Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-22 00:00:00

Прокурор Голопристанського району, виступаючи в інтересах гр.[PERSON], звернувся з позовом до комунального підприємства “Міськтеплокомуненерго” м.Гола Пристань про зобов'язання визнати законодавчо визначені права особи та вчинення дій, щодо їх відновлення. В судовому засіданні прокурор Кобзарь А.І. та представник позивача [PERSON] позов підтримали, пояснивши, що на їх думку, КП “Міськтеплокомуненерго” не визнає за інвалідом І групи Збройних Сил [PERSON] право на 50 відсоткову знижку по сплаті за опалення на підставі ст.12 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”. Враховуючи вищенаведене, представники позивача просять винести рішення, яким зобов'язати відповідача визнати за [PERSON] право на 50 відсоткову знижку по оплаті за послуги по опаленню житла. Крім того, прокурор вважає, що відповідачем не враховано квитанцію про сплату гр.[PERSON] послуг за теплопостачання від 13.02.2004 року на суму 179 грн.60 коп. У зв'язку з вищенаведеним, прокурор просить винести рішення, яким зобов'язати відповідача здійснити перерахунок, раніше нарахованих до сплати сум за опалення. Представник відповідача Жигалов Ю.С. позовні вимоги не визнав, пояснивши, що КП “Міськтеплокомуненерго” надає гр.[PERSON], як інваліду 1 групи та ветерану Збройних сил 50 відсоткову пільгу по сплаті за опалення житла. Однак, нажаль, [PERSON] є дуже недисциплінованим абонентом і здебільшого, стягнення існуючої заборгованості проводиться у судовому порядку. В статті 62 Закону України “Про державний бюджет України на 2000 рік” та в ст.58 Закону України “Про Державний бюджет на 2001 рік” призупинялась дія пільг, компенсацій та гарантій, що фінансувались з бюджетів усіх рівнів. Тому, КП “Міськтеплокомуненерго” було вимушене деякий період нараховувати [PERSON] 100 відсоткову сплату послуг по теплопостачанню. Але, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.03.2002 року, [PERSON] протягом 2003-2004 років був здійснений відповідний перерахунок і до теперішнього часу йому надається 50 відсоткова пільга по сплаті послуг теплопостачання. Щодо ствердження прокурора про ніби-то неврахування квитанції від 13.02.2004 року про сплату [PERSON] 179 грн. 60 коп. представник відповідача зазначив, що такої квитанції не існує. Насправді, [PERSON] було сплачено 179 грн.60 коп. у листопаді 2005 року. В копії квитанції, наданій прокурором, рукою абонента записано, що 179 грн.60 коп. сплачено за період з 1.09.2004 року по 1.09.2005 року. Тобто, вказана квитанція не могла бути сплачена 13.02.2004 року, як вважає прокурор. Тому, позовні вимоги в цій частині є теж не обґрунтованими. Заслухавши пояснення прокурора, представника позивача та представника відповідача, проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити за наступних підстав. Відповідно до ст.60 ЦПК України, сторони по справі зобов'язані обґрунтувати доказами свої ствердження та заперечення. Сторонами не оспорюється той факт, що гр.[PERSON], відповідно до ст.12 Закону України “Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” має право на 50 відсоткову знижку за користування житлом та комунальні послуги. Згідно з поясненнями представника відповідача, а також наданою ним довідкою №224/1-10 від 23.04.2008 року, [PERSON] перебуває на обліку як індивідуальний пільговик, ветеран- військовослужбовець з 50 відсотковою знижкою по сплаті послуг по опаленню. Враховуючи, що прокурором та представником позивача не наведено суду доказів, щодо наявності фактів невизнання відповідачем права гр.[PERSON] на пільги, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні вказаних позовних вимог у зв'язку з їх необґрунтованістю. Не підлягають також задоволенню позовні вимоги, щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок сум по оплаті послуг теплопостачання, оскільки, вивченням платіжних квитанцій та виписок з особових рахунків гр.[PERSON], порушень у нарахуванні встановлено не було. Факт ніби-то неврахування відповідачем квитанції від 13.02.2004 року на суму 179 грн.60 коп. в судовому засіданні не підтвердився, оскільки, ні прокурор, ні представник позивача до суду оригінал вищевказаного документу не надали.

Outcome: dismissed