Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-30 00:00:00

У суд з позовом звернувся заступник Любомльського міжрайонного прокурора, який просить стягнути із [PERSON]. 8475,44 гривень виплаченої пенсії та судові витрати по справі. Вимоги обґрунтував тим, що після смерті батьків відповідач був призначений опікуном на неповнолітньою сестрою [PERSON] . З 30.10.2001 року він отримував призначену сестрі пенсію по втраті годувальника до досягнення нею 18-річного віку. З 01.01.2004 року набули чинності зміни до пенсійного законодавства, за яким пенсії круглим сиротам стали виплачувати до досягнення 23-річного віку. Управління Пенсійного фонду України у Любомльському районі на підставі заяви [PERSON]. було поновлено виплату пенсії, сума якої з 2004 по серпень 2007 року склала 8475,44 гривень, перераховувалась на рахунок відповідача і була ним отримана. _______________________________________________________________________ 1 інстанція Код суду - 0310 [PERSON]. стверджує, що заяви в органи Пенсійного фонду не писала і пенсію не отримувала. Відповідач заперечив написання заяви від імені сестри, однак визнав факт зарахування пенсії на його рахунок. Проведеною перевіркою не встановлено винуватців у незаконному оформленні документів, однак сама пенсія була призначена та перераховувалась в порушення закону. В судовому засіданні прокурор та представник позивача вимоги позову підтримали. Відповідач позов не визнав. Прокурор в судовому засіданні пояснив, що відповідач безпідставно отримав пенсію для своєї сестри, походженням коштів не поцікавився, витратив їх на власний розсуд, тому має повернути всю суму державі в особі Пенсійного фонду. Представник позивача в судовому засіданні пояснила, що після зміни законодавства сестрі відповідача [PERSON]. було поновлено пенсію по втраті годувальника, однак при цьому з вини працівників управління Пенсійного фонду перерахування проводилось не самій [PERSON]., а на раніше відкритий рахунок відповідача. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що був опікуном сестри [PERSON] і до середини 2007 року отримував призначену їй пенсію по втраті годувальника. При цьому готівку отримував від поштарки, розписувався у відомості, де була проставлена лише сума пенсії без деталізації її призначення. Тому вважав, що отримує пенсію для [PERSON]. і витрачав ці кошти на неї. Сестра [PERSON]. у 2000 році вийшла заміж, проживала окремо, до неї ніякого відношення в цьому питанні не мав і пенсії не отримував. Від її імені жодних заяв у Пенсійний фонд не писав. Сторони визнали доведеними наступні факти: У 2004 році на законних юридичних підставах управлінням Пенсійного фонду України у Любомльському районі поновлено виплату пенсії по втраті годувальника до досягнення 23-річного віку [PERSON]. Ні сторони, ні правоохоронні органи не встановили, хто від імені [PERSON]. звертався з відповідною заявою в управління. Сама [PERSON]. та відповідач по справі заперечують написання такої заяви. Перерахування пенсійних коштів управлінням Пенсійного фонду безпідставно перераховувались на рахунок відповідача, загальна сума пенсії за період з січня 2004 по серпень 2007 року складає 8475,44 гривень. Вказані кошти отримано відповідачем і витрачено на потреби підопічної [PERSON]. Згідно із ч.1 ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Суд вважає, що зазначена норма закону, на якій ґрунтуються вимоги прокурора, не може бути підставою для задоволення позову, оскільки жодних доказів про зловживання відповідача сторонами не подано. Представник позивача визнала, що призначення і перерахування спірної суми сталось через помилки в роботі працівників управління. Крім цього, зазначена норма стосується надмірно виплаченої пенсії, а не безпідставно перерахованих сум, що призначались іншій особі. Не підлягає застосуванню і ст.1166 ЦК України, оскільки в розглядуваному спорі відсутні ознаки заподіяння шкоди в розумінні глави 82 ЦК України. В той же час суд вважає, що до даних спірних правовідносин слід застосовувати норми глави 83 ЦК України, якою регулюються зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави. Згідно із п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що за фактичними обставинами даного спору підстави для повернення отриманої відповідачем суми пенсії відсутні. Згідно зі ст.88 ЦПК України судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed