Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок, посилаючись на слідуючі обставини. [INFO] в с.Білолісся Татарбунарського району Одеської області померла його мати [PERSON], яка за життя вчинила заповіт на користь позивача, яким заповіла сину житловий будинок, розташований [ADDRESS]. В Татарбунарській державній нотаріальній конторі позивач отримав відмову у отриманні свідоцтва про право власності по заповіту у зв'язку з тим, що у спадкодавця не було свідоцтва про право власності на будинок. [PERSON], звертаючись до суду з даним позовом, посилається на те, що він не відмовився від спадщини у встановлений законом строк, крім того, на спадок ніхто, крім нього, не претендує, тому він просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на вищезазначений будинок, що залишився після смерті [PERSON]. Позивач у судове засідання не з'явився, направив заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив справу слухати за його відсутності, винести рішення при попередньому судовому розгляді. Представник Білоліської сільської ради Татарбунарського району в судове засідання не з'явився, згідно надісланої до суду заяви сільський голова позовні вимоги визнала, просила справу слухати без участі представника сільської ради. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно копії свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а.с.6). За життя вона вчинила заповіт 08.09.2006 року, яким заповіла [PERSON] будинок, розташований [ADDRESS] (а.с.7). З довідок №91 та №92 від 25.03.2008 року, виданих виконкомом Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (а.с.9,10), вбачається, що на підставі запису в погосподарській книзі Білоліської сільської ради №1 особовий рахунок №92 за померлою [PERSON] значиться житловий будинок, розташований [ADDRESS], в якому вона постійно проживала по день смерті. Згідно копії свідоцтва про народження (а.с.5), матір'ю позивача є [PERSON]. В технічному паспорті, копія якого на а.с.8 - власником будинку, розташованого [ADDRESS], вписана спадкодавця [PERSON]. Із довідки КП «Татарбунарського бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» від 20.09.2007 року вбачається, що вартість спадкового житлового будинку складає 77824 грн. (а.с.11). Із листа нотаріуса від 04.04.2008 року (а.с.12) видно, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спірний житловий будинок у зв'язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документу на будинок. В силу ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що будинок, розташований [ADDRESS], належав за життя [PERSON] і позивач є єдиним спадкоємцем зазначеного будинку по заповіту. За таких обставин, суд вважає, що за [PERSON] повинно бути визнано право власності на будинок, який розташований [ADDRESS], що залишився після смерті [PERSON].

Outcome: approved