Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-19 00:00:00

03 квітня 2008 р. [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якої просить визнати за нею право власності на самочинно побудовані: прибудову літ. «а» до житлового будинку літ. «А-1» (приміщення І - площею 6,1 м.кв. та приміщенні 1-1 - кухня площею 11,9 м.кв); гараж літ. «Ж» площею 22,1 м.кв.; сарай літ. «В» площею 15,8 м.кв. та сарай літ. «З» площею 6,6 м.кв., що розташовані за адресою: м.Харків, [ADDRESS]. Позивач вказує, що на земельній ділянці, яка знаходиться в її користуванні, вона за власні кошти самовільно збудувала вищезазначені споруди. Всі роботи проведені з додержанням будівельних норм та правил і не порушують прав третіх осіб. В попередньому судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала у повному обсязі. Представник виконавчого комітету Київської районної ради м. Харкова [PERSON]. та представник Харківської міської ради Таран Д.П., які діють на підставі довіреності, проти задоволення позову не заперечували, про що заявили під час попереднього розгляду справи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом 8-ї ХДНК Гончаренко Л.А. 27 червня 1989 року, [PERSON], після смерті матері [PERSON], на праві власності належить жилий будинок літ. «А-1» жилою площею 28,6 кв.м. з надвірними будівлями: сараї літ. «Б», «Г», льох літ. «Д», вбиральня літ. «Е», огорожа №№, 1, 2, 4 по [ADDRESS] /а.с. 14/. З цього свідоцтва також вбачається, що при житті [PERSON] придбала будинок [ADDRESS] м. Харкова згідно договору купівлі-продажу, посвідченого Першою ХДНК 20 листопада 1952 року за р. № 5107. Відповідно до ст. 90 ЗК України (редакція 1970 р.), який діяв на час виникнення правовідносин, на землях міст при переході права власності на будівлю переходить також і право користування земельною ділянкою або її частиною. Таким чином, позивач по справі - [PERSON] є належним землекористувачем. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] самовільно, за власні кошти, на земельній ділянці, яка знаходиться у її користуванні, збудувала прибудову літ. «а» до житлового будинку літ. «А-1» (приміщення І - площею 6,1 м.кв. та приміщенні 1-1 - кухня площею 11,9 м.кв); гараж літ. «Ж» площею 22,1 м.кв.; сарай літ. «В» площею 15,8 м.кв. та сарай літ. «З» площею 6,6 м.кв., що вбачається з Технічного паспорту КП „ХМБТІ” від 10.07.2007 р. і довідки від 27.08.2007 р. № 436 /а.с.32-35, 12/. Згідно з висновком спеціаліста ТОВ „Капітель-Буд” (державна ліцензія АБ № 205939) щодо технічного стану і можливості експлуатації самовільно збудованих будівель за адресою: м.Харків, [ADDRESS] підтверджений їх задовільний стан та їх можливість до експлуатації за призначенням /а.с. 16-26/. Рішенням виконавчого комітету Київської районної ради м. Харкова від 05.02.2008 р. № 22-3 надано згоду на збереження самочинно побудованих прибудову літ. «а» до житлового будинку літ. «А-1» гаражу літ. «Ж» та сараїв літ. «В», «З» на території домоволодіння по [ADDRESS] в м. Харкові /а.с. 7/. Також позивачем отримані позитивні висновки Управління містобудування та архітектури (а.с. 36), Київської райСЕС (а.с. 37) та Київського РВ ГУ МНС України в Харківській області (а.с. 38) щодо можливості збереження та експлуатації спірних самовільних споруд. [PERSON]. та [PERSON], які є сусідами позивача, проти збереження самовільних споруд не заперечують, про що свідчать їх заяви (а.с. 41, 42). Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Outcome: approved