Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-14 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 31.07.2006 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (надалі - Банк) та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н. на суму 2000,00грн. терміном користування, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов'язувався щомісячно повертати кредит частинами, згідно графіка, в строки та розмірах передбачених кредитним договором, до повного погашення суми кредиту. Згідно кредитного договору № б/н. від 31.07.2006р. відповідач був зобов'язаний до закінчення строку дії платіжної картки сплатити повністю кредит, але на даний час черговий внесок так і не був сплачений, не дивлячись на неодноразові попередження Банку про необхідність виконати вимоги кредитного договору, добровільно сплатити заборгованість по кредиту, яка на 19.02.2008р. становить 2360,63грн., не бажає. Просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором - 2360,63грн., в тому числі: заборгованість за кредитом - 1658,37грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 702,26грн. та судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору в сумі - 51,00грн., та інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи в сумі - 30,00грн. У судовому засіданні представник Банку позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився про причини неявки суд не сповістив, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.526 ЦК України встановлено, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами(з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Судом встановлено, що між [PERSON] та Банком було укладено кредитний договір № б/н. від 31.07.2006р. на суму 2000,00грн. Згідно кредитного договору № б/н. відповідач був зобов'язаний щомісячно повертати кредит частинами, згідно графіка, в строки та розмірах передбачених кредитним договором, до повного погашення суми кредиту до закінчення строку дії платіжної картки, але на даний час, черговий внесок так і не був сплачений, не дивлячись на неодноразові попередження Банку про необхідність виконати вимоги кредитного договору. Добровільно сплатити заборгованість по кредиту, яка на 19.02.2008р. становить 2360,63грн., відповідач не бажає. Відповідно до розрахунку сума заборгованості становить: заборгованість за кредитом - 1658,37грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 702,26грн., а всього - 2360,63грн. Підстав для звільнення відповідача від відшкодування заборгованості не має. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved