Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно його сина [PERSON],1992 року народження. Свої вимоги позивач мотивував тим, що в 1989 році його дочка - [PERSON] одружилася з [PERSON]. [INFO] у них народився син [PERSON]. 3.12.1992 року дочка та відповідач розірвали шлюб. Після розлучення [PERSON] залишив сина і виїхав до Республіки Бєларусь , де він проживає і на сьогоднішній день. Батьківського піклування до дитини він не проявляє , не цікавиться його життям , не приймає участі у його вихованні. До сина не приїжджає , не пише йому листів , не дзвонить. Ще в період шлюбних відносин відповідач припинив матеріально забезпечувати сина [PERSON] , у зв»язку з чим його дочка звернулася з відповідним позовом до Роменського міського народного суду , який 15.10.1992 року ухвалив рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] до досягнення ним повноліття. Але з 1998 року [PERSON] припинив сплачувати аліменти. Вихованням сина займалася його донька. Проживав онук разом з ним , до дитячого садка влаштував його позивач . Сам [PERSON] не виявляє бажання зустрічатися та спілкуватися з батьком. В 2003 році його дочка захворіла та була визнана інвалідом 1 групи. Після цього всі турботи щодо утримання , виховання та навчання [PERSON] лягли повністю на нього. 20.02.2003 року Рішенням Виконавчого комітету Роменської міської ради його було призначено опікуном [PERSON]. [INFO] його дочка померла. Інші рідні , крім нього, його дружини - [PERSON] та батька у [PERSON] відсутні. Батько [PERSON] дав письмову згоду на позбавлення його батьківської опіки . В зв»язку з цим звернувся до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON]. В судовому засіданні позивач підтримав свій позов в повному обсязі і просив позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON]. Відповідач до суду не з»явився , але надав суду заяву, в якій він визнав повністю позов позивача , не заперечував проти позбавлення його батьківських прав. Представник органу опіки та піклування Виконавчого комітету Роменської міської ради підтримала позов позивача . Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи , допитавши свідків [PERSON], [PERSON], суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] була матір»ю неповнолітнього [PERSON],1992 року народження, а [PERSON] - є його батьком (а. с. 7 ). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний 3.12.1992 року ( а. с. 9) Мати [PERSON] померла [INFO] ( а. с. 12) Згідно рішення виконавчого комітету Роменської міської ради від 20.02.2003 року № 51 позивача призначено опікуном [PERSON]. ( а. с. 17) Відповідач після розірвання шлюбу і по даний період проживає в Республіці Бєларусь ,ухиляється від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини . Встановлені в суді факти свідчать про те, що між сторонами склалися спірні правовідносини , з приводу позбавлення батьківських прав і які регулюються ст. 164, 165, 167 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ч.1 п.2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав , якщо вона , він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей . В силу ст. 165 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків , опікун , піклувальник , особа , в сім»ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров»я або навчальний заклад , в якому вона перебуває, орган опіки та піклування , прокурор , а також сама дитина яка досягла 14 років. На підставі ст. 167 ч.4 Сімейного Кодексу України , якщо дитина не може бути передана другому з батьків , переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають , за їхньою заявою, баба та дід дитини повнолітні брати та сестри інші родичі. За висновком органу опіки і піклування Роменської міської ради ( а. с. 27) позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON] відповідатиме інтересам дитини , так як дитина знаходиться на повному утриманні діда [PERSON] та бабусі [PERSON] , які фактично займаються вихованням сина. Батько , [PERSON] після розірвання шлюбу виїхав на постійне місце проживання до Республіки Бєларусь. За весь час з сином не спілкувався, аліментів не надсилав , навчанням та життям сина не цікавиться. В січні 2008 року [PERSON] написав заяву, в якій дав згоду на позбавлення його батьківських прав. Свідок [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні підтвердили , що [PERSON] проживає разом з дідом та бабою, які повністю займаються його вихованням . Батько [PERSON] проживає у Республіка Бєларусь з 1992 року. До сина ні разу не приїжджав. Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності суд приходить до однозначного висновку , що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків про вихованню дитини і тому є всі законні підстави для позбавлення його батьківських прав і задоволенню позову. Висновок суду підтверджується тим , що відповідач не піклується про фізичний , духовний розвиток дитини , її навчання, підготовку до самостійного життя , не++ спілкується з дитиною , не забезпечує її необхідні матеріальні та житлово - побутові умови , не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі , не виявляє інтересу до її внутрішнього світу , не створює умов для отримання нею освіти. При цьому в суді не встановлено , що відповідач не мав можливості з поважних причин виконувати свої обов»язки по вихованню дитини, а тому суд розцінює його поведінку, як свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов»язками .

Outcome: approved