Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулась до суду з дійсним позовом, в обґрунтування якого вказала, що 21.05.1999р. у Луганській філії Придніпровської товарної біржі між нею та відповідачкою [PERSON]. був укладений договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS], за яким вона придбала у відповідачки зазначену квартиру. Однак, Краснодонським МБТІ позивачці було відмовлено в реєстрації права власності на квартиру та у видачі технічного паспорту, оскільки договір купівлі-продажу квартири нотаріально не посвідчений. У зв'язку з чим позивачка просить суд визнати за нею право власності на нерухоме майно - квартиру за адресою: [ADDRESS]. У попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON]. свої позовні вимоги підтримала повністю. Відповідачка [PERSON]у попередньому судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнала у повному обсязі. Третя особа - Краснодонське МБТІ у попереднє судове засідання надала письмову заяву, у якій зазначено, що проти задоволення позову [PERSON] вони не заперечують та просять розглянути справу без участі їх представника. Вислухавши позивачку, відповідачку, перевіривши матеріали справи, суд вважає позов, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Встановлено, що згідно зі свідоцтвом про одруження, копія якого додана до матеріалів справи, дошлюбне прізвище позивачки [PERSON] - [INFO] 21.05.1999р. у Луганській філії Придніпровської товарної біржі між позивачкою [PERSON]. та відповідачкою [PERSON], був укладений договір №241 купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS], за яким продавець [PERSON] продала, а покупець [PERSON] купила зазначену квартиру, при цьому договір купівлі-продажу нерухомого майна не був посвідчений нотаріально, копія договору додана до матеріалів справи (а.с.4). Відповідно до ст. 227 ЦК України (1963р.), який діяв на час укладення договору купівлі-продажу, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне відповідно до ст. 47 ЦК України (1963р.) недійсність договору. Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в своїй Постанові від 28.04.1978 року №3 „Про судову практику в справах про визнання угод недійсними ”, роз'яснив, якщо угода, при укладенні якої не були виконані вимоги, щодо її нотаріального посвідчення, виконана повністю або частково однією із сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч.2 ст. 47 ЦК РСР 1963 за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Однак, це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. Судом встановлено, що при укладенні договору купівлі-продажу від 21.05.1999 року між сторонами була досягнута згода щодо істотних умов, а згодом й виконані умови договору, а саме позивачці була передана технічна документація на квартиру за адресою: [ADDRESS], позивачка по даний час проживає у даній квартирі, володіє та користується нею, також позивачкою була сплачена ціна договору у розмірі 6000грн. На підставі викладеного, враховуючи, що сторонами договору №241 від 21.05.1999р. купівлі-продажу нерухомого майна - квартири за адресою: [ADDRESS] були виконані його основні умови, при цьому зазначений договір не містить протизаконних умов, суд вважає за необхідне визнати за позивачкою право власності на квартиру, що придбана за даним договором купівлі-продажу.

Outcome: approved