overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-23 00:00:00

Прокурор Монастирищенського району в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача - ТОВ “Мрія” про стягнення заборгованості за оренду земельної частки (паю) в сумі 322 грн. Підставами своїх вимог вважає те, що прокуратурою району в порядку нагляду проведено перевірку додержання вимог законодавства про оренду землі в ТОВ “Мрія” с. Копіювата Монастирищенського району Черкаської області. Перевіркою встановлено, що згідно договору оренди земельної частки (паю) від 02.01.2004 року, який укладений між [PERSON] (орендодавець) та директором ТОВ “Мрія” в особі [PERSON] (орендар), орендодавець надав, а орендар прийняв в оренду земельну частку (пай), вартістю 23079,50 грн. На час перевірки заборгованість по орендній платі станом на 01.06.2008 року становить 322 грн. На неодноразові звернення [PERSON], яка є особою пенсійного віку, заборгованість за оренду землі ТОВ “Мрія” не повернута. Прокурор Мінько В.К. позов підтримав повністю, просить стягнути з відповідача ТОВ “Мрія” орендну плату за оренду земельної частки (паю) з в сумі 322 грн. на користь [PERSON], судові витрати - на користь держави. Позивачка [PERSON] позов підтримав повністю, просить стягнути з відповідача заборгованість за оренду земельної частки (паю) з ТОВ “Мрія” в сумі 322 грн. на її користь, державне мито та витрати на інформаційно технічне забезпечення на користь держави. Представник відповідача в судове засідання не з”явився, подав до суду заяву в якій позов визнав у повному обсязі. Наданням довідки про наявність заборгованості по орендній платі в розмірі 322 грн. станом на 01.06.2008 року щодо [PERSON] відповідач підтвердив наявність заборгованості та її розмір. Заслухавши пояснення прокурора та позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Дмитрівської сільської Ради Золотоніського району Черкаської області про визнання права власності на будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування. Причиною цього стало те, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої залишився заповіт де остання заповіла позивачу по справі [PERSON], належне їй на день смерті майно. Спадщина, яка відкрилась після смерті [PERSON]складається з жилого будинку з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] яку вона прийняла в установленому законом порядку. При житті померла [PERSON] не провела оформлення права власності на належний їй будинок, тобто не одержала свідоцтво про право власності на нього. В судовому засіданні позивач підтримала позов повністю та наполягла на його задоволенні, тобто на визнанні за [PERSON] права власності в порядку спадкування після смерті [PERSON]на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходяться по [ADDRESS]. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але направив до суду лист, в якому зазначено, що представник органу місцевого самоврядування - сільська Рада с. Дмитрівка не заперечує проти задоволення позову та просить розглядати справу у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: ? з даних свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла [INFO], про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис № 17; ? з даних заповіту від 26.10.2007 року, посвідченого секретарем Дмитрівської сільської Ради Золотоніського району зареєстрованого в реєстрі № 59, вбачається, що [PERSON] заповіла [PERSON] належне їй на день смерті майно; ? з даних технічного паспорту на житловий будинок садибного типу, виданий Золотоніським ЧООБТІ 18.01.2008 року та довідки, виданої виконкомом Дмитрівської сільської Ради Золотоніського району Черкаської області № 129 від 02.04.2008 року, вбачається, що за [PERSON], яка померла [INFO] рахується житловий будинок, що розташований по [ADDRESS]. Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] про визнання права власності на будинок з надвірними спорудами в порядку спадкування, підлягає до повного задоволення, зважаючи на те, що в Україні були проведенні суттєві зміни щодо реєстрації права власності на майно, первинна реєстрація на яке не була проведена, а правовстановлюючий документ відсутній, у разі смерті його власника. Суд вважає, що визнання права власності в порядку спадкування повинно проводитися шляхом визнання права власності за померлою особою-спадкодавцем, а в порядку спадкування, за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, чи якимось іншим чином має право на спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-23 00:00:00

[PERSON]звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини його заробітку, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що вони зараз проживають окремо, донька знаходиться з нею, а відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини, хоча має таку можливість. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги. Відповідач позов визнав, пояснивши, що він згоден платити аліменти на утримання дитини в розмірі &frac14; частини заробітку щомісяця. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, від якого мають одну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] р. н. Сторони в даний час проживають окремо, дитина проживає з позивачкою. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини, вона знаходиться на повному утриманні матері. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов”язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 3 СК України, кошти на утримання дітей (аліменти) можуть присуджуватися за рішенням суду у частці від доходу їх батька або у твердій грошовій сумі. На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров”я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків та інші обставини, що мають істотне значення. Так, відповідач має постійне місце роботи, одержує регулярно заробітну плату, аліменти на інших дітей не сплачує, в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Позивачка, з якою проживає дитина, не працює, коштів на утримання дитини не має. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом. З урахуванням всіх обставин справи, стану здоров”я та матеріального становища дитини та платника аліментів, доводів та пояснення сторін, суд визначає цю частку у розмірі 1\4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, присуджуючи аліменти, згідно ч. 1 ст. 191 СК України, від дня пред”явлення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред”явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України, суд ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір у дохід держави. Згідно ч. 3 ст. 81 ЦПК України на відповідача покладається обов”язок по оплаті витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що у них різні характери і погляди на життя, між ними постійно виникали сварки в сім”ї в присутності неповнолітньої дитини, шлюбні відносини вони не підтримують, проживають окремо понад 4 місяці, їх шлюб носить формальний характер. Відповідач позов визнав, пояснивши, що їхню сім”ю зберегти неможливо, на розірвання шлюбу він згоден, строк на примирення не потрібен. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16.03.2002 р., від якого мають одну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] р. н. Сторони понад 4 місяці року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Між ними склалися неприязні стосунки, які негативно впливають на виховання неповнолітньої дитини. Майнового спору між сторонами немає, дитина буде проживати з матір”ю. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх сім'ї неможливі і будуть суперечити їхнім інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої дитини, що мають істотне значення, тому, згідно зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, їх шлюб підлягає розірванню. Таким чином, визнання відповідачем пред”явленого позову не суперечить закону, не порушує права,свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Суд покладає на відповідача обов'язок по оплаті держмита при реєстрації розлучення в органах РАЦСу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він є одним з авторів винахіду «Варіатор» за патентом № 36011, отриманного 14.02.2001г. На підставі договора від 03.06.1999р. укалденного між ВАТ «Херсонські комбайни» та авторами, відповідач зобов»язаний при використанні винахіду та отримання патенту виплатити винагороду у розмірі 50% від економії завода-виробника впродовж всього періода використання винаходу, строк виплати 1 раз в 6 місяців, адже не пізніше 25-го числа місяця. З моменту отримання авторами зазначеного патенту призначена винагорода відповідачем не була виплачена. За несвоєчасну виплату винагороди власник патента, тоб-то роботадавець, сплачує пеню за кожний прострочений день в розмірі 0,04 % суми, що належить до сплати. В зв»язку з чим, просить стягнути з відповідача на його користь винагороду за винахід в сумі 2856 грн., а також судові витрати на суму 324,12 грн.. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, на підставах викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково на суму 2856 грн... Суд вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін вважає, що позов обґрунтований та підлягає повному задоволенню, оскільки підтверджується копією договору від 03.06.1999р., копією розрахунку, копією довідки авторської участі, копією акту від 14.02.20001р., копією патента № 36011, копіями квитанцій, копіями проїзних документів, копіями квитанцій ГК «Бригантина», копією паспорта.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-23 00:00:00

Лубенський міжрайонний прокурор звернувся до суду з заявою про визнання [PERSON] недієздатною, мотивуючи тим, що [PERSON].[INFO], являється інвалідом першої групи з дитинства безтроково та страждає тяжким хронічним психічним захворюванням , перебуває в Високо - Тополянському психоневрологічному будинку - інтернаті. Внаслідок стійкого хронічного психічного захворювання [PERSON]. не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки. Прокурор прохає суд визнати [PERSON]. недієздатною особою та призначити опікуном над [PERSON]. директора Високо - Тополянського психоневрологічного інтернату Мержу С.М. В судовому засіданні прокурор свої вимоги підтримав, прохає їх задовольнити. Представник органу опіки та піклування Лубенської районної державної адміністрації не заперечує проти задоволення заяви, своє подання про призначення опікуном Мержи С.М. підтримав. Представник зацікавленої особи Оріхівської сільської ради Лубенського району Полтавської області в судове засідання не з'явився, про дату розгляду справи повідомлений завчасно, що підтверджується поштовим повідомленням. Зацікавлена особа - Мержа С.М. в судове засідання не з'явився, про дату розгляду справи повідомлений завчасно, що підтверджується поштовим повідомленням. Дослідивши обставини справи, докази, заслухавши думку учасників судового засідання, суд вважає , що вимоги заявника підлягають задоволенню Встановлено, що [PERSON], [INFO], перебуває у Високо - Тополянському психоневрологічному інтернаті з 28.07.1994 року, страждає ДЦП, олігофренія у ступені імбецильності (а.с.7). Згідно висновку судово - психіатричної експертизи [PERSON]. страждає на стійкий хронічний психічний розлад у вигляді важкої розумової відсталості(імбецильності) внаслідок дитячого церебрального паралічу, що позбавляє її на теперішній час можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребує постійного стороннього догляду і піклування (а.с.23-25). У відповідності з ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що і встановлено судом стосовно [PERSON]. Прокурор в інтересах [PERSON]. прохає встановити опіку над [PERSON]., призначивши опікуном над нею директора Високо - Тополянського психоневрологічного будинку - інтернату Мержу С.М. , в зв'язку з чим звернувся до суду з заявою про визнання [PERSON]. недієздатною. Згідно ст. 60 ч.1 ЦК України вказано, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування Лубенської районної державної адміністрації звернувся до суду з поданням за яким рекомендує призначити опікуном над [PERSON]. директора Високо - Тополянського психоневрологічного будинку - інтернату Мержу С.М. Враховуючи вищенаведене суд вважає за необхідне задовольнити вимоги заявника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-23 00:00:00

Позивачка [PERSON]звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON]. про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що 31.07.2004 року у Засульській сільській Раді Лубенського району Полтавської області вони зареєстрували з Відповідачем шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON],[INFO] Сімейне життя з Відповідачем не склалося по причині різних характерів та поглядів на життя, на ґрунті чого в сім'ї постійно виникали непорозуміння та сварки. Тривалий час вони не підтримують сімейних стосунків, проживають окремо. Вона втратила до Відповідача почуття любові та поваги, прохає задовольнити її позов, розірвати між нею та Відповідачем шлюб. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, прохала їх задовольнити. Відповідач [PERSON]. не заперечує щодо задоволення позовних вимог [PERSON]. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 31.07.2004 року у Засульській сільській Раді Лубенського району Полтавської області(а.с.8), мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO](а.с.9). Вони припинили сімейні стосунки по причині різних характерів та поглядів на життя. Шлюбні відносини сторони не підтримують тривалий час, позивачка миритись не бажає, наполягає на розірванні шлюбу. При розірванні шлюбу, суд вважає, що державне мито необхідно стягнути з відповідача [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-23 00:00:00

Позивачка просить постановити рішення, яким зобов'язати відповідача сплачувати їй аліменти на утримання їхньої доньки [PERSON],[INFO]народження, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач з позовом погодився, але просив врахувати ті обставини, що він сплачує аліменти на утримання другої дитини та навчається на вечірньому відділенні Світловодського технікуму радіоелектронного приладобудування. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, якщо аліменти стягуються на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від доходу матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-23 00:00:00

06.06.2008 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просе стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO]народження та [PERSON] [INFO] народження у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач наполягала на своїх позовних вимогах, при обставинах викладених нею у позовній заяві та просила позов задовільнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі. Суд , заслухавши позивача, відповідача,дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі,оскільки він визнаний відповідачем,це визнання ним позову не суперечить закону і не порушує права,свободи і інтереси інших осіб, тому,шо: Відповідач по справі є батьком своїх неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO]народження та [PERSON] [INFO] народження (а.с.4-5), діти знаходиться на утриманні матері - позивача [PERSON] та мешкають разом з нею (а.с.2--5,7,9), відповідач допомоги на утримання своїх неповнолітніх дітей не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. З урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів (а.с.6,8), суд вважає,що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання воїх неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісяця. Таким чином є всі підстави для задоволення позову у повному обсязі. Крім того згідно зі ст.ст.81,88 ЦПК України з відповідача у дохід держави належить стягнути судовий збір у розмірі 51,00 гривня,суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 7,50 гривень, та відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки про стягнення суми боргу, мотивуя свої вимоги тим, що вона 27.06.2005 року дала [PERSON] в борг гроші в сумі 2300 грн. Відповідачка зобов язалась повернути борг до 01.07.2005 року. Однак до теперішнього часу борг не сплачено. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та пояснила, що 27.06.2008 року вона видала [PERSON] гроші в сумі 2300 грн, в сою чергу відповідачка написала розписку, згідно якої вона зобов язується повернути гроші до 01.07.2005 року. Свої зобов язання [PERSON] не виповнила. До теперішнього часу також відмовляється повернути борг. По роботі до [PERSON] претензій не має, тому борг не може вважити недостачею. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача, та просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні визнала, що дійсно вона писала розписку. Пояснила що працювала у позивачки та була недостача, тому вважає що недостача це борг. Вислухавши пояснення позивача і вивчивши матеріали справи суд уважає що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 27.06.2005 року відповідачка [PERSON] написала розписку на суму 2300 грн, згідно якій зобов язалась повернути борг до 01.07.2005 року. Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином й у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору, а при відсутності таких - відповідно до звичайно пропонованих вимог. У відповідності ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає іншій стороні (позичальникові) у власність гроші, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей. Згідно ст. 1047 ЦК України сторонами дотримана форма укладання договору позики, що повинен бути зроблений у писемній формі. У чинність ч.10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як видно з матеріалів справи між сторонами є боргові, а не інші правовідносини. Відповідач не звертався ні в органи міліції, ні в суд про визнання розписки недійсної, тобто був згодний з нею, а також зі сформованими обставинами. Таким чином, беручи до уваги, що відповідачем не виконані взяті на себе зобов'язання по поверненню отриманої від позивача суми на підставі договору позики, суд уважає позов підметом задоволенню в обсязі заявлених вимог. На користь позивача варто стягнути борг у сумі 2300 гривень. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-23 00:00:00

Відповідач [PERSON]. викликався до суду в порядку, встановленому ч.3 ст.76 ЦПК України, проте в судове засідання не з'явився. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала свій позов та пояснила, що вони з відповідачем уклали шлюб у Грушовецькій сільській раді Кельменецького району Чернівецької області 07 серпня 2001 року та спільно подружнім життям проживали до березня 2002 року. Від шлюбу в них з відповідачем спільних дітей немає. Позивачка просить шлюб розірвати з тих підстав, що сімейне життя не склалося через те, що у них з відповідачем різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Шлюб у неї другий. В ході судового засідання судом були досліджені такі докази: свідоцтво про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON]. серії [NUMBER] від 07 серпня 2001 року, пропозиція [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу у відділі РАЦС Кельменецького РУЮ, довідка №971 від 19.05.08 видана Грушовецькою сільською радою про склад сім'ї [PERSON], копія трудової книжки серії [NUMBER], копія паспорта [PERSON] Судом встановлено, що відповідач[PERSON]. та позивачка [PERSON]. зареєстрували шлюб у Грушовецькій сільській раді Кельменецького району Чернівецької області 07 серпня 2001 року про що був зроблений актовий запис за [NUMBER] та спільно подружнім життям проживали до березня 2002 року. У сторін спільних неповнолітніх дітей немає. Сторони спільно не проживають та не підтримують подружні відносини, шлюб носить формальний характер, в даний час між позивачкою та відповідачем відсутність взаєморозуміння, різні характери та погляди на життя. Шлюб у сторін другий. На утриманні позивачки є малолітня дитина. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Враховуючи наведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. Суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати по справі, а витрати по сплаті державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС слід також покласти на відповідача. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved