Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-25 00:00:00

Позивач просить визнати дійсним договір купівлі-продажу [NUMBER] від 14 жовтня 1999 року квартири [ADDRESS] в м.Одесі, посилаючись на те, що придбав у відповідачки в свою власність вказану квартиру на Регіональній Універсальній біржі «Олександр-Н», передавши їй гроші в обумовленій договором сумі. В даний час у позивача виникла необхідність відчуження квартири, однак договори з питань нерухомості, укладені на біржах, нотаріальні контори вважають недійсними і як правовстановлюючий документ не приймають, що створює йому перешкоди у здійсненні права власності. Відповідачка на прохання позивача вирішити дане питання через нотаріальну контору, ухиляється, посилаючись на законність своїх дій у момент продажу квартири, тому він вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав. У судовому засіданні позивач та його представник наполягали на задоволенні позову на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідачка та її представник неодноразово без повідомлення причин не з'являються у судові засідання, зловживаючи своїми процесуальними правами, що призводить до затягування розгляду справи, суду пояснили, що умови договору купівлі-продажу позивачем повністю виконані, після укладення договору купівлі-продажу за позивачем зареєстровано право власності на квартиру в КП ОМБТІ та РОН, проживав у квартирі, однак в подальшому надав квартиру для проживання своїй сестрі [PERSON], яка по цей час мешкає у квартирі та перешкоджає йому у проживанні. Інших вимог позивач не заявляв, згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У судове засідання відповідачка та представник третьої особи не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи відповідачку було належним чином та своєчасно повідомлено (а.с.115, 116, 118, 119), про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно заяви відповідачки та заперечень її представника, наданих у попередньому судовому засіданні, гроші за квартиру фактично передавала сестра позивача [PERSON], котра і мешкає у даній квартирі зі своєю сім'єю. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні і досліджених доказів, наданих позивачем, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] в м.Одесі належала відповідачці на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна, виданого ОТБ 10.02.1997 року під №19287. 14 жовтня 1999 року позивач купив у свою власність дану квартиру у відповідачки, про що був укладений договір купівлі-продажу [NUMBER] на Регіональній Універсальній біржі «Александр-Н». Згідно п.5 Договору, квартира продана з торгів за 10600 гривень, які отримані відповідачкою до підписання договору і новим власником квартири став позивач по справі [PERSON], при цьому сторони діяли особисто та в Договорі містяться їх особисті підписи. Таким чином, сторони взяті на себе зобов'язання виконали, а саме: відповідачка передала зазначену квартиру позивачеві, отримавши від нього гроші в сумі, обумовленій п.5 Договору. У подальшому позивач звертався до відповідачки з проханням про відповідне оформлення договору купівлі-продажу згідно діючого законодавства, відповідачкою була написана 24.10.2006 року заява, згідно якої вона підтвердила факт продажу позивачеві зазначеної квартири, вказавши, що претензій до нього не має (а.с.120). До правовідносини, що виникли між сторонами, мають бути застосовані норми ЦК в редакції 1963 року, який діяв на момент укладення договору. Згідно ст.227 ЦК (в редакції 1963 року), який діяв на момент укладення договору, договір купівлі-продажу мав бути посвідчений нотаріально, невиконання такої вимоги вказує на недійсність договору. Разом з тим, згідно ч.2 ст.47 цього ж кодексу, якщо одна із сторін повністю чи частково виконала угоду, яка вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу виконавшої угоду сторони визнати її дійсною. У такому випадку подальше нотаріальне посвідчення угоди не вимагається. Заперечення відповідачки та її представника, що містяться у заяві про перегляд заочного рішення суду та надані у попередньому судовому засіданні щодо фактичної передачі грошей за квартиру сестрою позивача [PERSON]., суд до уваги не приймає, оскільки такі ствердження спростовуються наданими позивачем письмовими доказами, будь-яких доказів на підтвердження таких заперечень, які б відповідали вимогам ч.2 ст.59 ЦПК України, відповідачкою та її представником не надано. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги правомірні, регулюються нормою ст.47 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла на момент укладення договору, і підлягають задоволенню, оскільки позивач придбав вказану квартиру у свою власність на законних підставах. На підставі встановленого, ст.47, 227 ЦК України (в редакції 1963 року),

Outcome: approved