overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-29 00:00:00

[PERSON] звернулась із вказаною заявою до суду, мотивуючи тим, що з 1950 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який [INFO] р. помер. Позивач отримувала та отримує пенсію за віком у розмірі 891,03грн., а розмір пенсії покійного чоловіка становив 5028,82грн., таким чином вона перебувала на утриманні чоловіка. Пенсія її чоловіка в розмірі 5028,82 грн. була основним джерелом засобів до існування сім’ї. Встановлення юридичного факту перебування на утриманні чоловіка їй необхідно для переоформлення пенсії, т.я. на даний час вона знаходяться у тяжкому матеріальному становищі, та її пенсії не вистачає для проживання. Просить встановити факт її перебування на утриманні чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] р. У судовому засіданні представник заявника за дорученням [PERSON] . підтримала свої вимоги на підставах зазначених у заяві, просила заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи за дорученням [PERSON] . в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про одруження серії ЯС [NUMBER] , заявник зареєструвала шлюб з [PERSON] [INFO] р. у міському відділ РАГС м.Херсона. Відповідно до довідки Управління ПФУ в Суворовському раойні м.Херсона від 06.06.2008р. заявник отримує пенсію за віком в розмірі 891,03 грн. З довідки Управління ПФУ в Суворовському районі № 1942/05/05 від 06.06.2008р., чоловік заявника [PERSON] отримував пенсію військовослужбовця по інвалідності в розмірі 5028,82грн. по день його смерті. [INFO] р. [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-КГ № [NUMBER] Як вбачається з довідки ЖЕД-1 Суворовського району за №1794 від 13.05.2008р. заявник проживала разом з покійним [PERSON] до дня його смерті, вели спільне господарство. При таких обставинах, при наявності зазначених вище документів і доказів, суд дійшов висновку, що заявник [PERSON] довела в судовому порядку факт її перебування на утриманні чоловіка [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-29 00:00:00

3 листопада 2006 року [PERSON] уклала кредитний договір [NUMBER] із “ПриватБанк” на суму 1800 грн. зі сплатою 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 3 листопада 2008 року. Посилаючись на те, що відповідачка порушує умови договору, позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з неї 1677 грн. 19 коп. заборгованості по кредиту, 757 грн. 60 коп. відсотків за користування ним, 417 грн. 60 коп. по комісії за користування кредитом, 206 грн. 19 коп. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань по договору, а також 81 грн. судових витрат, а всього 3139 грн. 58 коп. В судовому засідання представник позивача збільшив позовні вимоги і просить достроково розірвати кредитний договір [NUMBER] від 3 листопада 2006 року укладеного між “ПриватБанк” і відповідачем. Відповідач позов визнала. Позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно зі ст.651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Суд вважає, що відповідачка не сплачуючи грошові кошти по кредитному договору, істотно порушила умови договору і позивач значною мірою позбавився того, на що він розраховував при укладенні договору, а тому договір підлягає розірванню. Згідно договору кредиту від 3 листопада 2006 року [NUMBER] відповідачка отримала у ЗАТ КБ “ПриватБанк” строковий кредит в розмірі 1800 грн. та зобов'язалася сплачувати за користування ним 1% відсоток на місяць, однак цього зобов'язання не виконує і її заборгованість складає 3058 грн. 58 коп., яка повинна бути стягнута з неї в примусовому порядку. З відповідачки на користь позивача належить стягнути 51 грн. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі наведеного, ст.ст. 526, 527, 530, 651, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-29 00:00:00

Відповідач є абонентом позивача, користується послугами, наданими позивачем по подачі теплопостачання, і, відповідно до п.п.12,18,21 «Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21.07.05р. № 630, зобов'язаний вчасно, щомісячно, вносити плату за надані послуги з теплопостачання за встановленими нормами і тарифами з розрахунку на 1 кв. м житла на одного мешканця або за показаннями засобів обліку теплової енергії. Однак, відповідач оплату за надані послуги не вносить, у зв'язку з чим, утворилася заборгованість у розмірі 1478,71 грн., яку позивач просить стягнути на його користь, держмито в доход держави в розмірі 51 грн. та витрати на ІТЗ в сумі 30 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, на підставах в ньому зазначених, які просив задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що оплату за природний газ проводять своєчасно, а борг який їй виставили виник ще 3 роки тому. Просила в задоволені позову відмовити. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд встановив, що відповідач користувалась послугами позивача, споживала природний газ, однак не сплачувала надані послуги, у зв'язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 1478 грн. 71 коп. Але згідно розрахунку наданого позивачем та копій розрахункових книжок відповідача, вбачається що за останні три роки, тобто в строках позовної давності за позивачем заборгованості за послуги газопостачання не існує. Таким чином, оцінивши в сукупності добуті та досліджені в судовому засіданні докази, суд знаходить необхідним в задоволенні позову відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-29 00:00:00

21.04.2008 року [PERSON]. звернулась до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 16 листопада 1996 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO], в свідоцтві про народження якого відповідач значиться батьком і на утримання якого відповідач матеріальної допомоги не надає. Дитина проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. [PERSON]. просить суд стягнути з відповідача [PERSON]. на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі, щомісячно у розмірі 400 гривень до досягнення повноліття дитиною, тобто до [INFO]. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила суд позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення №43161, яке надійшло до суду, причину своєї неявки суду не повідомив. За згодою позивачки судом ухвалено провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про одруження, виданого Новоіванівською сільською радою сторони уклали шлюб 16 листопада 1996 року, актовий запис №10 (а.с. 4). Як видно з копії свідоцтва про народження [PERSON]народився [INFO] і відповідач [PERSON] значиться його батьком, а позивачка [PERSON]- його матір'ю (а.с. 4). Як вбачається з довідки Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області №259 від 14.04.2008 року дитина [PERSON] року народження мешкає спільно з матір'ю [PERSON]. та знаходиться на її утриманні (а.с. 5). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, суд вважає доцільним стягувати аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 400 гривень щомісячно з наступною індексацією згідно закону з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON]. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON]. судовий збір у розмірі 51 гривні на користь держави, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7,50 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі по 300 грн. щомісячно до дсягнення повноліття дитиною. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги і пояснила, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач ніде не працює, матеріальної допомоги по утриманню і вихованню дитини не надає, що і змусило її звернутись до суду про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав і при цьому пояснив, що згоден сплачувати аліменти у розмірі, визначеному позивачкою. Вислухавши вимоги позивачки, пояснення відповідача, суд прийшов до висновку, що вимоги стосовно стягнення аліментів обгрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров”я та матеріальне становище платника аліментів. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не працює і не має якого-небудь доходу, а тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, вважаючи вимоги позивачки виваженими і обґрунтованими. На підставі ст. ст. 180, 182,184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з заявою, в якій зазначила, що з відповідачем по справі перебувають у шлюбі, який зареєстрований 9 червня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Жмеринського міського управління юстиції Вінницької області за актовим записом № 95. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Позивачка просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що сім'я розпалась, подружні відносини між нею та відповідачем припинені, спільне проживання між ними неможливе, в зв&cent;язку з тим, що у них часто виникали сварки і непорозуміння, шлюб існує формально. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги. Пояснила, що під час спільного проживання з відповідачем в них постійно виникали сварки та непорозуміння. Спільного господарства вони не ведуть. Просила позов задовольнити. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу, про що надав до суду відповідну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, так як згідно частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В попередньому судовому засіданні встановлено, що фактичні шлюбні стосунки, спільне господарство сторони припинили. Подальше сумісне життя і збереження сім'ї стало неможливим. Спору про виховання неповнолітньої дитини не має, спір про майно заявлений не був. Судові витрати стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з заявою, в якій зазначила, що з відповідачем по справі перебувають у шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач працює, але добровільно не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення сином повноліття. В попередньому судовому засіданні позивачка змінила заявлені вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду до повноліття дитини. Пояснила, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість. Відповідач зміненні позовні вимоги визнав повністю. Не заперечував проти їх задоволення в попередньому судовому засіданні, про що надав до суду відповідну заяву. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він ґрунтується на законі, доведений матеріалами справи, визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно ч. 3 ст. 181 за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, проти позову не заперечує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-29 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій зазначив, що [INFO] в м.Жмеринка Вінницької області помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина. Заявник звернувся в Жмеринську районну державну нотаріальну контору з питанням про прийняття спадщини, однак оформити своїх спадкових прав заявник не може, оскільки в свідоцтві про його народження в графі «Батько» записано ім»я батька [PERSON] без запису його прізвища та по-батькові. Без встановлення факту родинних відносин заявник не має можливості оформити спадщину після смерті батька. Просив встановити факт про те, що [PERSON], який помер [INFO] дійсно являється його рідним батьком. В попередньому судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги, посилаючись на обставини, викладені у заяві. Представник заінтересованої сторони - [PERSON] не заперечував проти задоволення заяви, про що надав до суду відповідну заяву. Суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки проти її задоволення не заперечують представник заінтересованої сторін, задоволення заяви не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення родинних відносин громадян. В судовому засіданні той факт, що [PERSON], який помер [INFO] дійсно являється рідним батьком заявника знайшов своє підтвердження.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-29 00:00:00

[PERSON]. звернувся в суд з позовом до Новомихайлівською сільської Ради Чернігівського району про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини за заповітом. В позові зазначає, що [INFO] померла його рідна мати [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина куди входить майновий пай. 24 червня 2008року позивач [PERSON]звернувся до державного нотаріуса Чернігівського району з приводу подання заяви про прийняття спадщини, але йому було відмовлено на підставі пропущення строку на прийняття спадщини. Вважає причину пропуску поважною, пояснюючи, що при попередньому зверненні до нотаріальної контори відразу після смерті матері нотаріусом йому було відмовлено, мотивуючи тим, що ще рано приймати спадщину. Крім того було роз'яснено що при прийняття спадщини потрібно сплатити державне мито на суму 1000грн. але на той момент він не міг сплатити вказану суму в зв'язку з тяжким матеріальним становищем. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] на позовних вимогах наполягав. Представник Новомихайлівської сільської Ради [PERSON]проти позовних вимог [PERSON]не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, представника Новомихайлівської сільської Ради, вважає вимоги позивача обґрунтованими, доведеними в ході судового розгляду справи, підтверджені матеріалами справи: ксерокопія свідоцтва про право власності на майновий пай (л.с.8), свідоцтво про народження (л.с.9), свідоцтво про смерть (л.с.9), постанова держнотаріуса (л.с.10), і підлягають задоволенню, так як суд вважає, що позивач дійсно має поважні причини пропуску строку на прийняття спадщини, це пов'язано с тим, що позивачу не було роз'яснено про важливі умови прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-29 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати за ним право власності на самочинно побудовану господарську споруду : сарай площею 11,3 м.кв, розташований за адресою: [ADDRESS] В суді представник позивача [PERSON] на позовних вимогах наполягав і пояснив , що за період проживання в даному будинку на початку 1990 року , позивач самовільно збудував згідно технічної документації сарай під літерою «Й». З приводу узаконення будівлі позивач усно звернувся до Чернігівської селищної ради. Однак, в узаконенні самовільно збудованої споруди йому було відмовлено, оскільки відповідно до вимог діючого законодавства узаконення самовільно збудованих споруд здійснюється в судовому порядку і рекомендовано звернутися з цього питання до суду. З метою узаконення самовільно збудованої споруди позивач звертався до контролюючих органів району, а саме : до архітектора Чернігівського району, санітарного лікаря району, а також пожежного інспектора району. Відповідно до висновку архітектора району оформлення права власності на самовільно збудовану споруду можливе, оскільки вони збудовані з дотриманням санітарно-захисних норм. Представник відповідача[PERSON]не заперечувала проти вимог позивача, підтримавши їх в повному об”ємі. Суд , вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, вважає, що вимоги позивача підтверджені поясненнями його представника, матеріалами справи: копією технічного паспорту на житловий будинок ( а.с.6-8 ) , копією схеми плану ділянки під будівництво (а.с.9), свідоцтвом про право власності на житловий будинок ( а.с.13), іншими матеріалами справи і підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинне збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідно до ч.5 ст. 376 ЦК України суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-29 00:00:00

[PERSON]звернувся в суд з позовом до Богданівської сільської Ради Чернігівського району Запорізької області про визнання права власності на самочинно збудовані споруди, розташовані за адресою[ADDRESS] В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] на позовних вимогах наполягав, пояснив, що житловий будинок розташований за адресою [ADDRESS] позивачу належить на праві приватної власності (одержав у спадщину). Під час проживання у вказаному житловому будинку його батько самовільно побудував два сараї. Звертався до Богданівської сільської Ради з питанням надання дозволу на оформлення самочинно побудованих споруд, але йому було відмовлено. Вказує, що самочинно збудована споруда не ущемляє нічиїх прав, земельної ділянки сусідських землекористувачів не займають. Представник Богданівської сільської Ради в судове засідання не з'явився, по телефону повідомив що не зможе прибути на розгляд справи, просить справу розглядати без його участі, проти позовних вимог не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, вважає, що вимоги позивача [PERSON] підтверджені поясненнями представника, визнані в повному обсязі відповідачем, не ущемляють прав сусідських землекористувачів, так як споруда знаходиться на земельній ділянці належній позивачу, споруда збудована з дотриманням санітарно-захисних норм, архітектором району надано висновок про можливість оформлення права власності на збудовані споруди, підтверджені матеріалами справи: технічний паспорт на будівлю (л.с.6-10), план ділянки з висновком архітектора (л.с.11), копія свідоцтва про право на спадщину за законом (л.с.13), і враховуючи викладене підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-29 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з позовом до Чернігівської селищної ради Запорізької області про визнання права власності на самочинно збудовану споруду (автомобільної мийки). В позові зазначає, що рішенням Чернігівської селищної ради № 55 від 10.04.2007 року, [PERSON]. виділену земельну ділянку розміром 84 м2. На даній землі позивачем у 2007 році зведено не житлову будівлю. А відповідно до рішення № 16 від 26 червня 2008 року, Чернігівська селищна рада Запорізької області надала згоду [PERSON]. на відведення земельної ділянки для розташування на ній не житлової споруди - автомобільної мийки. У позові позивач просить суд, визнати за ним право власності на самочинно побудовану не житлову споруду (автомобільну мийку) , площею 32,5 м2, яка знаходиться за адресою[ADDRESS] У попередньому судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягав, суду пояснив, що рішенням Чернігівської селищної ради № 55 від 10.04.07 р. йому виділено земельну ділянку розміром 84 кв. м. із земель житлової забудови для розміщення торговельного кіоску. На даній землі позивачем у 2007 році зведено не житлову будівлю розміром 32,5 кв. м. З приводу узаконення будівлі позивач усно звернувся до чернігівської селищної ради. Однак, в узаконенні самовільно збудованої споруди йому було відмовлено, оскільки відповідно до вимог діючого законодавства узаконення самовільно збудованих споруд здійснюється в судовому порядку і рекомендовано звернутися з приводу цього питання до суду. Представник відповідача, [PERSON]. позовні вимоги не визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. За вищезазначених обставин, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, відповідно до копії акту вартості будівель і споруджень (а.с. 10-11), копії технічного паспорта на не житлові будівлі (а.с. 12-15), доведеними і такими, що підлягають задоволенню. Згідно ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України , суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved