overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON]. у своїй позовній заяві просив суд визнати за ним право власності на спадковий жилий будинок [ADDRESS] посилаючись на те, що [INFO] року померла [PERSON], яка заповідала своїм заповітом йому все своє майно, але отримати свідоцтво про право на спадщину він не може тому, що державний нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правоустановчих документів на жилий будинок. В обґрунтування позову позивач зазначає, що доказом належності померлій [PERSON]. жилого будинку [ADDRESS]підтверджується довідкою Іванівської сільської Ради. В судовому засіданні позивач [PERSON]. позов підтримав обгрунтувавши його вищенаведеними обставинами і просив суд визнати за ним право власності на жилий будинок з підсобними приміщеннями за [ADDRESS] вартістю 14809 грн. оскільки належність будинку [ADDRESS] [PERSON] підтверджується довідкою сільської Ради і нею визнається і його позов. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по даній справі, вважає за необхідне позов задовольнити з таких підстав: Між сторонами виникли правовідносини з приводу набуття права власності на спадкове майно за заповітом. Відповідно до ст.1216 ЦК України «спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб». Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, (ст.1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. І лише у відсутності заповіту право на спадкування одержують особи за законом, (ст.1223 ЦК України), Згідно свідоцтва про смерть вбачається, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] року у віці 88 років в с. Іванівка Богуславського району Київської області. Як вбачається із заповіту, [PERSON]. вона заповідала все своє майно на випадок своєї смерті позивачу [PERSON]. Із листа державного нотаріуса від 20.02. 2008 року на ім'я позивача вбачається, що після смерті [PERSON]., яка померла [INFO] року свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане бути не може через відсутність правоустановчих документів на жилий будинок. Про те, що жилий будинок [ADDRESS] належав покійній [PERSON] підтверджується в судовому засіданні довідкою Іванівської сільської Ради Богуславського району за № 413 від 23.06.2008 року, де вказано що [PERSON]. була за життя власником цього будинку. Таким чином, з врахуванням визнання позову відповідачем, суд вважає, що є всі законні підстави задовольнити позов і визнати за позивачем право власності на спадковий жилий будинок, оскільки згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так як законність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову відповідає вимогам чинного законодавства і обґрунтована на обставинах справи та доказах про належність будинку спадкодавцю, суд постановляє рішення про визнання права власності на спадковий жилий будинок за Костенком Миколою Петровичем. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-23 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за договором кредиту. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 06.07.2006 р. між АКБ «Мрія», правонаступником якого є ВАТ ВТБ Банк, та [PERSON]. укладено договір кредиту № 128-06/Ф на суму 47040 грн. зі сплатою 17% річних та кінцевим терміном погашення 05.07.2010 р. Внаслідок неналежного виконання [PERSON]. умов кредитного договору сума боргу за цим договором станом на 05.05.2008 р. становить 37326,16 грн., в тому числі 30380 грн. основного боргу, 2242,16 грн. заборгованості за відсотками, 4704 грн. штрафу. 28.12.2007 р. позивач уклав договір поруки № 150 з дружиною позичальника за договором кредиту - відповідачкою [PERSON]., згідно якого остання поручилася за виконання кредитних зобов'язань своїм чоловіком і взяла на себе зобов'язання перед банком у тому ж обсязі, що й позичальник, включаючи сплату кредиту, плати за користування кредитом, пені, інших передбачених кредитним договором платежів, відшкодування збитків. У зв'язку з невиконанням позичальником [PERSON]. своїх зобов'язань за кредитним договором, просив стягнути з відповідачки як солідарного боржника суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав і просив його задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, від неї не надійшло повідомлення про причини неявки, у зв'язку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що 06.07.2006 р. між АКБ «Мрія», правонаступником якого є позивач - ВАТ ВТБ Банк, та [PERSON]. укладено договір кредиту № 128-06/Ф на суму 47040 грн. (а.с.7-8). 28.12.2007 р. позивач уклав договір поруки № 150 з дружиною позичальника за договором кредиту - відповідачкою [PERSON]., згідно якого остання поручилася за виконання кредитних зобов'язань позичальником і взяла на себе зобов'язання перед банком у тому ж обсязі, що й позичальник, включаючи сплату кредиту, плати за користування кредитом, пені, інших передбачених кредитним договором платежів, відшкодування збитків (а.с.6). Внаслідок неналежного виконання [PERSON]. умов кредитного договору сума боргу за цим договором станом на 05.05.2008 р. становить 37326,16 грн., в тому числі 30380 грн. основного боргу, 2242,16 грн. заборгованості за відсотками, 4704 грн. штрафу (а.с.10). Оскільки позичальник за договором кредиту порушив своє зобов'язання, забезпечене порукою, то суму заборгованості за кредитним договором слід стягнути з відповідачки як солідарного боржника. З останньої слід також стягнути в користь позивача судові витрати. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526, 553, 554, 555 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-23 00:00:00

Прокурор Лохвицького району в інтересах держави в особі Білогорільської сільської ради звернувся до суду з позовною заявою, прохаючи стягти з [PERSON] шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природнього середовища 4794 грн. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і просив їх задоволити. Відповідач[PERSON] позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення позивача, пояснення відповідача, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд дійшов до наступного. 8 березня 2008 року близько 1100 год в с. Білогорілка Лохвицького району Полтавської області у лісі урочища «Шеремет» у кварталі 3 ділянки 10 обходу №1 маючи умисел направлений на таємне вирадення чужого майна не маючи відповідного дозволу (ордера)за допомогою бензопили «Дружба 4а» спиляв та викрав 6 дерев вільхи, які в подальшому хотів використати для власних потреб. Спричинивши лісовому господарствву матеріальних збитків на сумум 4794 грн. Відповідно до ч.1, п. 1 ч. 2 ст. 105 Лісового Кодексу України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно - правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Таким чином державі заподіяно шкоду лісовим ресурсам в розмірі 4794 грн. За вчинення злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України[PERSON] був притягнутий до кримінальної відповідальності про що свідчить вирок суду від 26.05.2008 року. Матеріальні збитки завдані діями [PERSON] державі на сьогодні не відшкодовані. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги прокурора Лохвицького району законні і обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-23 00:00:00

В грудні 2007 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] В позові зазначає, що 20.09.2002 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб. В шлюбі у них народилася одна дитина , донька [PERSON] [INFO] року народження, яка проживає з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейні обов”язки, суперечки, які виникали з цього приводу та внаслідок непорядного відношення до неї як до жінки. Їхня сім”я на теперішній час існує формально, сімейні стосунки припинили підтримувати з квітня 2007 року. Вважає, що сім”я існує формально, зберегти її неможливо, остаточно втрачено почуття кохання та поваги, подальше збереження шлюбу та спільне проживання неможливе, а тому просила розірвати шлюб. В судовому засідання позивачка підтримала заявлені позовні вимоги і просила розірвати шлюб. Відповідач в судовому засіданні просив не розривати шлюб і надати строк для примирення. 22 січня 2008 року сторонам було надано строк для примирення на три місяці, 23 квітня 2008 року сторонам було ще раз надано строк для примирення на два місяці. По закінченні строку наданого для примирення, позивачка в судовому засіданні підтримала заявлений позов, просила розірвати шлюб, примирення не відбулося. Відповідач в судовому засіданні заявив, що він бажав би щоб сім”я збереглася, але якщо дружина бажає розірвати шлюб, то він не перечить в цьому. Заслухавши сторін, дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом з'ясовано, що хоча сторони і проживають в одній квартирі, але подружніх стосунків не підтримують, позивачка втратила почуття любові та поваги до відповідача, спільного господарства та спільного бюджету не ведуть, строк який надавався сторонам для примирення до бажаного результату не привів. При таких обставинах суд вважає, що сім”я у сторін зберегтися не може, існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам малолітньої дитини і це має істотне значення, а тому шлюб потрібно розірвати. Витрати при розірванні шлюбу в органах РАЦС слід покласти на обидві сторони з врахуванням сімейного та матеріального стану, а також того, що у обох даний шлюб повторний. На підставі викладеного та ст.ст. 109,110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-23 00:00:00

Прокурор просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] 345 гривень 71 копійку заборгованості по недоплаченій орендній платі за користування земельною ділянкою посилаючись на те, що 24 січня 2000 року між [PERSON] та СТОВ „ ім. Б.Хмельницького” с. Тараски Хмільницького району Вінницької області укладено договір оренди земельного паю в розмірі 2.46 га, який зареєстрований Уланівською сільською радою Хмільницького району 24 січня 2000 року, згідно якого відповідач зобов'язався щорічно сплачувати йому орендну плату в розмірі 6 центнерів зерна та 50 кг цукру, на час розгляду справи недоплачена орендна плата складає 75 кг цукру та 45.76 кг зерна на суму 345 гривень 71 копійка, добровільно виплатити заборгованість відповідач не бажає. [PERSON] підтримує позов, просить задоволити його повністю Відповідач позовні вимоги визнав повністю, проти позову не заперечує. Суд вважає можливим задоволити позовні вимоги повністю, оскільки показами сторін, матеріалами справи доведено, що дійсно відповідач заборгував позивачеві 345 гривень 71 копійку за оренду його земельної ділянки розміром 2.46 га.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-23 00:00:00

Прокурор просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] 345 гривень 71 копійку заборгованості по недоплаченій орендній платі за користування земельною ділянкою посилаючись на те, що 24 січня 2000 року між [PERSON] та СТОВ „ ім. Б.Хмельницького” с. Тараски Хмільницького району Вінницької області укладено договір оренди земельного паю в розмірі 2.46 га, який зареєстрований Уланівською сільською радою Хмільницького району 24 січня 2000 року, згідно якого відповідач зобов'язався щорічно сплачувати йому орендну плату в розмірі 6 центнерів зерна та 50 кг цукру, на час розгляду справи недоплачена орендна плата складає 75 кг цукру та 45.76 кг зерна на суму 345 гривень 71 копійка, добровільно виплатити заборгованість відповідач не бажає. [PERSON]підтримує позов, просить задоволити його повністю Відповідач позовні вимоги визнав повністю, проти позову не заперечує. Суд вважає можливим задоволити позовні вимоги повністю, оскільки показами сторін, матеріалами справи доведено, що дійсно відповідач заборгував позивачеві 345 гривень 71 копійку за оренду його земельної ділянки розміром 2.46 га.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], 2000 року народження в розмірі &frac14; частини всіх видів заробітку. В судовому засіданні позивачка змінила свої позовні вимоги і просила стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі, оскільки відомостей про того роботу не має. При цьому вона пояснила, що перебувала в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу має дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає, а тому все це і змусило її звернутись до суду з позовом. Просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 350 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON]. Згідно довідки Малослбідської сільської ради Кодимського району Одеської області від 5 лютого 2008 року №19 на утриманні [PERSON] перебуває дитина - [PERSON]. Вислухавши вимоги позивачки, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги обгрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі ст. ст. 180, 183, 184, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання його матері, [PERSON], [INFO] народження недієздатною та встановлення над нею опіки, посилаючись на те, що вона тривалий час хворіє тяжким психічним захворюванням і перебуває на диспансерному обліку в Черкаському обласному психоневрологічному диспансері, вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Визнання матері недієздатною заявнику потрібно для оформлення опіки. Заявник та його адвокат в судовому засіданні заяву підтримали та просили її задоволити. Представник зацікавленої особи до судового засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, заслухавши пояснення заявника, думку адвоката, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного та цивільного процесуального законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] тривалий час тяжко хворіє на психічну хворобу і перебуває на диспансерному обліку в Черкаському обласному психоневрологічному диспансері, що підтверджується довідкою Обласного психоневрологічного диспансеру № 2518 від 29 листопада 2007 року. З 27 грудня 2007 року вона перебуває на стаціонарному лікуванні в Черкаській обласній психіатричній лікарні № 1, що підтверджується довідкою [NUMBER] [NUMBER] від 27 лютого 2008 року. Відповідно до проведеної судом амбулаторної судово - психіатричної експертизи від 24 березня 2008 року № 138, визначено, що [PERSON] позбавлена здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-23 00:00:00

06.05.2008 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення на неї аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше одного неоподатковуваного налогом мінімуму доходів громадян. В судовому засіданні позивачка повністю підтримала свої позовні вимоги, інших вимог не заявила. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги позивачки не визнав. Пояснив, що немає можливості сплачувати аліменти на утримання дитини, в зв*язку з тим, що у нього є заборгованість по сплаті кредиту у сумі 5039,36грн. Судом встановлено, що 27.04.2007 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований в відділі реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 48 (а.с.3) Від сумісного життя сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] народження (а.с.4), яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка не працює. Перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Таким, що потребує матеріальної допомоги вважається той із подружжя, заробітна плата, пенсія, інші доходи якого не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно до ст. 84 ч.2 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином позивачка потребує матеріальної допомоги від відповідача. Відповідач має постійне місце роботи та постійну заробітну плату. Тому враховуючи матеріальне становище відповідача та його дружини, а також те, що відповідач не хворіє, працює в Краснолиманській тепломережі електриком, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивачки обгрунтовані і підлягають частковому задоволенню - відповідач має можливість виплачувати аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу). Крім того на підставі ст.ст. 81,88 ЦПК України з відповідача слід також стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7,50 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-23 00:00:00

Акціонерне товариство «Індустріально-експортний банк» (надалі - АТ «Індекс Банк» звернулось в суд з позовом до [PERSON]. про стягнення заборгованості в сумі 7892, 45 грн., покликаючись в позовній заяві на те, що 19.10.2007р. між АТ «Індекс Банк» та відповідачем [PERSON]. було укладено кредитний договір № 395/720390, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 8000,00 (вісім тисяч) гривень, зі сплатою за користування кредитом 19 % річних. Відповідно до п.п. 1.1., 4.2.3. Кредитного договору, відповідач взяв на себе зобов'язання щомісячно сплачувати позивачу нараховані проценти за кредитом та комісією і повністю погасити заборгованість за кредитом не пізніше 18.10.2010 року, при цьому повернення кредиту відповідачем повинно здійснюватись у відповідності до графіку наведеного у додатку до Кредитного договору. Проте своїх зобов'язань перед банком [PERSON]. не виконує, у зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість в сумі 7892, 45, яку він добровільно спачувати не бажає. В судовому засіданні, під час розгляду справи, представник позивача [PERSON]. позовні вимоги збільшив, просить стягнути з [PERSON]. 8150, 06 (вісім тисяч сто п'ятдесят) гривень 06 коп. Відповідач [PERSON]. у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, суду пояснив, що заборгованість перед АТ «Індекс Банк» виникла у зв'язку з важким матеріальним становищем. Не заперечує проти стягнення з нього боргу в сумі 8150, 06 гривень. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 19.10.2006 року між АТ «Індекс Банк» та [PERSON]. було укладено кредитний договір № 395/720390, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 8000,00 (вісім тисяч) гривень, а відповідач зобов'язався щомісячно сплачувати нараховані проценти та комісію. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Оскільки боржник [PERSON]. своїх зобов'язань перед банком не виконує, на вимоги сплатити заборгованість в добровільному порядку не реагує, то суд вважає, що вимога позивача про стягнення всієї суми заборгованості підлягає до задоволення. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 651, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-23 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з заявою про встановлення факту її роботи в тилу під час Великої Вітчизняної війни в період з 1943 року по 1944 рік, посилаючись на те, що в період часу з 4.07.1943 року по січень 1944 року під час Великої Вітчизняної війни її мати - [PERSON]працювала в УПЕП - 194 на посаді прачки, а заявниця весь час знаходилась з нею і також працювала, на той час їй було 12 років, тому в архівних документах збереглись відомості лише про роботу матері. Також разом з матір'ю вона працювала в шпиталі № 2985, про що матері було видано довідку № 2691 від 23.12.1943 року. Встановлення даного факту заявниці необхідно для отримання статусу учасника війни. В попередньому судовому засіданні заявниця заяву підтримала. Представник заінтересованої особи - Новокаховського Управління праці та соціального захисту населення в попередньому судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. У відповідності з ч. 4 ст.130, ст. 174 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити рішення під час попереднього розгляду справи. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження заявниці, її матір'ю є [PERSON]. Як вбачається з свідоцтва про одруження, заявниця після укладення шлюбу з [PERSON] змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. З наданих суду документів: довідки виданої шпиталем № 2985 від 23.12.1943 року № 2691, довідки з архіву Міністерства оборони СРСР від 7.10.1965 року № 87142, відряджувального посвідчення, виданого Евакошпиталем від 5.07.1945 року № 133, випискою з наказу № 190, довідкою, виданою заст.. начальника УПЕП № 194 від 26.09.1943 року, вбачається, що в період часу з 4.07.1943 року по січень 1944 року під час Великої Вітчизняної війни [PERSON]працювала в УПЕП - 194 на посаді прачки, та в шпиталі № 2985 разом зі своєю донькою [PERSON]. За таких обставин, коли пояснення заявниці узгоджуються з позицією заінтересованої особи, а також дослідженими в ході судового розгляду матеріалами справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 256, 259 ЦПК України,

Outcome: approved