overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.09.2000 року у Барановському відділі реєстрації актів громадського стану Житомирської обл вони зареєстрували шлюб, від шлюбу мають спільну дитину дочку [PERSON] [INFO] народження. Спільне життя з відповідачем не склалось через зловживання спиртними напоями, сварки, та насильство в сімї. Прохає розірвати шлюб. Позивачка [PERSON]прохає суд розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач [PERSON]. до суду не з”явився, про слухання справи повідомлений належним чином, що дає суду право розглянути справу в порядку заочного провадження. З”ясувавш обставини справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб між собою 03.09.2000року у Барановському відділі реєстрації актів громадського стану Житомирської області. Позивачка наполягає на розлученні, спільне проживання призводить до насильства в сім”ї, що шкодить інтересам позивачки і дає суду право розірвати шлюб. Витрати по розірванню шлюбу та розгляду справи в суді слід віднести на рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 04.07.2008 року з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позовної заяви вбачається, що шлюб між сторонами зареєстрований Великобагачанським районним відділом РАЦС Полтавської області 18 вересня 2007 року, актовий запис [NUMBER]. Раніше позивачка перебувала в шлюбі, відповідач раніше в шлюбі не перебував . Від цього шлюбу сторони спільних дітей не мають. Позивач [PERSON]просить шлюб розірвати, оскільки сімейне життя у них з відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично припинилися, спільно сторони не проживають. Причиною цьому послужила різниця в поглядах на сім'ю та сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, конфлікти в сім'ї носять тривалий характер, витрати по реєстрації розірванню шлюбу позивач просить повністю покласти на відповідача. Свої позовні вимоги [PERSON] в судовому засіданні підтримала і дала згоду на винесення заочного рішення по справі. В судове засідання 29.07.2008 року відповідач [PERSON] не з'явився (не з'являвся він і на попереднє судове засідання), про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином рекомендованим листом з повідомленням. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України за згодою позивачки судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Шлюб між сторонами, зареєстрований Великобагачанським районним відділом РАЦС Полтавської області 18 вересня 2007 року, актовий запис [NUMBER] (а.с.3). Від цього шлюбу сторони спільних дітей не мають. З пояснень позивачки [PERSON] вбачається, що шлюбні відносини між сторонами припинено, причиною цьому послужила різниця в поглядах на сім'ю та сімейне життя, відсутність взаєморозуміння , різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Спору щодо майна, яке нажито під час шлюбу немає. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу просить покласти на відповідача, судові витрати з нього не стягувати на її користь. При таких обставинах справи суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, і тому суд приходить до висновку про ухвалення заочного рішення про задоволення позову[PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-28 00:00:00

Сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.10.2001 року. З позову вбачається, що від цього шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] народження, який проживає разом з позивачкою і знаходиться на її вихованні та утриманні. В свідоцтві про його народження батьком записаний відповідач - [PERSON] Посилаючись на те, що відповідач працює в місті Севастополь, де отримує заробітну плату, яку повністю використовує на свої потреби і коштів їй на утримання сина не надає, позивачка звернулась з позовом до суду і просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до дня повноліття сина, також витрати на оплату за правову допомогу адвоката в сумі 100 грн. В судове засідання позивачка не з'явилась, написала заяву, в якій просила справу розглянути в її відсутність, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, так як не з'являвся за повісткою до поштового відділення, хоча про стягнення з нього аліментів знав (а.с.13), про що мається повідомлення про вручення йому позовної заяви та повістки. Суд вважає, що відповідач ухиляється від явки до суду з метою затягування розгляду справи. Суд, розглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.10.2001 року (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] народження (а.с.7), який проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні (а.с.2-3). Позивачка отримує допомогу на дитину-інваліда в розмірі 592 грн. щомісячно (а.с.4). В свідоцтві про народження сина батьком записаний відповідач [PERSON] Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи те, що відповідач є фізично здоровим, працездатним чоловіком, працює і отримує заробітну плату, інших дітей та непрацездатних батьків на утриманні немає, суд вважає, за можливе стягнути з нього аліменти в розмірі &frac14; частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до дня повноліття сина.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-28 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до територіальної громади м. Канева в особі виконавчого комітету Канівської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. У позовній заяві позивачі зазначили, що [INFO] помер їх батько - [PERSON]. Після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої входить право на грошові заощадження, які зберігаються в Канівському відділенні Ощадбанку на особистих рахунках, та прості іменні акції в кількості 157 штук Відкритого акціонерного товариства «ГЕМ». Позивачам необхідно було у шестимісячний термін звернутися до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, за місцем відкриття спадщини, але вони через власну необізнаність пропустили шестимісячний термін звернення із заявою в державну нотаріальну контору для прийняття спадщини, тому просять суд визначити їм додатковий строк для прийняття спадщини терміном у три місяці. У судовому засіданні позивачі [PERSON]. та [PERSON]. позов підтримали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві просять визнати, що шестимісячний строк для прийняття спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті батька [PERSON]. пропущений ними з поважних причин та визначити додатковий строк для подання відповідної заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини терміном у три місяці. Представник відповідача, в особі Танани Г.П., в судовому засіданні позов визнав та не заперечує проти продовження строку для прийняття спадщини позивачам. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, відповідно до ч. 2 ст. 1223 у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, відповідно до черг спадкування, а оскільки позивачі є дітьми померлого [PERSON] ., а інші спадкоємці відсутні, то згідно ст. 1261 ЦК України, вони мають право на спадкування за законом у першу чергу. Відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємиць пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини суд може визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-28 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до територіальної громади с. Горобіївка в особі Горобіївської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. У позовній заяві позивач зазначила, що [INFO]померла її мати - [PERSON]. Після смерті якої відкрилася спадщина, у вигляді сертифікату на право на земельну частку (пай) із земель, які перебувають у колективній власності КПС ім. Ватутіна і грошового вкладу у філії № 3284/031 с. Горобіївка Канівського відділення Ощадного банку України № 3284. Позивачу необхідно було у шестимісячний термін звернутися до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, за місцем відкриття спадщини, але вона через власну необізнаність пропустила шестимісячний термін звернення із заявою в державну нотаріальну контору для прийняття спадщини, тому просять суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини терміном у два місяці. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві просить визнати, що шестимісячний строк для прийняття спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті матері [PERSON]. пропущений нею з поважних причин та визначити додатковий строк для подання відповідної заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини терміном у два місяці. Представник відповідача, в особі Салига Т.М., в судовому засіданні позов визнала та не заперечує проти продовження строку для прийняття спадщини. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, відповідно до ч. 2 ст. 1223 у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, відповідно до черг спадкування, а оскільки позивачка є дочкою померлої [PERSON]., а інші спадкоємці відсутні, то згідно ст. 1261 ЦК України, вона має право на спадкування за законом у першу чергу. Відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємиць пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини суд може визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-28 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до виконавчого комітету Канівської міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво, посилаючись на те, що вона відповідно до договору дарування від 27.01.1995 року, укладеного між нею та її матір'ю [PERSON], отримала у власність житловий будинок з надвірними спорудами на земельній ділянці площею 1409 кв.м. за адресою:[ADDRESS] Для поліпшення умов проживання на території свого домоволодіння [PERSON]. самовільно, без відповідного дозволу, побудувала сарай розміром 1,50 х 2,96 м. З метою узаконення самочинного будівництва, позивачка звернулася з заявою до виконавчого комітету Канівської міської ради, який надав висновок за № 1547 від 07.07.2008 року, згідно якого самочинно побудований сарай, розміром 1,50 х 2,96 м, не порушує містобудівні норми ДБН 79-92 «Житлові будинки для індивідуальних забудовників України». Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача, за дорученням Танана Г.П., в судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON]. на підставі договору дарування від 27.01.1995 року, укладеного між [PERSON]. та [PERSON]. та посвідченого завідуючою Канівською держаною міською нотаріальною конторою Лагутінською Є.П. і зареєстрованого в реєстрі № 1-156 отримала у власність житловий будинок з надвірними спорудами на земельній ділянці площею 1409 кв.м. за адресою:[ADDRESS]( а.с. 16). Згідно висновку виконавчого комітету Канівської міської за № 1547 від 07.07.2008 року, самовільно побудовані споруди, а саме : господарське приміщення (б1) розміром 1,50х2,96 м., не порушує містобудівні норми ДБН 79-92 «Житлові будинки для індивідуальних забудовників України». ( а.с. 14). Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо не порушує права інших осіб. Таким чином, суд дійшов висновку про обгрунтованісь позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-28 00:00:00

Співвласниками квартири [ADDRESS]були [PERSON]. та [PERSON]. згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації Смілянського міськвиконкому 22 листопада 1993 року. [INFO]помер батько позивачів. - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із частини вказаної квартири та грошових заощаджень в Смілянському відділенні Ощадбанку України №3276 на рахунках [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]. Спадщину після смерті [PERSON]. прийняли його діти, а позивачі по справі, шляхом подачі у встановлений законом строк відповідних заяв до державної нотаріальної контори. Дружина померлого [PERSON]. відмовилася від прийняття спадщини, надавши відповідну заяву. [INFO]померла мати позивачів - [PERSON]., після смерті якої відкрилася спадщина на частину квартири [ADDRESS]та грошові заощадження в Смілянському відділенні Ощадбанку України №3276 на рахунках [NUMBER], [NUMBER]. Спадщину після смерті [PERSON]. прийняли позивачі по справі, шляхом подачі у встановлений законом строк відповідних заяв до державної нотаріальної контори. Однак, вони отримати свідоцтво про право на спадщину не можуть, оскільки не визначені частки померлих у спільній сумісній власності на житло. Посилаючись на ці обставини позивачі звернулися в суд з позовом до відповідача і просять визнати за ними в рівних частинах право власності на спадкове майно. Представник відповідача позов визнав повністю. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Із свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації Смілянського міськвиконкому 22 листопада 1993 року вбачається, що квартира [ADDRESS]належить на праві спільної сумісної власності [PERSON]. та [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 268 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного із них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦК в разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлене домовленістю між ними або законом, а тому слід визначити частки [PERSON]. та [PERSON]. у спільній сумісній власності на квартиру в розмірі по &frac12; частині кожного. .Оскільки позивачі своєчасно прийняли спадщину після смерті своїх батьків, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON]., [PERSON]., [PERSON] . в рівних частинах право власності на спадкове майно. На підставі наведеного. ст..ст. 372, 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-28 00:00:00

[INFO] померла мати позивача - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки, яка розташована на території Балаклеївської сільської ради та права на пайовий фонд майна в КСП с. Балаклея Смілянського району на суму 6438 грн. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, який у встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернувся, так як вважав, що маючи на руках сертифікат про право на пайовий фонд майна фактично вступив в управління та користування спадщиною. Посилаючись на ці обставини позивач звернувся в суд з позовом до відповідача і просить визнати за ним право власності на спадкове майно. Представник відповідача позов визнав повністю, про що вказав у своїй письмовій заяві. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки позивачем доведено факт прийняття ним спадщини після смерті матері [PERSON]., а тому за [PERSON] . слід визнати право власності на спадкове майно. На підставі наведеного. ст.ст. 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у них народилась дитина, а саме : дочка [PERSON] [INFO] року народження, яка на даний час знаходиться на її повному матеріальному утримані, тому вона просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь, на утримання дитини, так як відповідач матеріальної допомоги на утримання, в добровільному порядку, не надає. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з підстав, які в ньому зазначені і просить суд задовольнити його у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, через засоби масової інформації. Про причини неявки суд не повідомив, тому суд постановляє рішення у його відсутність, про що позивачка не заперечує. Допитаний в судовому засіданні свідок показав, що дійсно відповідач ухилився від утримання свої малолітньої дитини. В добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини відмовляється. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданим Відділом РАЦС Олевського РУЮ Житомирської області 19 листопада 2005 року. Від спільного проживання сторони мають дочку [PERSON] [INFO] року народження, яка проживає з позивачкою, що стверджується свідоцтвом про народження дитини, довідкою з місця проживання позивачки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що стверджується показаннями свідка, поясненнями позивачки. Відповідач працює та отримує заробітну плату, що стверджується довідкою з місця роботи відповідача. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані ст.180 СК України з яких слідує, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. В даному випадку відповідач ухиляється від матеріального утримання своєї дитини чим ставить її в складне матеріальне положення та порушує її право на достатній життєвий рівень, тому суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-28 00:00:00

14.07. 2008 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на ст. ст. 105, 110, 112 СК України, де зазначила про те, що сторонами в 1992 році був заключений шлюб, від якого народилася в 1993 році донька [PERSON], а в 1996 - [PERSON]. В зв”язку з непорозуміннями в сім”ї та фактичне проживання відповідача [PERSON] з іншою жінкою шлюб не склався, на даний час сторони проживають нарізно, спору відносно майна не мають, відновлення сімейних відносин виключається. Дочки проживатимуть з позивачкою. В досудовому засіданні позивачкою підтримані заявлені вимоги, які визнані відповідачем. Сторони наполягають на розгляд справи у досудовому засіданні і відповідач погоджується сплатити судовий збір. Суд вважає позов підлягаючим до задоволення, враховуючи наступне. Як зазначено в ч.4 ст. 130 ЦПК України Ухвалення в попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Відповідно до ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Взаємовідносини сторін перебування в шлюбі підтверджується актовими записами. Відповідно до ст. 61 ч. 1 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам іхніх дітей, що мають істотне значення. В даному разі перебування в шлюбі перешкоджає позивачці вирішувати в установленому порядку майнові та інші права . Викладене свідчить про обґрунтованість заявлених вимог і необхідність їх задоволення та стягнення судових витрат на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-28 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому вказали, що в січні 1997 року [PERSON]була виділена земельна ділянка із земель КСП ім..Кірова в с.Весела Тарасівка Лутугинського району Луганської області розміром 6,4 га, що підтверджується сертифікатом. 29.03.2002 року [PERSON]. отримала державний акт на право приватної власності на земельну ділянку розміром 5,02 га, що був виданий на підставі сертифікату. Посилаючись на те, що [PERSON]. померла [INFO] року, за життя залишила на позивачів заповіт на свою земельну ділянку, інших спадкоємців немає, але в заповіті вказаний сертифікат, а не державний акт про право приватної власності на землю, тому [PERSON]. та [PERSON]. просять визнати за ними право власності на земельну ділянку розміром 5,02 га, розташовану на землях Веселотарасівської сільської ради Лутугинського району Луганської області в рівних частках по 2,51 га кожному. У судовому засіданні позивачі [PERSON]. та [PERSON]. підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, в надісланій суду заяві просить справу розглядати у відсутність його представника, позовні вимоги визнає. Вислухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.ст.1217-1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно державного акту на право приватної власності на землю [PERSON]. передана у приватну власність земельна ділянка площею 5,02 га (а.с.9). Згідно сертифікату (а.с.8) [PERSON]. належить право на земельну частку (пай) 6,40 га. Відповідно заповіту від 05.03.2002 року (а.с.10) [PERSON]. заповіла позивачам сертифікат на право на земельну частку (пай) в рівних долях кожному. Із ксерокопії свідоцтва про смерть (а.с.11) вбачається, що [PERSON]. померла [INFO] року. Відповідно рішення Лутугинського районного суду Луганської області від 28.05.2008 року позивачу [PERSON]. визначено додатковий строк для прийняття спадщини після померлої [PERSON]. (а.с.12). Згідно довідки (а.с.16) грошова оцінка земельної частки (паю) складає 2288,31 гривень. Беручи до уваги, що [PERSON]. за життя на праві приватної власності належала земельна ділянка 5,02 га на землях Веселотарасівської сільської ради Лутугинського району Луганської області, інших крім позивачів, спадкоємців немає, суд вважає, що позов заявлено обгрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. За позивачами [PERSON]та [PERSON]належить визнати право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку, розташовану на землях Веселотарасівської сільської ради Лутугинського району Луганської області, розміром 5,02 га, в рівних частках по 2,51 га кожному. На підставі викладеного та

Outcome: approved