overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

У серпні 2007 року КП «ЗТМК» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості по квартирної платі та комунальним послугам, в якій вказав, що згідно з довідки КП «ВРЕЖО №1» ЖЕД № 5 від 02.07.07р. [PERSON] до 17.03.2006 року був зареєстрований та мешкав у [ADDRESS], 17.03.2006 року був виписаний за рішенням суду і станом на 16.08.2007 року його місце проживання не відоме. [PERSON], [PERSON] зареєстровані та мешкають у вказаній квартирі, у будинку, що раніше перебував на балансі КП «Запорізький титано-магнієвий комбінат». За період з 01.01.2001 року по 01.07.2005 року у відповідачів виникла заборгованість перед позивачем по квартирній платі та плати за комунальні послуги у розмірі 1899, 25 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просить стягнути з відповідачів суму заборгованості у розмірі 1899 грн. 25 коп., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30 гривень, судові витрати по оплаті державного мита покласти на відповідачів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася надала заяву про слухання справи у її відсутності. В судовому засіданні відповідач [PERSON] проти позову заперечує, просить відмовити в його задоволенні, просить застосувати строк позовної давності до позовних вимог. Суд вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши інші докази, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 27.01.2005 року № 25/2 Про затвердження актів приймання-передачі об'єктів державного житлового та нежитлового фонду від Казеного підприємства «Запорізький титано-магнієвий комбінат» та переліку житлових будинків, які передаються до комунальної власності м. Запоріжжя від Казеного підприємства «Запорізький титано-магнієвий комбінат» будинок по [ADDRESS] передано без заборгованості по квартирній платі та комунальним послугам до комунальної власності м. Запоріжжя. Згідно довідки КП «ВРЕЖО№ 1» ЖЕД № 5 від 02.07.2007 року у [ADDRESS] був зареєстрований та мешкав [PERSON] до 17.03.2006 року, [PERSON], [PERSON] зареєстровані та мешкають у вказаній квартирі. Як вбачається з позовної заяви та виписки з особового рахунку [NUMBER] ЖКО КП «ЗТМК» за період з 01.01.2001 року по 01.07.2005 року за адресою [ADDRESS] виникла заборгованість по сплаті квартплати та комунальних послугам у розмірі 1899,25 грн. Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України визначений загальний термін позовної давності три роки, відповідачем зроблена заява про застосування позовної давності, у зв'язку з чим суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, заявлених за період часу до 01.07.2005 року. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 1988 року. Від шлюбу мають двох дітей, один з яких є неповнолітнім - [PERSON], [INFO]народження . Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, нормальні шлюбні відносини не підтримують з 23 вересня 2003 року, сім'я розпалась остаточно, з причини різних поглядів на вирішення важливих питань шлюбного життя , що призвело до виникнення частих сварок, спільне господарство не ведуть. Примирення з відповідачем не можливе. Спору про розподіл майна на теперішній час не має. При попередньому розгляді справи позивач підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі. Просить розірвати шлюб з відповідачем, витрати, пов'язані з розірванням шлюбу у органах РАЦС просить покласти на нього. При попередньому розгляді справи відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову у попередньому судовому засіданні, ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в зв'язку з наступним. Судом встановлено, що 24 вересня 1988 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з пояснень сторін сім'я розпалась остаточно, подальше збереження та сумісне проживання подружжя стало не можливим, оскільки нормальні шлюбні відносини між ними припинені з 23 вересня 2003 року, спільне господарство сторони не ведуть, спір про спільне нажите майно відсутній. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. Неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]народження необхідно залишити проживати з матір'ю [PERSON] При таких обставинах, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту перебування її на утриманні чоловіка [PERSON], у якій вказала, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]з 24 серпня 1949 року по [INFO], до його смерті. Весь цей час вона проживала з [PERSON] однією сім'єю, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, заявниця знаходилась на утриманні чоловіка, так як пенсія чоловіка складала 2578, 39 грн., а її 539, 94 грн. Оскільки вона має право перейти на нову пенсію у зв'язку з втратою годувальника, просить установити юридичний факт перебування на утриманні чоловіка [PERSON] В судовому засідання представник заявниці підтримав заяву в повному обсязі та наполягав на задоволенні заявлених вимог. Представник Пенсійного фонду в Орджонікідзевського районі м. Запоріжжя в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву, в якій не заперечує проти встановлення факту перебування заявниці на утримані чоловіка, та просить справу розглядати за його відсутністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою виходячи з наступного. Із матеріалів справи вбачається, що заявниця [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]з 24.08.1949, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], по [INFO], проживали однією сім'єю, що підтверджується довідкою КП ВРЕЖО №13 ЖЕД № 55 від 26.03.2008р., вели спільне господарство, допомога чоловіка для заявниці була постійним і основним джерелом засобів існування по день його смерті[INFO] В силу викладеного, судом встановлено, що заявниця [PERSON] перебувала на утриманні [PERSON], а тому її заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

До суду звернулася [PERSON]з позовом до [PERSON]про збільшення розміру аліментів, посилаючись на те, що рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14 квітня 2006 року з відповідача по справі в її кристь на утримання сина [PERSON], [INFO] стягнуто аліменти в розмірі 50 гривень щомісяця до повноліття дитини. Але, ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів , визначений рішенням суду , може бути збільшено за рішенням суду за заявою одержувача у разі зміни матеріального стану сторін. На даний час , відносно 2006 року, змінився розмір мінімальної заробітної плати , яку отримував відповідач , а це свідчить про зміну його матеріального становища. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мімінмальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Син позивачки по справі - [PERSON], [INFO], на даний час його вік становить 10 років, що стверджується свідоцтвом про його народження, копія якого додана до позову. ._ Із Закону України „Державний бюджет України на 2008 рік від 28.12.2007 року вбачається, що, починаючи з 01.01.2008 року для дітей віком від 6 до 18 років розмір прожиткового мінімуму становить 663 грн. Тому , розмір аліментів, визначений чинним законодавством становить 30% від 663 грн.= 198,90 грн. Позивачка в судовому засіданні на задоволенні позову наполягала, просила суд стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]в розмірі 1/4 частини всих видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Отже, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що відповідач може надавати утримання своєму неповнолітньому инові в більшому розмірі , оскільки відповідно до ч.2 ст.182 СК України мімінмальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та заробіток відповідача істотно збільшився у порівнянні з 2004 роком.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

05.03.2008 року прокурор звернувся в суд в інтересах неповнолітньої [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що відповідачка [PERSON] являється матір'ю неповнолітньої [PERSON] [INFO], яка з самого народження знаходиться в Миколаївському будинку Дитини. Влаштована в будинок Дитини малолітня [PERSON]за заявою матері по причині тяжкого матеріального становища матері. За весь час перебування дитини в закладі мати лише один раз відвідала дитину. Відповідачка по справі ніде не працює, немає власного житла і ніяк не намагається покращити своє матеріальне становище. [PERSON] з самого народження знаходиться на повному державному утриманні, а тому просив позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до її неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO]. Відповідачка [PERSON] позов не визнала, суду пояснила, що вона не згодна з позбавленням її батьківських прав, а тому просила суд відмовити в задоволені позову прокурора. Вислухавши прокурора, відповідачку, свідків,представника служби у справах дітей, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов належить повному задоволенню, до такого висновку суд приходить виходячи із слідуючого. Згідно ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків. Згідно ст. 12 Закону України “Про охорону дитинства” батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як встановлено в судовому засіданні відповідачка являється матір'ю [PERSON], [INFO]. З липня 2007 року [PERSON]знаходиться в дитячому будинку м.Миколаєва, мати за весь час перебування дитини в притулку навідала її лише один раз, не приймала ніяких заходів для поліпшення житлових умов та повернення дитини з притулку. [PERSON] на даний час ніде не працює, не має власного житла та ніякого майна, дровами та продуктами харчування в достатній кількості не забезпечена, зловживає спиртними напоями, по місцю проживання характеризується негативно, життям дитини не цікавиться. Вказані обставини суд вважає такими, які доводять, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Дані обставини підтвердили також допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON]про стягнення аліментів на утримання одної дитини: сина [PERSON], [INFO]народження, в розмірі ј частки заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач добровільно, як батько не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить стягувати щомісячно з відповідача в її користь аліменти на утримання сина [PERSON], у розмірі, заявленому нею у позовній заяві. Відповідач [PERSON], позовні вимоги визнав, не заперечує стягнення з нього аліментів на утримання сина, у розмірі, заявленому позивачкою. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. У ході судового розгляду достовірно встановлено, що сторони проживали у зареєстрованому шлюбі з 24 липня 2004 року. Від шлюбу народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO]народження, який проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. Даний факт стверджено свідоцтвом про шлюб серії I-ФМ №[NUMBER], свідоцтвом про народження дитини серії I-ФМ №[NUMBER]. Довідкою Кобилецько-Полянської селищної ради №325 від 03.04.2008 року, а також актом обстеження матеріально-побутових умов проживання позивачки стверджено, що дійсно неповнолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю, перебуває на її повному матеріальному утриманні, сім'я позивачки слабозабезпечена. Відповідач, як батько дитини, в добровільному порядку не допомагає позивачці в її утриманні. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи, що позивачка ніде не працює, не займається індивідуальною трудовою діяльністю, не має власного житла, то потребує допомоги з боку відповідача, як батька її неповнолітньої дитини у виді аліментних платежів. Таким чином, на думку суду у позові слід задовольнити, визначивши до щомісячного стягнення з відповідача, як аліменти ј частину заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 15.04.2008 року, тобто з дня звернення позивачки до суду з даним позовом. Окрім того, до стягнення з відповідача підлягають судові витрати, що складаються з 51 гривні судового збору на користь держави та 7гривень 50 копійок витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи в Рахівському районному суді . В силу ст.217 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід виконати негайно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованному шлюбі з 06.11.1981 року, від якого не мають неповнолітніх дітей, але через органи РАГС він не зміг розірвати шлюб в зв'язку з тим, що відповідачка туди добровільно не з'являється . В листопаді 2007 року позивач звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу посилаючись на те, що відповідачка веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, проявляє подружню зраду, на даний час проживає з іншим чоловіком. Тому сім'ї у них не має і вона існує формально так як вони з 1998 року припинили подружні стосунки, не ведуть сумісного господарства. Майнового спору не мають. Посилаючись на наведене і те, що відповідачка не бажає подавати до органу РАГС спільної з ним заяву про розірвання шлюбу, просив позов задовольнити. Позивач в суд не з'явився, однак направив заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позов підтримав. Відповідачка також до суду не з'явилася, направила до суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позов визнає. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 110-112,114 Сімейного Кодексу України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає необхідним покласти витрати по сплаті державного мита при одержанні свідоцтва про розірвання шлюбу в органі РАГС на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованному шлюбі з 18.04.1981 року, від якого не мають неповнолітніх дітей, але через органи РАГС вона не змогла розірвати шлюб в зв'язку з тим, що відповідач туди добровільно не з'являвся . В квітні 2008 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу посилаючись на те, що відповідачем зловживає спиртними напоями, влаштовує скандали та бійки, матеріальної сім*ю не утримує. Тому сім'ї у них не має і вона існує формально так як вони з червня 2007 року припинили подружні стосунки, не ведуть сумісного господарства. Майнового спору не мають. Посилаючись на наведене і те, що відповідач не бажає подавати до РАГС спільної з нею заяву про розірвання шлюбу, просила позов задовольнити. Позивачка в суді позов підтримала. Відповідач в суді позов визнав. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 110-112,114 Сімейного Кодексу України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає необхідним покласти витрати по сплаті державного мита при одержанні свідоцтва про розірвання шлюбу в органі РАГС на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою в якій вказує, що від спільного життя з відповідачем має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем припинили в 2005 році, з того часу він ніякої матеріальної допомоги в вихованні не сина не надає. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі &frac14; частини його доходів. Відповідач в судовому засіданні позов визнав і пояснив суду, що не проживає з сином однією сім'єю з 2005 року. Має другу сім'ю. Постійного місця роботи не має. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає встановленим наступне. Сторони від спільного життя мають сина [PERSON] [INFO], згідно свідоцтва про народження [NUMBER] виданого Тернуватською селищною радою 6 жовтня 2003 року батьком [PERSON] є [PERSON]. Відповідач з сином однією сім'єю не проживає, матеріальної допомоги не надає, дитина знаходиться на повному утриманні матері. Згідно ст.. 180 СК України батьки зобов*язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, згоден сплачувати аліменти в розмірі вказаному позивачкою. Оцінивши досліджені в судовому засіданні обставини суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, у якій вказує, що [INFO] помер [PERSON]. якій за життя 8 листопада 2005 року склав заповіт, яким заповідав позивачу земельну ділянку площею 4,89 га розташовану на території Новомиколаївської селищної ради, що належала [PERSON] на підставі державного акту. Позивач вказує в позовної заяві, що він є спадкоємцем за заповітом. Через свою юридичну необізнаність пропустив строк для подачі в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини, так як помилково вважав, що якщо він фактично користується земельною ділянкою, то він вже прийняв спадщину. Просить суд визначити йому додатковий строк, достатній для подачі заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини, тому що строк пропустив з поважної причини. Представник відповідача Новомиколаївської селищної ради в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про те, що позов селищною радою визнається та про розгляд справи без їх участі Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи суд вважає встановленим наступне. Згідно ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Статтею 1270 ЦК України встановлений строк для прийняття спадщини 6 місяців, що починається із часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом наслідника, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для надання їм заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON], яким за життя був складений заповіт, яким він заповідав належну йому земельну ділянку [PERSON]. [PERSON] з [PERSON] на день його смерті однією сім'єю не проживав. [PERSON] в нотаріальну контору с заявленим про прийнятті спадщини після смерті [PERSON] не звертався, так як помилково вважав, що якщо він користується земельною.ділянкоюу, яка належала померлому, то він фактично спадщину прийняв. Суд вважає, що позивач пропустив строк для подачі заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини з поважної причини, в зв'язку з тим, що помилково вважав, що користування спадковим майном є фактом прийняття спадщини, що свідчить про його юридичну неосвіченість Оцінивши досліджені в судовому засіданні обставини, суд вважає, що [PERSON] пропустив строк на подачу заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] з поважної причини, у зв'язку із чим суд знаходить позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду, в якому вказує, що вона 17 жовтня 2000 року одружилася з відповідачем. Від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем тому, що їхнє спільне життя не склалося, одруження виявилося невдалим. Примирення між ними не можливе. Відповідач ухиляється від утримання своєї доньки, матеріальної допомоги не надає, позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі &frac14; частки заробітку (доходу) щомісячно до досягнення донькою повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Відповідачу роз'яснені наслідки визнання позову, передбачені ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, а також вивчивши матеріали справи, суд доходить до наступного. Сторони одружені з 17 жовтня 2000 року, від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO]. З пояснень сторін у судовому засіданні встановлено, що у позивача з відповідачкою спільне життя не склалося, сторони однією сім'єю не проживають з червня 2007 року, вони люди з різними поглядами на життя, які перестали розуміти один одного. Сторони наполягають на розірванні шлюбу. Суд вважає, що родина фактично розпалася і примирення не можливе. За таких обставин суд доходить висновку, що причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, являються обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із батьків які ухиляються від матеріального утримання своїх неповнолітніх дітей аліменти стягуються в судовому порядку. Тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved