overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у обґрунтування якого вказує, що відповідач є споживачем електричної енергією, на нього відкритий особовий рахунок, але своєчасно не сплачує за спожиту електричну енергію з 24.06.2004 року по 17.02.2008 рік, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 634,95грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача, та інформаційно-технічні витрати пов'язані з розглядом цивільної справи у розмірі 30,00 грн. Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, наполягає на задовільні позову. Відповідач заявлені позовні вимоги визнав, згідний на стягнення з нього суми боргу. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та додані докази, суд вважає позовну заяву слід задовольнити, по наступним підставам. Згідно ст. 68 Житлового Кодексу, п.п. 20, 21 Правил користування електричною енергію для населення, споживач повинен своєчасно, по показникам пристрою, сплачувати за спожиту електричну енергію. Відповідно до ст.267 ч.3 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Судом встановлено, що [PERSON]., не заявив заяву про застування позовної давності, визнав позов в повному обсязі, є споживачем електричної енергії, який має заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 634,95грн., за період з 24.06.2004 рік по 17.02.2008 рік., що підтверджується випискою з особистого рахунку, розрахунком заборгованості та іншими матеріалами справи. В зв'язку з викладеним, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість 634,95грн., та згідно ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30,00 грн., та судовий збір в розмірі 51,00 грн., на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

Заявник просить суд встановити факт родинних відносин, що [PERSON]є сином [PERSON] , померлої [INFO]та [PERSON], померлого [INFO], вказуючи на те, що після смерті батьків залишилося спадкове майно, яке він бажає прийняти, але, через недоведеність родинних відносин він цього зробити не має змоги. У судовому засіданні заявник заяву підтримав повністю, просив задовольнити. Представник заінтересованої особи: Арцизької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, у якій заяву визнав, просив справу розглянути у його відсутність. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки заснована на законі і доведена матеріалами справи. Відповідно свідоцтву про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] 25.11.1951 року одружився з [PERSON] , прізвище після одруження [PERSON] (а.с.4). У цього подружжя [INFO] народився [PERSON] (свідоцтво серії [NUMBER] , видане 30.12.1954 року) (а.с. 5), а з паспортні дані заявника свідчать про те, що він народився [INFO](а.с.3). батьки заявника - [PERSON] та [PERSON] померли (а.с. 6-7). Згідно витягам зі Спадкового реєстру серій КН №711624, №711623 спадкові справи щодо майна померлих [PERSON]., [PERSON]. не відкривалися. Про те, що [PERSON] ., [PERSON] . доводяться батьками заявнику в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON]. та [PERSON] . Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. На підставі викладеного, суд вважає, що факт родинних відносин знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі ст.256 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON]про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 6 травня 1987 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Кленівської сільської Ради Авросіївського району Донецької області, актовий запис № 1. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалося внаслідок втрати взаємодовіри, поваги одне до одного, відсутності фінансової підтримки. З липня 1999 року спільно не проживають. Позивач просить постановити рішення, яким шлюб, укладений між ним та відповідачкою, зареєстрований 06.05.1987 року виконкомом Кленівської сільської Ради Авросіївського району Донецької області, актовий запис №1 розірвати. В судове засідання позивач та відповідач не з'явилися, були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]. позов підтримав, просить його задовольнити. Таким чином, з”ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Судом встановлено, що 6 травня 1987 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Кленівської сільської Ради Авросіївського району Донецької області, актовий запис № 1. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Одруження позивача з відповідачкою виявилося невдалим через втрату сторонами взаємоповаги та взаємних почуттів один до одного. Позивач та відповідачка разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Суд вважає, що шлюб між позивачем та відповідачкою існує формально, фактично сім'я розпалася та відновити її неможливо, оскільки сторони поновлювати шлюбні відносини не бажають. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

16.12.2005 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, вказуючи, що він володіє напольним годинником, дерев*яний корпус якого потребує реставрації, у зв*язку з чим він звернувся до відповідача. 16.10.2004 р. між ними відбулись переговори з приводу умов договору. Позивач зобов*язався сплатити відповідачеві передоплату у розмірі 500 грн. Відповідач зобов*язався провести роботу відповідно з вимогами, які звичайно пред*являються до роботи відповідного характеру. 17.10.2004 р. відповідач підписав договір, позивач передав йому 500 грн. 17.12.2004 р. відповідач надав позивачеві результати проведеної роботи. Під час прийому заказу були виявлені явні суттєві порушення умов договору стосовно якості роботи. Усі і кожна дія відповідача не відповідали вимогам ГОСТ № 1739-82, та спричинило погіршення зовнішнього вигляду виробу. Про це було заявлено відповідачеві, який визнав неналежне виконання свого зобов*язання та виявив бажання виправити роботу. До цього часу на неодноразові пропозиції позивача про поновлення його порушеного права відповідач дійових мір не приймає. Просив суд стягнути з відповідача передоплату, яку він сплатив відповідачеві, у розмірі 500 грн. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, від проведення комплексної мистецтвознавчо-товарознавчої експертизи, призначеної ухвалою суду від 19.12.2007 р., відмовився. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був сповіщений, про поважність причини неявки суд не повідомив, надавши суду заперечення проти позову. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та постановляє заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, врахувавши заперечення відповідача , вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом, 16.10.2004 р. сторони досягли угоди щодо виконання відповідачем реставраційних робіт дерев*яних деталей годинника, для чого 17.10.2004 р. позивач передав відповідачеві зазначені деталі та 500 грн. у якості передоплати. Після закінчення реставрації між сторонами виник спір щодо якості проведеної роботи. Відповідно до змісту пояснень відповідача (а.с.7), доручену роботу він виконав та передав позивачеві 07.12.2004 р. Відповідно до ст.863 ЦК України, до вимог щодо неналежної якості роботи, виконаної за договором підряду, застосовується позовна давність в один рік. Відповідно до ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд вважає, що позивач у строки, передбачені ст.157 ЦПК України, та у порядку, передбаченому ст.131 ЦПК України, не надав суду доказів, які б підтверджували обставини, якими він обгрунтовує свої вимоги щодо неналежного виконання відповідачем умов укладеного між ними договору та порушення прав позивача, у зв*язку з чим відмовляє у задоволенні позову за недоведеністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання правочину купівлі-продажу нежитлової будівлі магазину дійсним та визнання права власності на нежитлову будівлю магазину, яка розташована [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що у серпні 2007року вона купила у відповідача нежитлову будівлю магазину, яку розташовано [ADDRESS]. Позивачка сплатила відповідачу 5000 грн., та користується магазином з моменту передачі грошей. Однак позивач не може посвідчити договір нотаріально, оскільки відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення правочину. Просить визнати договір купівлі-продажу нежитлової будівлі магазину дійсним та визнати за нею право власності. У судовому засіданні позивачка [PERSON] на позові наполягала, просила задовольнити. Представник позивача адвокат [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, просив суд задовольнити його у повному обсязі. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] до судового засідання не з'явився, надіслав телеграму про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Заслухавши позивачку, її представника, їх доводи, розглянувши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Судом встановлено, що нежитлова будівля магазину, яку розташовано [ADDRESS], належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 09.10.1995 (а.с.9-10,12-18). 10 серпня 2007 року сторони у справі ([PERSON] та [PERSON]) уклали договір купівлі-продажу нежитлової будівлі магазину, яка розташована [ADDRESS]. Ціна об'єкту договору склала 5000грн. Ці гроші [PERSON] сплатила [PERSON] у повному обсязі, що підтверджується власноручною розпискою останнього (а.с.36). Однак відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору. Згідно із ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншої нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державної реєстрації. Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. За такими обставинами, суд вважає можливим визнати договір купівлі-продажу нежитлової будівлі магазину Літер А площею за внутрішнім обміром 44,1 кв.м., А-1 прибудова, Б - літня кухня, В-погріб, Г-навіс, Д-сарай, Е-уборна, споруди), яка розташована [ADDRESS], між [PERSON] та [PERSON], - дійсним, та визнати право власності на майно за [PERSON]. На підставі ст.ст.220 ч.2, 328,392,657 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

01.02.2008 року [PERSON]. звернулася до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що24 вересня 2005 року уклала шлюб з відповідачем у відділі РАЦС Арцизького районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №101. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO]. Спільне життя позивачки з відповідачем не склалося з причини відсутності взаємопорозуміння та поваги один до одного. Майнового спору між сторонами немає, шлюбні відносини припинені з 2007 року, спільне господарство не ведеться. З урахуванням наведеного, зважаючи на те, що подальше збереження сім'ї неможливе, [PERSON]. просить розірвати шлюб між нею та [PERSON].. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. В судовому засіданні відповідач позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, виданого відділом РАЦС Арцизького районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №101, сторони дійсно перебувають у шлюбі з 24.09.2005 року, однак він носить формальний характер. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] і його батьком значиться [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с. 6). Спору матеріального характеру, майнових заперечень один до одного у сторін немає, спільне господарство не ведеться, немає спору і про встановлення місця проживання дитини, за спільною згодою вона буде проживати з матір'ю. Сторони фактично припинили відносини як подружжя, спільно не проживають, відносин не підтримують. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд виносить рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В зв'язку з наведеним суд вважає, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх шлюбу неможливо, сім'я сторін розпалася повністю та шлюб між ними слід розірвати. При розірванні шлюбу витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

04.02.2008 року [PERSON]. звернулася до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що 07 жовтня 1995 року уклала шлюб з відповідачем у відділі РАГС виконкому Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, актовий запис №331. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO]. Спільне життя позивачки з відповідачем не склалося з причини відсутності взаємопорозуміння та поваги один до одного. Майнового спору між сторонами немає, шлюбні відносини припинені з 2006 року, спільне господарство не ведеться. З урахуванням наведеного, зважаючи на те, що подальше збереження сім'ї неможливе, [PERSON]. просить розірвати шлюб між нею та [PERSON]. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні відповідач позов визнав та просив суд розірвати шлюб, укладений між ним та позивачкою. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про одруження, виданого відділом РАГС виконкому Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, актовий запис №331, сторони дійсно перебувають у шлюбі з 07.10.1995 року, однак він носить формальний характер. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO] і її батьком значиться [PERSON], матір'ю - [PERSON](а.с. 6). Згідно з копією свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO] і її батьком значиться [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с. 7). Спору матеріального характеру, майнових заперечень один до одного у сторін немає, сторони фактично припинили відносини як подружжя, спільне господарство не ведеться, немає спору і про встановлення місця проживання дітей, за спільною згодою вони будуть проживати з матір'ю. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд виносить рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В зв'язку з наведеним суд вважає, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх шлюбу неможливо, сім'я сторін розпалася повністю та шлюб між ними слід розірвати. При розірванні шлюбу витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

29.01.2008 року [PERSON]. звернувся до суду з вищезазначеною заявою посилаючись на те, що в теперішній час він оформлює документи, необхідні для прийняття спадщини, яка залишилась після смерті його матері [PERSON], яка померла [INFO]. При зверненні до Арцизької державної нотаріальної контори Одеської області було виявлено, що в свідоцтві про народження заявника його мати значиться як «[PERSON]», в свідоцтві про смерть мати заявника значиться як [PERSON], а в паспорті заявника його прізвище значиться як [PERSON]. Таким чином, заявник просить суд встановити факт, що [PERSON] [INFO] є сином [PERSON] померлої [INFO]. В судовому засіданні заявник [PERSON]. підтримав заяву повністю та просив заяву задовольнити в повному обсязі. В судове засідання представник заінтересованої особи - Арцизької державної нотаріальної контори Одеської області не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. В судовому засіданні свідок [PERSON]. пояснила суду, що вона мешкає по сусідству з заявником і їй відомо, що [PERSON] [INFO] є сином [PERSON] померлої [INFO] і до дня її смерті заявник проживав разом з матір'ю. В судовому засіданні свідок [PERSON] дав пояснення аналогічні поясненням свідка [PERSON].. Суд, вислухав пояснення заявника, свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про народження заявник народився [INFO] і його мати значиться як «[PERSON]» (а.с. 5). Як видно з копії свідоцтва про смерть, виданого Деленською сільською радою Арцизького району Одеської області [PERSON] померла [INFO], актовий запис №32 (а.с. 7). Заявник значиться як «[PERSON]», що підтверджується копією його паспорту, виданого Арцизьким РВ УМВС України в Одеській області 22 листопада 1998 року (а.с. 8). З копії заповіту від 04 квітня 2005 року, посвідченого секретарем Деленської сільської ради Арцизького району Одеської області Мераджи Л.М., вбачається, що [PERSON] все своє майно заповіла своєму сину [PERSON] (а.с. 9). Як видно з копії довідки виконкому Деленської сільської ради Арцизького району Одеської області №115 від 24.01.2008 року [PERSON]. постійно проживала в[ADDRESS] до дня смерті, яка наступила[INFO] (а.с. 10). Згідно з копією довідки виконавчого комітету Деленської сільської ради Арцизького району Одеської області від 24.01.2008 року №116, [PERSON] дійсно постійно мешкав разом зі своєю матір'ю [PERSON] в[ADDRESS] до дня її смерті, яка наступила[INFO] (а.с. 10). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд може встановити факт родинних відносин між фізичними особами. Зважаючи на вищевказані документи досліджені в судовому засіданні, показання свідків, довідки, видані виконавчим комітетом Деленської сільської ради Арцизького району Одеської області, суд вважає за можливе встановити факт, що [PERSON] [INFO] є сином [PERSON] померлої [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних крадіжкою особистого майна. В судовому засіданні, обгрунтовуючи свої вимоги [PERSON]. пояснила, що 8 лютого 2007 року, в той час коли її не було вдома, відповідач з її домогосподарства викрав її особисте майно (картоплю, алюмінієвий дріт) заподіявши збитки на суму 251 грн. Як зазначено в постанові міліції, в діях відповідача є ознаки дрібного розкрадання. Після вчиненої крадіжки відповідач їй збитки не відшкодував. Все, що трапилось змусило її хвилюватись, звертатись з відповідними заявами до міліції - морально страждати. Вона вважає, що такими діями відповідач завдав ще і моральної шкоди, а стягнути всі збитки з матері відповідача, оскільки той є неповнолітнім і самостійного заробітку не має. Представник позивача (за довіреністю) підтримав вимоги свого довірителя та наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та показав, що дійсно викрав майно позивачки. Законний представник неповнолітнього відповідача позов визнала та не заперечувала протии відшкодування спричинених збитків. Вислухавши вимоги позивача та його представника, пояснення відповідача та його законного представника, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно загальних положень про відшкодування шкоди і зокрема статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Судом установлено, що саме неправомірні дії відповідача призвели до заподіяння збитків позивачці. За змістом ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В той же час, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача витрат, що понесла позивачка сплачуючи кошти за послуги банківської установи і в цій частині в задоволенні позову відмовляє. Враховуючи викладене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

15 квітня 2008 року [PERSON]. звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідачки на його користь аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку на утримання дочки [PERSON], [INFO]народження. Як підставу заявлених вимог зазначив що він перебував в шлюбі з відповідачкою, але шлюб розірвано. Відповідачка не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має таку можливість, дочка знаходиться на його утриманні. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідачка позов визнала та зазначила, що вона тимчасово не працює, але працездатна, інших утриманців не має, стан її здоров»я задовільний. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у шлюбі, відповідачка є матір»ю [PERSON] , [INFO] народження. Факт знаходження дитини на утриманні позивача та проживання з ним не спростовується відповідачкою. [PERSON]. працездатна, стан її здоров»я задовільний, інших утриманців вона не має. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов”язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Таким чином, визнання відповідачкою пред”явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved