Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду 22 лютого 2008 року з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №16с/ак-тт№45 (далі - кредитний договір) від 07.12.2005 року відповідач отримав кредит у розмірі 23877,00 грн. строком на 48 місяців. Згідно кредитного договору відповідач зобов'язався щомісячно здійснювати повернення частини кредиту, а також сплачувати нараховані відсотки за використання кредиту. Починаючи з лютого 2006 року, відповідачем систематично не виконуються зобов'язання за кредитним договором. Станом на 05.02.2008 року прострочена заборгованість становить 14880,45 гривень, з яких: 9816,88 гривень - прострочена заборгованість за кредитом, 5063,57 гривень - прострочена заборгованість по відсоткам. Відповідно до кредитного договору, у разі порушення термінів повернення кредиту та процентів за кредит відповідач сплачує Банку пеню, розраховану за кожний день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості. Станом на 05.02.2008 року розмір пені за договором складає 13266,15 гривень, з яких: 8944,87 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, 4321,28 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом. Станом на 05.02.2008 року частина кредиту (строкова), що залишилась до виплати відповідачем становить 15141,75 гривень. Представник позивача у судовому засіданні, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі, а також пояснив, що на розрахункові рахунки Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» ні сплати, ні відомостей про сплату відповідачкою вищевказаних сум по теперішній час не було й не надходило. Відповідач у судовому засіданні подала відзив на позовну заяву та вказала, що позов позивача визнає у повному обсязі та пояснила, що дійсно брала кредит в даному банку на вказану суму, але проплату не здійснювала у зв»язку з скрутним матеріальним положенням. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки у судовому засіданні встановлено, що 07.12.2005 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON]. був укладений кредитний договір №16с/ак-тт№45, за яким відповідач отримала кредит у розмірі 23877,00 гривень, який було надано для придбання транспортного засобу (а.с.№ 5-7). Відповідно до п. 2.1. зазначеного договору, у забезпечення зобов'язань Позичальника, Банком може бути прийнято будь-який вид забезпечення, або будь-які інші види забезпечення, як окремо, так і у сукупності. Так, 07 грудня 2005 року між позивачем та [PERSON]. було укладено договір застави транспортного засобу, а саме, автомобіля (модель ВАЗ-210990, реєстраційний номер [NUMBER], 2005 року випуску), що підтверджується копією зазначеного договору (а.с.№ 91-94). Згідно п. 1.2.2. кредитного договору, Позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, який є додатком до кредитного договору, та за яким [PERSON]. зобов'язалась виплатити Банку суму кредиту починаючи з 06.01.2006 року по 07.12.2009 року (а.с.№ 8). Згідно кредитного договору відповідач зобов'язалась щомісячно здійснювати повернення частини кредиту, а також сплачувати нараховані відсотки за використання кредиту. Починаючи з лютого 2006 року, відповідачкою систематично не виконуються зобов'язання за кредитним договором. Станом на 05.02.2008 року прострочена заборгованість становить 14880,45 гривень, з яких: 9816,88 гривень - прострочена заборгованість за кредитом (а.с.№ 9), 5063,57 гривень - прострочена заборгованість по відсоткам (а.с.№10). Відповідно до кредитного договору, у разі порушення термінів повернення кредиту та процентів за кредит відповідач сплачує Банку пеню, розраховану за кожний день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості. Станом на 05.02.2008 року розмір пені за договором складає 13266,15 гривень, з яких: 8944,87 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту (а.с.№ 11), 4321,28 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом (а.с.№ 12-14). Станом на 05.02.2008 року частина кредиту (строкова), що залишилась до виплати відповідачем становить 15141,75 гривень. У судовому засіданні судом було з»ясовано у відповідача, що вона не зверталась до суду з позовною заявою про визнання договору нечинним. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Згідно з частиною 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Як зазначено у ч. 1 ст. 630 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У даному випадку позивач отримала кредит у позивача, який мала сплачувати разом з процентами, однак кредит та нараховані проценти не сплачує чим порушила взяті на сбе зобов»язання за вищевказаним договором. За таких обставин, суд вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 43 288,35 гривень, яка складається з: строкової заборгованості за кредитом - 15141,75 гривень, простроченої заборгованості за кредитом - 9816,88 гривень, простроченої заборгованості по відсоткам - 5063,57 гривень, пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту - 8944,87 гривень, пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом - 4321,28 гривень. Згідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Статтею 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. Частиною 5 Розділу 11 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Процесуального Кодексу України встановлено, що до набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору, судовий збір при зверненні до суду сплачується у порядку і розмірах, встановлених законодавством для державного мита. У позовній заяві позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачем при зверненні до суду з даною позовною вимогою. З огляду на матеріалами справи, судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи на суму в 30 грн. 50 коп. (а.с.№2) та судовий збір (державне мито) на суму в 432 грн. 88 коп. (а.с.№1). Положенням ч. 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі ст.ст. 81, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в Лозівському міськрайонному суді Харківської області у розмірі 30 грн. та судовий збір у розмірі 432,88 грн. на користь позивача.

Outcome: approved