Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до районного суду з позовом до СТОВ «Поділля», с. Бабчинці, по визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на спадковий жилий будинок. В обґрунтування позову посилалася на те, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. 24 квітня 1991 року її чоловік як працівник колгоспу, купив у колгоспу «Поділля», правонаступником якого є відповідач, за 50% вартості недобудований жилий будинок вартістю 16282 крб., про що був укладений відповідний договір. Чоловіком повністю виконано свою частину договору. Добудовували з ним будинок, проте не ввели його в експлуатацію, так як чоловік помер. В даний час вона не може оформити будинок в порядку спадкування на себе, так як відсутні відповідні правовстановлюючі документи. В судовому засіданні [PERSON] змінила позовні вимоги та просить визнавши дійсним договір купівлі-продажу матеріалів на жилий будинок [ADDRESS], який було укладено між її чоловіком та колгоспом «Поділля», визнати за нею право власності на зазначені матеріали в порядку спадкування. Будучи допитаною за правилами допиту свідків суду показала, що вона є єдиним спадкоємцем за законом після смерті чоловіка, так як їхні діти відмовились від права спадкування. Разом з тим, оскільки будинок на момент його продажу колгоспом чоловікові був незакінчений будівництвом, в чоловіка не було на нього правовстановлюючих документів, зараз вона не може оформити спадщину на нього у зв'язку з цим. Від відповідачів - СТОВ «Поділля», с. Бабчинці та Бабчинецької сільської ради суду надійшли письмові заяви з клопотанням розглянути справу у їх відсутність та визнанням вимог позивачки. Заслухавши показання позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 24 квітня 1991 року між колгоспом «Поділля», с. Бабчинці, правонаступником якого є однойменне СТОВ, та чоловіком позивачки [PERSON] укладено договір купівлі-продажу незакінченого жилого будинку вартістю 16282 крб. [PERSON] даний договір виконано, що підтверджується довідкою, виданою дирекцією СТОВ «Поділля», №61 від 4.04.2008 року (а.с.16). Претензій до [PERSON] господарство не має. 23.10.1993 року [PERSON] помер, не встигнувши ввести будинок в експлуатацію. Оскільки на момент укладення договору купівлі-продажу між колгоспом та [PERSON] будинок не було закінчено, не введено в експлуатацію, на нього не було видане свідоцтво про право власності та не проведено його державну реєстрацію, такий будинок не міг бути об'єктом купівлі-продажу. Колгоспом могли бути продані лише будівельні матеріали та обладнання, використані для його зведення. Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 58 ЦК Української РСР якщо угода укладена з метою приховати іншу угоду (удавана угода), то застосовуються правила, що регулюють ту угоду, яку сторони дійсно мали на увазі. Таким чином, між колгоспом «Поділля» та [PERSON] фактично було укладено договір купівлі-продажу будівельних матеріалів. Позивачка по справі [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом та відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР фактично прийняла спадщину, так як фактично вступила в управління та володіння спадковим майном - добудувала жилий будинок, користується земельною ділянкою та сплачує земельний податок. Інші спадкоємці подали посвідчені в нотаріальному порядку заяви про відмову від спадщини. Оскільки жилий будинок до цього часу не введено в експлуатацію, [PERSON] згідно ч. 3 ст. 331 ЦК України вважається власником матеріалів, обладнання, які були використані в процесі будівництва (створення) будинку. Вищевикладене дає суду законні підстави для задоволення позову. На підставі ст. 58, 549 ЦК Української РСР, ст. 331 ЦК України,

Outcome: approved