчого комітету Іванівської селищної ради Антрацитівського району Луганської області № 204 відповідачці був наданий дозвіл на проведення капітального ремонту приміщення з перебудовою під магазин в [ADDRESS] та благоустрою прилеглої території. Відповідно до цього дозволу вищевказана квартира [ADDRESS] була переобладнана відповідачкою в нежитлову будівлю - магазин. 1 лютого 2008 року між сторонами був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого вона продала, а подружжя [INFO] купили вказане нежитлове приміщення (магазин) - А, загальною площею 45.3 кв.м, який складається з торгівельного залу площею 32.7 кв.м, підсобного приміщення площею 8.0 кв.м та кладової площею 4.6 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. При укладенні договору купівлі-продажу нерухомого майна нами було погоджено всі істотні умови купівлі-продажу. Зокрема, щодо ціни, передачі майна у власність, оформлення договору в нотаріальній конторі тощо. 1 лютого 2008 року позивачі заплатили [PERSON] готівкою 13450 грн., що підтверджується її розпискою. Відповідачка передала їм ключі від приміщення і всі правовстановлюючі документи та взяла на себе обов'язок оформити договір купівлі-продажу нотаріально у термін до 1 травня 2008 року, мотивуючи це тим, що необхідно до оформити деякі документи. Проте до теперішнього часу відповідачка не здійснила дій щодо оформлення нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, в зв'язку з чим подружжя [INFO] змушени звернутися до суду з даним позовом, оскільки їм відомо, що на час укладення договору купівлі-продажу з відповідачкою спірне нерухоме майно у спорі, під заставою і забороною (арештом) не перебувало, тобто вони є добросовісним покупцем і власником цього нежитлового приміщення, але вимушени звернутися до суду із позовом про визнання за ними права власності на нерухоме майно з метою захисту свого права на нього. У судовому засіданні позивачи позов підтримують, відповідачка позов визнала, третя особа -[PERSON] позов визнав, просить розглянути справу без його представника. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, тому що сукупність добутих у суді доказів вірогідно підтверджує його законність і обґрунтованість. Судом установлено, що дійсно, 1 червня 2005 року відповідачкою [PERSON] була придбана квартира [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу вказаної квартири посвідчений приватним нотаріусом Антрацитівського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON] 1 червня 2005 року та зареєстрований у реєстрі за № 335 (а.с.14 - 16). 18 жовтня 2007 року рішенням виконавчого комітету Іванівської селищної ради Антрацитівського району Луганської області № 204 відповідачці був наданий дозвіл на проведення капітального ремонту приміщення з перебудовою під магазин в [ADDRESS] та благоустрою прилеглої території (а.с.13). Відповідно до цього дозволу вищевказана квартира [ADDRESS] була переобладнана відповідачкою в нежитлову будівлю - магазин (а.с.17). 1 лютого 2008 року між сторонами був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого вона продала, а подружжя [INFO] купили вказане нежитлове приміщення (магазин) - А, загальною площею 45.3 кв.м, який складається з торгівельного залу площею 32.7 кв.м, підсобного приміщення площею 8.0 кв.м та кладової площею 4.6 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. При укладенні договору купівлі-продажу нерухомого майна нами було погоджено всі істотні умови купівлі-продажу. Зокрема, щодо ціни, передачі майна у власність, оформлення договору в нотаріальній конторі тощо. 1 лютого 2008 року позивачі заплатили [PERSON] готівкою 13450 грн., що підтверджується її розпискою (а.с.8). Згідно ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне чи часткове виконання договору, але одна зі сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Оскiльки сторони досягли згоди усiх iстотних умов договору, вiдбулося часткове виконання договiрних зобов'язань, є пiдстави вважати вчинений правочин таким, що створює правовi наслiдки для обох сторiн, тобто таким, що вiдбувся. Вiдповiдно до ст.328 ЦК України право власностi набувається на пiдставах, що не забороненi законом, зокрема iз правочинiв - договорiв тощо. Право власностi вважається набутим правомiрно, якщо iнше прямо не випливає iз закону або незаконнiсть набуття права власностi не встановлена судом (ст.49 Закону України «Про власнiсть». Вiдповiдно до вимог ст.ст. 386,392 ЦК України визнання права власностi є однiєю iз форм захисту прав власника на майно у випадках, коли його право власностi не визнається. На підставі викладеного,

Outcome: approved