Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

Позивачі [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. звернулись до суду і просять винести рішення, яким зобов»язати [PERSON]. не чинити перешкоди в користуванні позивачам службовою кімнатою площею 17,7 кв. м., в загальній квартирі [ADDRESS]та місцями загального користування зазначеної квартири, вселити позивачів у вказане приміщення та стягнути з відповідача [PERSON]. на користь кожного з позивачів 2 000 гр. в рахунок відшкодування завданої їм моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачам було видано ордер на право зайняття службового жилого приміщення, проте відповідач проживаючи в цій же загальній квартирі чинить перешкоди в користуванні, не надаючи доступу до квартири та не відкриваючи двері . Зазначені обставини завдають моральних страждань позивачам, оскільки більше ніж шість місяців вони позбавлені можливості користуватись наданим їм приміщенням. Позивач [PERSON]. від свого імені та від імені [PERSON]., та позивач [PERSON]. підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач [PERSON]. позовні вимоги не визнав, вказуючи на те, що вказане житлове приміщення повинно бути приєднано до кімнат, які належать йому на праві приватної власності в порядку спадкування за законом. Відповідач також вважав, що квартира [ADDRESS] не може бути віднесена до комунальних (загальних) квартир, а ордер виданий з порушенням норм житлового законодавства. Представник третьої особи КП «Печерськжитло» [PERSON]. підтримав позовні вимоги і вважав їх такими, що підлягають задоволенню, оскільки для вселення позивачів є ордер, виданий у встановленому порядку. Печерська районна у м. Києві державна адміністрація просила проводити розгляд справи у відсутність представника, в своїх поясненнях направлених до суду підтримуючи вимоги позивачів. Суд вислухавши пояснення позивачів [PERSON]., [PERSON]., представника третьої особи [PERSON]., заперечення відповідача [PERSON]. , допитавши свідка, вивчивши письмові докази по справі , прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 118 Житлового кодексу Української РСР службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових приміщень виконавчого комітету районної, міської , районної в м. ради депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири. Відповідно до ст.121 цього ж кодексу службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу , органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації. Відповідно до ст.122 цього ж кодексу на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане жиле приміщення. Під час судового розгляду встановлено, що розпорядженням Печерської районної в м. Києві державної адміністрації №828 від 25.07.2007р. було задоволено клопотання керівництва Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва про надання службової кімнати площею 17,7 кв. м. в загальній квартирі[ADDRESS]двірнику [PERSON] на родину з 3-х осіб, в тому числі : вона, чоловік [PERSON]. та син [PERSON]. Зазначена кімната розпорядженням Печерської районної у м. Києві державної адміністрації №522 від 28.04.2006р. була включена до числа службових ЖЕО-607 . Квартира[ADDRESS] має три кімнати та місця загального користування. 63/100 частин вказаної квартири , що складається з двох жилих кімнат, загальною площею 46,20кв.м., та житловою площею -30,20кв.м. належать відповідачу [PERSON]. на праві приватної власності . Із пояснень відповідача [PERSON]. вбачається, що останній не погоджується з тим, що позивачам було видано ордер на кімнату в квартирі , яка на його погляд не є загальною . Так, відповідач вважає, що оскільки частина квартири перебуває в приватній власності , то інша частина не може знаходить в комунальній, і повинна бути передана йому в користування. Суд відхиляє заперечення відповідача, і вважає їх безпідставними і такими, що не заслуговують на увагу, оскільки 37/100 частин загальної квартири ,знаходяться в комунальній власності району. Зазначене підтверджується зокрема тією обставиною, що кімната площею 17,7 кв. м. в загальній квартирі[ADDRESS] віднесена в порядку встановленому діючим законодавством до службового приміщення. Позивачі мають відповідний ордер , який є єдиною підставою для заселення , отже перешкоди які чинить відповідач є незаконними. З огляду на викладене суд прийшов до переконання про обґрунтованість вимог позивачів та необхідність вжиття заходів для відновлення їх порушеного права шляхом усунення перешкод та вселення в надане службове жиле приміщення. Вимоги позивачів про відшкодування моральної шкоди не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки не позивачами не було наведено переконливих обставин , що їх обґрунтовують. На підставі викладеного та

Outcome: partial