Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів сплачених за електроенергію в сумі 3665,41 грн., водопостачання в сумі 208,65 грн. та природний газ - 4602,64 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно договору купівлі - продажу № 499 від 22.10.2003 року позивачкою та відповідачем набуто право спільної часткової власності на будівлю прохідної площею 161 кв.м, яка розташована в [ADDRESS]. Рішенням Ріпкинського районного суду від 31.07.2007 року позивачці та відповідачу виділено в натурі по &frac12; будівлі, а саме позивачці перший поверх будівлі, а відповідачу - другий. Цим же рішенням їх зобов'язано провести певні переобладнання та облаштувати окремий облік електроенергії, а також облаштувати кожному в своїй частині окрему систему водопостачання та водовідведення, газопостачання та опалення. З часу придбання будівлі відповідач ухиляється від її утримання. Після реального розподілу будівлі відповідач рішення суду не виконав, тому позивачка продовжувала особисто утримувати всю будівлю, сплачуючи всі необхідні платежі. Відповідач коштів на утримання будівлі не виділяв, жодного рахунку не оплатив. За таких обставин, позивачка вважає, що відповідач повинен нести витрати на утримання &frac12; будівлі, яка належить йому на праві приватної власності. Просила стягнути з відповідача &frac12; коштів сплачених позивачем у період з серпня 2007 по лютий 2008 р.р. за спожиту електроенергію в сумі 3665, 41 грн., у період з вересня 2005 по січень 2008 р.р. за водопостачання в розмірі 208, 65 грн., у період з 28 березня 2005 року по березень 2007 року за спожитий природній газ в сумі 4602, 64 грн. Представники позивачки та позивачка підтримали заявлені вимоги та просили суд їх задовольнити. До обґрунтування позовної заяви додали, що відповідач здавав в оренду ветеринарній аптеці частину другого поверху. Також одну з кімнат займала бухгалтер. Крім того, відповідач проводив ремонт на другому поверсі і користувався водою. Таким чином відповідач повинен нести витрати на утримання &frac12; будівлі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та пояснив, що будівлею фактично не користується з часу її придбання. Позивачка на першому поверсі будівлі облаштувала магазин та кафетерій, в яких чимало електричного обладнання. Крім того, після рішення суду, позивачка заважала йому користуватися другим поверхом будівлі, який йому виділив суд. Він був позбавлений можливості користуватися належною йому на праві власності &frac12; частиною будівлі, оскільки позивачка відключила другий поверх від електропостачання та опалення. Водопостачання на другому поверсі не було взагалі. При цьому не заперечував, що жодних платежів по утриманню будівлі не здійснював. Просив у позові відмовити. Вислухавши сторони та свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Відповідно до договору купівлі продажу № 499 від 22.10.2003 року позивачка та відповідач придбали у спільну часткову власність частину об'єкта нерухомості, а саме прохідну, що знаходиться в [ADDRESS](а.с. 8) Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за позивачкою та відповідачем зареєстровано по &frac12; частці об'єкту нерухомості „прохідна” в [ADDRESS] (а.с.9) Матеріалами справи та поясненнями спеціалістів підтверджено постачання в будівлю [ADDRESS] електроенергії, природного газу, води питної з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації. Таким чином у позивачки та відповідача виникли зобов'язання по оплаті наданих послуг з постачання води, електроенергії та газу до об'єкту нерухомості належному їм на праві спільної часткової власності. Згідно зі ст. 541 ЦК України, солідарний обов'язок виникає у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Враховуючи, що на час звернення позивачки до суду окреме водо-, газо- та електропостачання не було облаштовано в [ADDRESS], а договору між позивачкою та відповідачем укладено не було, то вони повинні солідарно нести витрати на утримання вказаного об'єкту нерухомості. Матеріалами справи підтверджено оплату позивачкою використаної в будівлі електроенергії, води та природного газу. ( а.с. 11-19, 29-35) Відповідно до ст. 544 ЦК України, боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу ( регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню частина коштів сплачених позивачкою за електроенергію, водопостачання та природний газ. При цьому, виходячи з принципу розумності та справедливості, судом беруться до уваги доводи відповідача щодо використання позивачкою більшого обсягу електроенергії та води в зв'язку з роботою магазину та кафетерію, що знаходяться на першому поверсі будівлі та належать позивачці. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме з відповідача підлягають стягненню сума 1832 грн. 70 коп. за використану електроенергію, 104 грн. за воду та 4602 грн. 64 коп. за спожитий природний газ. Відповідач являється постраждалим від аварії на ЧАЕС 1 категорії, тому підлягає звільненню від сплати судового збору. Витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: partial