Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON]про про зміну умов найму жилого приміщення, встановлення порядку користування жилим приміщенням, вселення у жиле приміщення, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до ордера [NUMBER] від 27.07.1995 року йому Красногвардійською селищною радою була надана у користування двокімнатна квартира на сім'ю з трьох осіб загальною площею 26,24 кв.м. у 1997 році шлюб між ним та [PERSON] було розірвано. З 2007 року [PERSON] перешкоджає йому у користуванні жилим приміщенням у квартирі, внаслідок чого він взагалі позбавлений можливості там проживати. У теперішній час квартира не приватизована та єдиним наймачем квартири є він. Ізольовані кімнати у квартирі відповідають вимогам ст. 63 ЖК України для укладення окремого договору найму та не будуть погіршувати житлові умови користувачів квартири. Просив змінити умови найму жилого приміщення, зобов'язати Красногвардійське ВУЖКГ укласти з ним окремий договір найму користування жилою кімнатою у квартирі та вселити його у двокімнатну квартиру, що розташована у[ADDRESS] У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON]. наполягали на позовних вимогах та позивач пояснив, що він у 1995 році отримав ордер на спірну квартиру та разом із дружиною та донькою вселився до неї. Спочатку адреса квартирі була кв. [ADDRESS] У 1997 році він із дружиною розірвав шлюб, але проживали разом. У 2005 році його ув'язнили, а коли він повернувся у травні 2007 року, то його колишня дружина стала проживати вже з іншим чоловіком. Його стали провокувати на конфлікти, а восени замінили замки у дверях. Мирним шляхом вирішити це питання не можливо, крім того його було звільнено від покарання умовно - достроково, а чоловік з яким живе його дружина постійно його провокував на конфлікти, та щоб його не доправили до в'язниці дільничний інспектор міліції порадив йому не ходити до квартири, та він став проживати у вагончику на базі за колишнім місцем роботи. Чоловік колишньої дружини пропонував, залишити собі автомобіль ВАЗ 2101 та гараж, а також земельну ділянку у смт. Красногвардійське, але він з таким варіантом не згоден. У квартирі крім колишньої дружини, яка проживає у великій кімнаті, у маленькій кімнаті, проживає його донька та онучка. Його дружина йому не говорила, щоб він не приходив до квартири, йому порадив це дільничний інспектор, коли замінили двері, то нові ключі у дружини він не просив. Офіційно до міліції, або інших органів влади з приводу того, що його не пускають до квартири, він не звертався. Відповідачка та її представник [PERSON]. у судовому засіданні позов не визнали, та відповідачка пояснила, що у 1995 році позивач отримав квартиру, а у 1996 році вони розлучилися, але проживали в одній квартирі. У 2005 році позивача було засуджено до позбавлення волі, а звільнено у травні 2007 року. Тоді вона розповіла, що живе вже з іншим чоловіком. Позивач пиячив, приходив виясняти стосунки, а потім став жити на базі. Вона йому ніяких перешкод у користуванні квартирою не чинила. Ключі від квартири позивачеві може віддати у будь - який час. Вона пропонувала позивачеві, щоб він залишив собі автомобіль, гараж та земельну ділянку із времянкою, що складається з двох кімнат, але він не погоджується. Її представник пояснив, що середня норма забезпеченості жилою площею у смт. Красногвардійське складає 7,5 кв.м., таким чином якщо позивача вселити у ізольовану кімнату розміром 8,8 кв.м., а [PERSON]., їх доньку та онучку у кімнату розміром 15,5 кв.м., то це погіршить їх житлові умови. Просили позивачеві у позові відмовити, а також стягнути з нього витрати на правову допомогу адвоката[PERSON] у розмірі 800 грн. Представник третьої особи Красногвардійського ВУЖКГ у судове засідання не з'явилася, але надіслала заяву в якій просила справу слухати за її відсутності, до сторін по справі заперечень не має. Представник третьої особи Красногвардійської селищної ради у судове засідання не з'явився, своїх заперечень не надав. Свідок [PERSON], що проживає із [PERSON] більше трьох років у спірній квартирі без прописки. Наприкінці травня 2007 року позивач повернувся з місць позбавлення волі та вільно поселився у квартирі. Ані він, ані колишня дружина позивача, ніяких перешкод у користування квартирою не чинили, у грудня 2007 року вона поміняли вхідні двері та вікна, позивач нових ключів не просив. Позивач нікого із органів влади з приводу того, що його начебто не пускають в квартиру, не приводив. Суд вислухавши сторони, свідка та дослідивши матеріали справи, доходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав: Матеріалами справи встановлено, що відповідно до копії ордера [NUMBER] його видано [PERSON] для трьох чоловік на двокімнатну квартиру загальною жилою площею 26,24 кв.м., в [ADDRESS]. Свідоцтвом про розірвання шлюбу підтверджується, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 15.10.1997 року. Довідкою Красногвардійського ВУЖКГ підтверджується, що в квартирі по [ADDRESS] зареєстровано четверо осіб, а саме [PERSON] [INFO] [PERSON][INFO], [PERSON][INFO]. та [PERSON]. [INFO]. Відповідно до копії технічного паспорту квартири по[ADDRESS] площа жилих кімнат складає 8,8 та 15,5 кв.м. відповідно. Відмовляючи у позові в частині зміни умов найму жилого приміщення та зобов'язання укласти з окремий договір найму користування жилою кімнатою у квартирі, суд засновується на положеннях ст.ст. 104, 63 ч.2, 48 ч.1 ЖК України відповідно до яких не можуть бути предметом договору найму жиле приміщення яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі, оскільки приміщення надається громадянам у межах норм жилої площі, але не менше розміру який визначається Кабміном України і Федерацією професійних спілок України, та керується ст. 60 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, оскільки докази подаються сторонами, а доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як вбачається з копії постанови виконкому Кримської облради народних депутатів та президії Кримської облради профспілок від 18.12.84 року, яка була надана представником відповідача з Красногвардійської селищної ради рівень середньої забезпеченості жилою площею встановлено 7,5 кв.м. на кожного члена сім'ї. Копією технічного паспорту квартири по [ADDRESS] встановлено, що площа жилих кімнат у квартирі складає 8,8 та 15,5 кв.м. відповідно, таким чином. Якщо позивач буде займати кімнату площею 8,8 кв.м., то на інший трьох мешканців квартири буде приходитися 15,5 кв.м., що складатиме 5,16 кв.м на кожного. Відповідно до ст. 47 ЖК України норма жилої площі встановлюється в розмірі 13,65 кв.м. на одну особу. Щодо вимоги позивача про вселення у жиле приміщення, вона також не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надано жодних доказів про перешкоди, з боку відповідачки, у користуванні ним квартирою, що у більшому ступені підтверджується неодноразовою згодою відповідачки про передачу ключів від квартири у судовому засіданні, яку позивач не прийняв. Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. Вирішуючи питання про оплату послуг пов'язаних з оплатою правової допомоги, та перевіряючи доводи відповідача про те, що його витрати на ведення справи у суді склали 800 грн., суд доходить висновку, що ці витрати можуть бути покладені на позивача, оскільки на підтвердження сплати цих витрат відповідачка надала договір поруки від 23.03.2008 року із адвокатом [PERSON]. та квитанцію за [NUMBER] На підставі ст.ст. 48, 63, 64, 103, 104 ЦК України,

Outcome: approved