Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-21 00:00:00

В позовній заяві зазначено, що 14 червня 2005 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №12-214/02-01, згідно умов якого позичальнику надано кредит у сумі 50 000 грн., а той зобов'язувався, згідно узгодженого графіку щомісячно погашати кредит у розмірі 835 грн., відсотки за його користування у розмірі 20 % річних з кінцевим терміном погашення 11 червня 2010 року. В забезпечення зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором між позивачем та відповідачем СВК ім. Ватутіна, який виступив майновим поручителем, укладений договір застави №12-004/03-01 від 11 червня 2005 року. Згідно з договором СВК ім. Ватутіна передав у заставу позивачу майно загальною заставною вартістю 53 142 грн. У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором позивачем надіслані повідомлення позичальнику за №06031/888 від 07 серпня 2006 року; №06031/1298 від 10 листопада 2006 року та майновому поручителю за №12010/1370 від 29 листопада 2006 року. Звернення стягнення на предмет обтяження зареєстровано позивачем у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна згідно витягу №10045760 від 17 листопада 2006 року. Враховуючи невиконання позичальником умов кредитного договору на протязі більш ніж 5 місяців, позивач просить стягнути з позичальника [PERSON] суму кредиту 39 980,00 грн., відсотки - 3707,80 та пені - 224,75 грн., а всього 43 912,55 грн., звернути стягнення на майно майнового поручителя СВК ім. Ватутіна на зазначену суму, а також стягнути з [PERSON] та СВК ім. Ватутіна судові витрати. Під час судового розгляду справи позовні вимоги були уточнені та на час винесення судом рішення позивач у своєму клопотанні від 14.03.2008 року просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та СВК ім. Ватутіна суму боргу у розмірі 47 008,32 грн., у тому числі: за кредитом-39980 грн., по процентах-6270,91 грн., пеню-754,41 грн. шляхом звернення стягнення на грошові кошти та інше майно [PERSON] та шляхом звернення стягнення на заставлене майно СВК ім. Ватутіна, а також стягнути з [PERSON] судові витрати. Ухвалою суду від 22.07.2008 року було закрито провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення з Сільськогосподарського виробничого кооперативу імені Ватутіна суми боргу за кредитом шляхом звернення стягнення на предмет застави-майно Сільськогосподарського виробничого кооперативу імені Ватутіна. В судовому засіданні представник позивача в особі Д'яченко Т.М. уточнені позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] суми боргу у розмірі 47 008,32 грн., у тому числі: за кредитом-39980 грн., по процентах-6270,91 грн., пеню-754,41 грн. шляхом звернення стягнення на грошові кошти та інше майно [PERSON], а також судових витрат підтримала з підстав, викладених у позові та його уточненнях, просить суд їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася неодноразово, про причини неявки суду не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду була повідомлена вчасно та належним чином, про що свідчать повідомлення, які є у справі. Суд, вислухавши думку представника позивача, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачки та ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з"ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв"язок у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі на підставі слідуючого: Як було встановлено в судовому засіданні та як видно із матеріалів справи: 14 червня 2005 року між позивачем та позичальником - фізичною особою [PERSON] було укладено кредитний договір №12-214/02-01, копія якого є в матеріалах справи. Відповідно до умов кредитного договору банк надає позичальнику кредит у сумі 50 000 грн., а останній за умовами кредитного договору зобов'язувався згідно узгодженого графіку щомісячно погашати кредит у розмірі 835 грн., відсотки за його користування у розмірі 20 % річних з кінцевим терміном погашення кредиту 11 червня 2010 року. Зарахування суми кредиту на рахунок позичальника [PERSON] здійснено банком 17.06.2005 року на суму 50 000 грн., що підтверджується квитанцією, копія якої є в матеріалах справи. В забезпечення зобов'язань за кредитним договором №12-214/02-01 між позивачем та майновим поручителем СВК ім. Ватутіна укладено договор застави №12005/03-01 від 14 червня 2005 року, копія якого є в матеріалах справи. Згідно умов договору застави СВК ім. Ватутіна передало у заставу банку наступне майно: сіялка СУПН 8 А - 02, інв. № 860 в кількості 1 (одна одиниця); сіялка СУПН 8 А - 01, інв. № 861 в кількості 1 (одна одиниця); пневмомолот 2, інв. № 470 в кількості 1 (одна одиниця); культиватор КПЄ - 3,8, інв. № 154/1 в кількості 1 (одна одиниця); культиватор КПЄ - 3,8 інв. 155/1 в кількості 1 (одна одиниця); сварний апарат САК, інв. № 510 в кількості 1 (одна одиниця); плуг ПЛ. - 3 - 35, інв. № 44 в кількості 1 (одна одиниця); оприскувач ОПШ - 16, інв. № 150 в кількості 1 (одна одиниця); жижерозкидувач 4 ПС, інв. 525 в кількості 1 (одна одиниця); протруювач ПС - 10, інв. № 473 в кількості 1 (одна одиниця), що знаходиться за адресою: 71600, Запорізька область, м. Василівка, вул. Миру, 195, на загальну заставну вартість 53 142 грн. Звернення стягнення на предмет обтяження належним чином зареєстровано позивачем у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна згідно витягу №10045760 від 17 листопада 2006 року, копія якого є в матеріалах справи. Згідно п.5.1. Договору застави, заставодержатель набуває права звернення на заставлене майно та його реалізацію у наступних випадках: якщо на момент настання строку виконання позивальником зобов»язань за кредитним договором вони не будуть виконані повністю, а саме : при повному або частковому неповерненні у встановлені відповідно до п.2.2. Кредитного договору строки суми кредиту; та при несплаті або частковій несплаті у передбачені Кредитним договором строки сум відсотків за користування кредитом (сум комісійної винагороди за управління кредитом, у тому числі відсотків за неправомірне користування кредитом); та при несплаті або частковій несплаті в строк сум неустойки (пені, штрафу), що передбачені Кредитним договором; незалежно від настання строку виконання позивальником будь-яких зобов»язань за кредитним договором - при ліквідації чи реорганізації у будь-який спосіб заставодавця або порушенні відносно останнього справи про банкрутство; незалежно від настання строку виконання позичальником будь-яких зобов»язань за кредитним договором - при настанні випадків, указаних у п.3.1.4. цього Договору. Згідно п.5.2. Договору застави, звернення стягнення на майно може відбуватися відповідно до чинного законодавства будь-яким на власний розсуд заставодержателя способом. Відповідно до положень п.5.2.1. Договору застави, у разі, якщо протягом 3-х робочих днів з дати направлення заставодержателем пропозицій щодо укладення Акту заставодавець не підпише Акт про звернення стягнення на заставлене майно, заставодержатель може звернутися у встановленому порядку до господарського суду з позовом про звернення стягнення на майно та його реалізацію. Після винесення господарським судом відповідного рішення на наказу, майно може бути за ініціативою заставодержателя реалізоване відповідно до згоди сторін одним із способів, указаних вище. [PERSON] допустила порушення узгодженого графіку погашення кредиту передбаченого кредитним договором №12-214/02-01 від 14 червня 2005 року, у зв»язку з чим станом на 03.03.2008 року виникла заборгованість у розмірі 47 008,32 грн., у тому числі: за кредитом-39980 грн., по процентах-6270,91 грн., пеню-754,41 грн. У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором позивачем надіслані повідомлення позичальнику [PERSON] №06031/888 від 07 серпня 2006 року; №06031/1298 від 10 листопада 2006 року та майновому поручителю СВК ім. Ватутіна №12010/1370 від 29 листопада 2006 року, копії яких є в матеріалах справи. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.527 ЦК України, боржник зобов"язаний виконати свій обов"язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов"язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов"язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом . Відповідно до ст.574 ЦК України, застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Відповідно до ст.576 ЦК України, предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. Відповідно до ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобов"язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов"язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв"язку із пред"явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов"язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. У разі часткового виконання боржн6иком зобов"язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається у первісному обсязі. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушення зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що просрочив, якщо він не приступив до виконання зобов"язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.614 ЦК України, особа, яка порушила зобов"язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов"язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов"язання. Відповідно до ст.617 ЦК України, особа, яка порушила зобов"язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов"язання, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов"язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов"язками наділені обидві сторони договору. Відповідно до ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов"язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов"язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов"язки відповідно до договору. Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст.651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін, у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно вимог ст.1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. На підставі ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.ст.1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст.20 Закону України "Про заставу", Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов"язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом або договором. Відповідно до ст. 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Згідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно ст.58 ч.1 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст.59 ч.2 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Згідно ст.64 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до таких висновків: - відповідачка [PERSON] не виконує свої зобов'язання за кредитним договором №12-214/02-01 від 14 червня 2005 року належним чином, про що свідчить заборгованість, яка станом на 03.03.2008 року становить 47 008,32 грн., у тому числі: за кредитом-39980 грн., по процентах-6270,91 грн., пеню-754,41 грн.; - майновий поручитель [PERSON] - СВК ім. Ватутіна за договором застави №12005/03-01 від 14 червня 2005 року повинен нести відповідальність заставленим майном за невиконання позичальником умов кредитного договору в межах суми заставного майна, а саме: 53142 грн.; -відповідно до умов договору застави, питання звернення стягнення на заставлене майно повинно вирішуватися сторонами у господарському суді. Крім того, позивачем ставиться питання про стягнення з [PERSON] суму боргу у розмірі 47 008,32 грн. шляхом звернення стягнення на грошові кошти та інше майно [PERSON], але зазначене майно не було предметом договору застави, а тому й стягнення на нього не може бути накладено. Позивач також не надав доказів того, на яке саме майно та які грошові кошти він просить суд звернути стягнення. Отже, у даному випадку, при настанні права позивача вимоги, задовольнити ці вимоги має саме заставодавець- СВК ім. Ватутіна своїм заставленим майном, а не [PERSON], та це питання, як зазначено в ухвалі суду про закриття провадження у справі в частині, має вирішуватися господарським судом. Судом роз»яснюється позивачеві право звернутися для вирішення даного питання до Господарського суду Запорізької області. Враховуючи той факт, що в задоволенні позовних вимог позивачеві суд відмовляє, судові витрати стягненню не підлягають, відповідно до положень ст.88 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed