overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-22 00:00:00

Тернопільське ОКПТМ “Тернопільтеплокомуненерго” пред”явило позов до [PERSON]про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію. Позивач посилається на те, що забезпечує квартиру, належну відповідачу, площею 50.7 кв.м. теплоенергією, за що остання повинна вносити щомісячно відповідну плату. Проте, починаючи з листопада 2003 року відповідачка не вносить плату за теплоенергію, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 01.03.08 р. в сумі 1217.08 грн., добровільно яку погасити не хоче. В судовому засіданні представник позивача Дембіцька С.М. підтримала позовні вимоги та просила стягнути з відповідачки 1217.08 грн. боргу. Відповідачка в судове засідання не з”явилася, однак належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст.ст. 67, 68 ЖК України наймач (власник) житлового приміщення за надані комунальні послуги зобов”язаний щомісячно вносити відповідну плату за затвердженими у встановленому порядку тарифами. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачкою 09.12.2003 року укладено договір про надання послуг з центрального опалення та гарячого водопостачання квартири в [ADDRESS] загальною площею 50.7 кв.м., що стверджується договором від 09.12.2003 року (а.с.6). Між сторонами 9.12.2003 р. укладено договір №55 про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги (а.с.5). Відповідно до якого, позивачем надано розстрочку відповідачці у погашенні заборгованості за комунальні послуги, що утворилася станом на 01.11.2003 року на суму 1317.39 грн. терміном на п”ять років. Відповідачка умов договору не виконала та заборгувала позивачу за надані комунальні послуги 1217.08 грн., що стверджується розрахунком заборгованості (а.с.4). На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-22 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося в силу психологічної несумісності, останні шість місяців вони мешкають окремо. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, наполягає на розірванні шлюбу, заявивши, що примирення і збереження сім”ї з відповідачкою неможливе. Відповідачка на розірвання шлюбу згодна, пояснивши, що чоловік в даний час проживає з іншою жінкою , що і є причиною припинення ними шлюбних стосунків. Відповідно до ст. ст. 130, 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд у попередньому судовому засіданні за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 лютого 1993 року. Мають одну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] року народження. Як видно з пояснень сторін, спільне життя у них не склалося, з жовтня 2007 року сторони припинили сумісне проживання, ведення спільного господарства та шлюбні відносини і поновлювати їх не мають наміру, позивач проживає з іншою жінкою. За таких обставин суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. Сплату державного мита при реєстрації розірвання шлюбу позивач просить покласти на нього. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-22 00:00:00

18 березня 2008 року до суду звернувся прокурор в інтересах [PERSON] з позовом до ТОВ АФ «Краєвид» про відшкодування збитків за період безоплатного користування землею в сумі 272,15 грн. та звільнення земельної ділянки, зазначивши, що в 2007 році ТОВ АФ «Краєвид» без укладення договору оренди використовувало належну [PERSON] земельну ділянку, не виплатило орендної плати, чим завдало позивачу шкоди. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила розглянути справу без її участі. У судове засідання відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення йому повістки. Відповідач не направив до суду заяву про відкладення розгляду справи. Суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами про права і взаємовідносини сторін, так як позивач погодився на такий розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, дослідивши добуті докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку передбачених законодавством України і договором оренди землі. Відповідно до п. Ґ ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом відшкодування заподіяних збитків. Стаття 156 ЗК України передбачає тимчасове зайняття сільськогосподарських угідь як одну з підстав відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам. В судовому засіданні встановлено, що 06 серпня 2007 року було визнано вину [PERSON]в скоєнні ним правопорушення, передбаченого ст. 531 К України про АП, накладено на нього, як директора ТОВ АФ «Краєвид», стягнення у виді штрафу. Постанова від 06 серпня 2007 р. підтверджує факт самовільного зайняття та використання в 2007 році підприємством ТОВ АФ «Краєвид» земельної ділянки позивача. З письмових пояснень директора ТОВ АФ «Краєвид» [PERSON]та бухгалтера [PERSON], видно, що письмовий договір оренди землі з позивачем не укладався. Суд не погоджується з доводами відповідача про те, що через відсутність договору між позивачем та ТОВ АФ «Краєвид», останній не має підстав для здійснення оплати за користування землею. Відповідно до довідки ТОВ АФ «Краєвид» орендна плата за користування земельною ділянкою в 2007 р. складає 272,15 грн. Суд визнає достатнім та достовірним доказом розрахунок заборгованості по орендній платі, оскільки він проведений відповідно до чинного законодавства, відповідає фактичним обставинам даної справи. За таких обставин стягненню на користь позивача підлягає сума заборгованості по орендній платі, яка зазначена в розрахунку. З відповідача підлягає стягненню державне мито на користь держави в розмірі 51 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЗК України передбачено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-22 00:00:00

18 березня 2008 року до суду звернувся прокурор в інтересах [PERSON] з позовом до ТОВ АФ «Краєвид» про відшкодування збитків за період безоплатного користування землею в сумі 272,15 грн. та звільнення земельної ділянки, зазначивши, що в 2007 році ТОВ АФ «Краєвид» без укладення договору оренди використовувало належну [PERSON]земельну ділянку, не виплатило орендної плати, чим завдало позивачу шкоди. [PERSON]в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив розглянути справу без його участі. У судове засідання відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення йому повістки. Відповідач не направив до суду заяву про відкладення розгляду справи. Суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами про права і взаємовідносини сторін, так як позивач погодився на такий розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, дослідивши добуті докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку передбачених законодавством України і договором оренди землі. Відповідно до п. Ґ ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом відшкодування заподіяних збитків. Стаття 156 ЗК України передбачає тимчасове зайняття сільськогосподарських угідь як одну з підстав відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам. В судовому засіданні встановлено, що 06 серпня 2007 року було визнано вину[PERSON] в скоєнні ним правопорушення, передбаченого ст. 531 К України про АП, накладено на нього, як директора ТОВ АФ «Краєвид», стягнення у виді штрафу. Постанова від 06 серпня 2007 р. підтверджує факт самовільного зайняття та використання в 2007 році підприємством ТОВ АФ «Краєвид» земельної ділянки позивача. З письмових пояснень директора ТОВ АФ «Краєвид»[PERSON] та бухгалтера [PERSON], видно, що письмовий договір оренди землі з позивачем не укладався. Суд не погоджується з доводами відповідача про те, що через відсутність договору між позивачем та ТОВ АФ «Краєвид», останній не має підстав для здійснення оплати за користування землею. Відповідно до довідки ТОВ АФ «Краєвид» орендна плата за користування земельною ділянкою в 2007 р. складає 272,15 грн. Суд визнає достатнім та достовірним доказом розрахунок заборгованості по орендній платі, оскільки він проведений відповідно до чинного законодавства, відповідає фактичним обставинам даної справи. За таких обставин стягненню на користь позивача підлягає сума заборгованості по орендній платі, яка зазначена в розрахунку. З відповідача підлягає стягненню державне мито на користь держави в розмірі 51 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЗК України передбачено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-22 00:00:00

18 березня 2008 року до суду звернувся прокурор в інтересах [PERSON] з позовом до ТОВ АФ «Краєвид» про відшкодування збитків за період безоплатного користування землею в сумі 272,15 грн. та звільнення земельної ділянки, зазначивши, що в 2007 році ТОВ АФ «Краєвид» без укладення договору оренди використовувало належну[PERSON] земельну ділянку, не виплатило орендної плати, чим завдало позивачу шкоди. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила розглянути справу без її участі. У судове засідання відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення йому повістки. Відповідач не направив до суду заяву про відкладення розгляду справи. Суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами про права і взаємовідносини сторін, так як позивач погодився на такий розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, дослідивши добуті докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку передбачених законодавством України і договором оренди землі. Відповідно до п. Ґ ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом відшкодування заподіяних збитків. Стаття 156 ЗК України передбачає тимчасове зайняття сільськогосподарських угідь як одну з підстав відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам. В судовому засіданні встановлено, що 06 серпня 2007 року було визнано вину [PERSON] в скоєнні ним правопорушення, передбаченого ст. 531 К України про АП, накладено на нього, як директора ТОВ АФ «Краєвид», стягнення у виді штрафу. Постанова від 06 серпня 2007 р. підтверджує факт самовільного зайняття та використання в 2007 році підприємством ТОВ АФ «Краєвид» земельної ділянки позивача. З письмових пояснень директора ТОВ АФ «Краєвид» [PERSON] та бухгалтера [PERSON], видно, що письмовий договір оренди землі з позивачем не укладався. Суд не погоджується з доводами відповідача про те, що через відсутність договору між позивачем та ТОВ АФ «Краєвид», останній не має підстав для здійснення оплати за користування землею. Відповідно до довідки ТОВ АФ «Краєвид» орендна плата за користування земельною ділянкою в 2007 р. складає 272,15 грн. Суд визнає достатнім та достовірним доказом розрахунок заборгованості по орендній платі, оскільки він проведений відповідно до чинного законодавства, відповідає фактичним обставинам даної справи. За таких обставин стягненню на користь позивача підлягає сума заборгованості по орендній платі, яка зазначена в розрахунку. З відповідача підлягає стягненню державне мито на користь держави в розмірі 51 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЗК України передбачено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-22 00:00:00

Позивач звернулася у суд з даним позовом і просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO], право власності на об'єкт незавершеного будівництва, а саме будинковолодіння розташоване [ADDRESS]. Свій позов позивач мотивує тим, що [INFO] померла гр. [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина за заповітом, яка складається із будинковолодіння розташованого [ADDRESS]. Позивач не може оформити свої спадкові права на будинковолодіння померлої, оскільки воно вважається об'єктом незавершеного будівництва - тобто після закінчення будівництва не прийняте в експлуатацію та не пройшло державної реєстрації. Позивач у попередньому судовому засіданні позов підтримала, та надала суду пояснення аналогічні до змісту позовної заяви. Представник позивача у попередньому судовому засіданні позов довірительки підтримав повністю. Відповідач та треті особи, будучи належним чином повідомленими про час і місце слухання справи, у суд не з'явилися, але направили заяви, в яких просили справу слухати у їхню відсутність. Суд, вислухавши пояснення позивача, її представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до повного задоволення. В суді встановлено, що нерухоме майно, а саме будинковолодіння, яке розташоване [ADDRESS], рахується за гр. [PERSON] померлим [INFO]. Після смерті [PERSON], його спадщину за законом в порядку визначеному статтею 549 ЦК України 1963 року прийняла його дружина [PERSON]. [INFO] померла гр. [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із будинковолодіння [ADDRESS]. Позивач є її спадкоємцем за заповітом. Вказаний об'єкт нерухомого майна на день смерті покійної не був зареєстрований в установленому законом порядку, тобто являється об'єктом незавершеного будівництва. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, оскільки відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла/спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Тобто в даному випадку до позивача перейшли як право на об'єкти нерухомого майна, так і обов'язок їх зареєструвати у спосіб, визначений законом. За змістом ст. 331 ЦК України нерухоме майно підлягає державній реєстрації, а до моменту його реєстрації вважається об'єктом незавершеного будівництва. Виходячи з викладеного суд вважає, що в даному випадку провести державну реєстрацію повинна була померла особа, але у зв'язку із смертю останньої цей обов'язок перейшов до позивача. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову і визнання з позивачем права власності на об'єкт незавершеного будівництва в порядку спадкування за заповітом. Задовольняючи позов суд залишає за позивачем судові витрати по справі, оскільки ні до подання позову до суду, ні під час попереднього судового засідання відповідач не заперечував проти задоволення даного позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-22 00:00:00

18 березня 2008 року до суду звернувся прокурор в інтересах [PERSON] з позовом до ТОВ АФ «Краєвид» про відшкодування збитків за період безоплатного користування землею в сумі 272,15 грн. та звільнення земельної ділянки, зазначивши, що в 2007 році ТОВ АФ «Краєвид» без укладення договору оренди використовувало належну [PERSON] земельну ділянку, не виплатило орендної плати, чим завдало позивачу шкоди. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила розглянути справу без її участі. У судове засідання відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення йому повістки. Відповідач не направив до суду заяву про відкладення розгляду справи. Суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами про права і взаємовідносини сторін, так як позивач погодився на такий розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, дослідивши добуті докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку передбачених законодавством України і договором оренди землі. Відповідно до п. Ґ ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом відшкодування заподіяних збитків. Стаття 156 ЗК України передбачає тимчасове зайняття сільськогосподарських угідь як одну з підстав відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам. В судовому засіданні встановлено, що 06 серпня 2007 року було визнано вину [PERSON]в скоєнні ним правопорушення, передбаченого ст. 531 К України про АП, накладено на нього, як директора ТОВ АФ «Краєвид», стягнення у виді штрафу. Постанова від 06 серпня 2007 р. підтверджує факт самовільного зайняття та використання в 2007 році підприємством ТОВ АФ «Краєвид» земельної ділянки позивача. З письмових пояснень директора ТОВ АФ «Краєвид» [PERSON]та бухгалтера[PERSON], видно, що письмовий договір оренди землі з позивачем не укладався. Суд не погоджується з доводами відповідача про те, що через відсутність договору між позивачем та ТОВ АФ «Краєвид», останній не має підстав для здійснення оплати за користування землею. Відповідно до довідки ТОВ АФ «Краєвид» орендна плата за користування земельною ділянкою в 2007 р. складає 272,15 грн. Суд визнає достатнім та достовірним доказом розрахунок заборгованості по орендній платі, оскільки він проведений відповідно до чинного законодавства, відповідає фактичним обставинам даної справи. За таких обставин стягненню на користь позивача підлягає сума заборгованості по орендній платі, яка зазначена в розрахунку. З відповідача підлягає стягненню державне мито на користь держави в розмірі 51 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЗК України передбачено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-22 00:00:00

Позивач[PERSON] в судовому засіданні уточнив позовні вимоги в зв'язку із технічною помилкою при виготовленні інвентарної справи і просить визнати за ним право власності на самочинно збудовані житловий будинок, позначений в зведеному акті інвентарної справи, доданої до позовної заяви, літерою “АІ”, веранду «Б'», підвал «Пд», сараї - «Б», «В», «Г», «Д», «Є», гараж під літерою «Е», убиральню - «Ж», ґанки - «а'», «а''», терасу - «А'», вхід до підвалів - «Вх», ворота №1, №3 огорожі №2, № 4 загальною вартістю 57513 гривень Представник відповідача [PERSON] визнав позов повністю з підстав, які зазначені в позовній заяві та з урахуванням уточнених позивачем позовних вимог. Позивач[PERSON] в судовому засіданні пояснив, що підтримує позовні вимоги повністю з підстав, які зазначені в позовній заяві. Судом встановлено, що 17 жовтня 2007 року позивач[PERSON]. уклав з Грушовецькою сільською радою договір оренди земельної ділянки розміром 0,22 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, збудованих на ній, яка розташована в [ADDRESS] строком на один рік. Таким чином позивач згідно ст. 93 Земельного кодексу України є її користувачем. На даній земельній ділянці знаходяться житловий будинок та господарські будівлі, які зазначені в зведеному акті інвентарної справи, доданої до позовної заяви літерою “АІ”, житловою площею 42,20 кв.м., загальною площею 88,90 кв. м., веранда - «Б'», підвал - «Пд», сараї - «Б», «В», «Г», «Д», «Є», гараж - «Е», убиральня - «Ж», ґанки - «а'», «а''», тераса - «А'», вхід до підвалів - «Вх», ворота №1, №3 огорожі №2, № 4 загальною вартістю 57513 (п'ятдесят сім тисяч п'ятсот тринадцять) гривень, які були побудовані без належного дозволу, та належно затвердженого проекту, тобто самочинно. Дане самочинне будівництво не суперечить суспільним інтересам, не порушує права, свободи інших осіб, санітарні, екологічні та протипожежні норми та правила. Визнання представником відповідача позову не суперечить закону, не порушує права, та інтереси інших осіб. Згідно ч.5 ст.376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити та визнати за ним право власності на житловий будинок та господарські будівлі, які розташовані в [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-22 00:00:00

24.03.2008 року позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до Воловецького ДПТІ та Верб»язької сільської ради, про визнання права власності на житловий будинок. Свою заяву мотивувала тим, що її покійна мати [PERSON] в 1960-1961 роках на власній присадибній земельній ділянці побудувала житловий будинок [ADDRESS]. [INFO] батько позивачки [PERSON] помер. [INFO] померла мати [PERSON] і після її смерті позивачка фактично стала володіти всім майном, так як є спадкоємцем першої черги за законом. Однак виявилося, що документи на право власності на спадкове нерухоме майно належно не оформлені. Через цю обставину не може оформити спадщину і зареєструвати право власності на будинок та прибудинкові споруди. В судовому засіданні позивачка [PERSON] повністю підтримала вимоги, посилаючись на обставини викладені в заяві. Просить суд позов задовольнити. Визнати право власності на житловий будинок [ADDRESS] за померлою [PERSON]. Начальник Воловецького ДПТІ Мельник М.І. в судовому засіданні не заперечив проти позову. Голова Верб»язької сільської ради в судове засідання не з»явився, але надав суду, в якій просить розгляд справи провести без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Згідно ст.169 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача. Заслухавши та обміркувавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року, зазначений Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Таким чином, спірні правовідносини, щодо набуття права власності на житловий будинок [ADDRESS], регулюються нормами ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що документи на право власності на спадкове майно мати позивачки за життя належно не оформила. Як вбачається із архівного витягу №118/01-22 від 18.04.2008 року з протоколу №3 членів колгоспу ім.Леніна с.Верб»яж від 26 лютого 1960 року (а.с. ) дозвіл на будівництво будинку було надано [PERSON] на своїй присадибній ділянці. Згідно даних погосподарської книги №9 Верб»язької сільської ради житловий будинок [ADDRESS] зареєстрований за померлою [PERSON].(а.с. ). Разом з тим, відповідно до ст.9 ЦК України в редакції 1963 року правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється з смертю. Із свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с. ) вбачається, що [PERSON] батько позивачки помер [INFO]. [INFO] померла мати [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с. ). Враховуючи викладене суд вважає, що у задоволенні позову [PERSON] , про визнання права власності житловий будинок за померлою [PERSON] слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed