Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди у сумі 250000 гривень, заподіяної йому незаконним притягненням до кримінальної відповідальності за ст. ст. 19 ч.4, 165 ч. 1, 194 ч. 2 КК України (за редакцією 1960 року). Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав адвокату [PERSON] повноваження представляти його інтереси у суді. Адвокат [PERSON] у судовому засіданні уточнив позовні вимоги та пояснив суду, що 12.05.1998 р. стосовно [PERSON] було порушено кримінальну справу за ст. ст. 19 ч.4, 165 ч. 1, 194 ч. 2 КК України (1960 р.), 13.11.1998 р. обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд, та 13.11.1998 р. пред'явлено обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого ст. ст. 19 ч.4, 165 ч. 1, 194 ч. 2 КК України (1960 р.). Ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області від 25.09.2006 р. кримінальну справу щодо нього закрито за ст. 6 п. 2 КПК України у зв'язку з відсутністю складу злочину. Посилаючись на норми ст. 62 Конституції України, ст. 1176 ЦК України, ст. ст. 1, 2, 3, 4, 12, 13 Закону "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду", просить стягнути з державного бюджету 52500 грн. моральної шкоди. Представник відповідача Державного казначейства України, прокуратури Запорізької області, прокуратури міста Запоріжжя - позов не визнали, просять відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] та пояснили, що хоча [PERSON] і був незаконно притягнутий до кримінальної відповідальності та передував під слідством та судом з 12.05.1998 року по 25.09.2006 рік, однак його моральні страждання не перебувають з цим у причинному зв'язку, та вважають, що 52500 гривень велика сума та не відповідає понесеним стражданням. Розглянувши матеріали справи, вислухав пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебував під слідством і судом з 12 травня 1998 року по 25 вересня 2006 року, щодо нього обрався запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд з місця постійного проживання. Вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27 червня 2006 року позивач визнаний винним у скоєні злочину, передбаченому ст. ст. 19 ч.4, 165 ч. 1, 194 ч. 2 КК України (за редакцією 1960 року) та у зв'язку з закінченням строку давності провадження по справі закрито. 25 вересня 2006 року ухвалою Апеляційного суду Запорізької області зазначений вирок скасований та кримінальна справа щодо [PERSON] закрита на підставі ст.6 п. 2 КПК України за відсутністю у його діях складу злочину. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 1 та п. 2 ст. 2 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду" підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного притягнення його як обвинуваченого. Право на відшкодування шкоди виникає в тому числі у разі закриття кримінальної справи за відсутністю у діянні складу злочину. У відповідності до чч. 4, 5 ст. 4 зазначеного Закону відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Згідно чч. 2, 3 ст. 13 Закону розмір моральної моральної шкоди визначається зурахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Встановлено, що позивач [PERSON] в період з 12.05.1998 р. (дата висунення обвинувачення) по 25.09.2006 р., тобто протягом 100 місяців знаходився під слідством та судом, перебував на підписці про невиїзд. Ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області від 25.09.2006 р. кримінальну справу щодо [PERSON] закрито за ст. 6 п. 2 КПК України у зв'язку з відсутністю складу злочину. Таким чином, [PERSON] у відповідності до вищезазначених норм закону набув право на відшкодування моральної шкоди. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.03.2005 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються в кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати, що діють на час розгляду справи. Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік» розмір мінімальної заробітної плати з 1 квітня 2008 року становить 525 гривень. Вирішуючи питання про розмір суми відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що в результаті перебування під слідством та судом позивач вочевидь зазнав незручностей, оскільки вимушений був почуватися несправедливо обвинуваченим, перебування на підписці обмежувало його право на вільне пересування, обмежувало права громадянина. З урахуванням тривалості та характеру вимушених змін у звичному укладі життя позивача, суд вважає, що стягнення на користь позивача 52500 гривень (525 гривень х 100 місяця), буде розумним та достатнім для компенсації йому заподіяної моральної шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: approved