Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про встановлення права власності на ідеальну частку домобудівлі та встановлення порядку користування домобудівлею. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що в [ADDRESS] проживали батьки сторін. Після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] відповідач [PERSON] в порядку спадкування набув права власності на ј частину будинковолодіння по [ADDRESS], а матері позивача належала ѕ частини спірної домобудівлі. 20.02.1996 року мати сторін подарувала Ѕ частину домобудівлі [PERSON] Рішенням апеляційного суду Волинської області від 22.12.2006 року визнано частково недійсним договір дарування, укладений 20.02.1996 року між [PERSON]та [PERSON] в 1/8 частині від Ѕ частини подарованого житлового будинку з належною частиною господарських та побутових будівель і споруд в [ADDRESS]. З врахуванням вказаного рішення суду змінились частки у спірному майні та відповідно позивачу належить 9/16 ідеальної долі в будинковолодінні, а тому прохає визнати за нею право власності на вказану частку. В ході судового розгляду позивач збільшила розмір позовних вимог в частині користування спірним житлом та прохає з врахуванням, що їй належить 9/16 ідеальної долі спірного будинковолодіння виділити в її користування кухню 1-1, площею 6,9 квадратних метри, топочну 1-2, площею 4,7 квадратних метри, кімнату 1-3, площею 16,5 квадратних метри, кімнату 1-4, площею 16,0 квадратних метри, коридор 1-5, площею 4,5 квадратних метри, хлів Б-1, площею 16,2 квадратних метри, літню кухню Б-2, площею 20 квадратних метри. [PERSON] подав до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] про визнання права власності, виключення частини домобудівлі зі складу спадкового майна, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що рішенням апеляційного суду Волинської області від 22.12.2006 року визнано недійсним договір дарування, укладений 20.02.1996 року між [PERSON]та [PERSON] в 1/8 частині від Ѕ частини подарованого житлового будинку з належною частиною господарських та побутових будівель і споруд в [ADDRESS]. Вказане рішення суду набуло законної сили. Прохає визнати за ним право власності на Ѕ частину спірного будинковолодіння, визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину від 07.02.1996 року, видане [PERSON] та визнати за ним право власності на 1/8 частину спірного будинковолодіння в порядку спадкування після смерті [PERSON]. В ході судового розгляду позивач збільшив позовні вимоги та прохає визнати за ним право власності на цілий житловий будинок з виплатою [PERSON] грошової компенсації за належну їй частку в будинковолодінні по [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] та її представник позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у заяві, прохають позов задовольнити, зустрічний позов не визнали, прохають в його задоволенні відмовити. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник судовому засіданні заявлений позов підтримали, зустрічний позов не визнали. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що первісний позов підставний та підлягає до задоволення, зустрічний позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що після смерті батька сторін [PERSON], який помер [INFO] [PERSON] набув право власності на ј частину будинковолодіння по [ADDRESS]. Матері сторін [PERSON] як дружині померлого стало належати ѕ частини вказаного нерухомого майна. 20.02.1996 року за договором дарування мати сторін подарувала [PERSON] Ѕ частину спірного будинковолодіння. Після смерті матері [INFO] сторони у встановленому законом порядку прийняли спадщину, набувши у такий спосіб у власність додатково до наявних у них ідеальних часток ще по 1/8 його частини. Таким чином [PERSON] стало належати 5/8 а [PERSON] відповідно 3/8 частини будинковолодіння по [ADDRESS] з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд. Рішенням апеляційного суду Волинської області від 22.12.2006 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третіх осіб на стороні відповідача без самостійних вимог - Ковельської державної нотаріальної контори, КП ”Волинське обласне бюро технічної інвентаризації” про визнання недійсним договору дарування визнано недійсним договір дарування, укладений 20.02.1996 року між [PERSON]та [PERSON] в 1/8 частині від Ѕ частини подарованого житлового будинку з належною частиною господарських та побутових будівель і споруд в [ADDRESS]. Вказане рішення суду набуло законної сили. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З рішення апеляційного суду Волинської області від 22.12.2006 року слідує, що [PERSON] належало ѕ частини спірного будинковолодіння, Ѕ частину з яких остання подарувала [PERSON] Таким чином у власність [PERSON] перейшло по договору дарування 3/8 частини будинковолодіння по [ADDRESS], та 3/8 частини залишилось у власності [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла, що стверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого відділом РАГСу Ковельського міського управління юстиції від [INFO]. Після смерті [PERSON]відкрилась спадщина на майно, власником якого вона була, тобто на 3/8 частини будинковолодіння по [ADDRESS]. Спадщину прийняли сторони по справі, як діти спадкодавця, про що подали відповідні заяви до нотаріального органу. Таким чином [PERSON] успадкувала 3/16 частини в будинковолодінні та [PERSON] теж успадкував 3/16 частини будинковолодіння після смерті їх матері [PERSON]. Встановлено також, що [PERSON] набув право власності на ј частину будинковолодіння по [ADDRESS] після смерті батька [PERSON], про що видано свідоцтво про право на спадщину за законом та 3/16 частини спірного будинковолодіння успадкував після смерті матері [PERSON], а тому його частка в спірному будинковолодінні буде становити 7/16. Частка [PERSON] буде складати відповідно 9/16 частини спірного будинковолодіння (3/8 на підставі договору дарування та 3/16 в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON]). За висновком судової будівельно-технічної експертизи №О-64 від 14.03.2008 року розподіл житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] в частках 9/16 та 7/16 неможливий. Частина будинку, що складається з кухні 1-1, площею 6,9 квадратних метри, топочної 1-2, площею 4,7 квадратних метри, кімнати 1-3, площею 16,5 квадратних метри, кімнати 1-4, площею 16,0 квадратних метри, коридора 1-5, площею 4,5 квадратних метри, хліва Б-1, площею 16,2 квадратних метри, літньої кухні б-2, площею 20 квадратних метри в будинковолодінні та використовується [PERSON] становить 53/100 його частини. Частина будинковолодіння, що використовується[PERSON] та складається з кухні 2-1, площею 6,9 квадратних метри, кімнати 2-2, площею 11,1 квадратних метри, кімнати 2-3, площею 16,0 квадратних метри, коридора 2-4, площею 4,8 квадратних метри, гаража б-1, площею 15,1 квадратних метри, хліва б, площею 19,8 квадратних метри складає відповідно 40/100 частини будинковолодіння. У спільному користуванні сторін знаходиться вбиральня В, вимощення ”з”, ворота з хвірткою (В/ф) та огорожа 1-3, що складає відповідно 7/100 частини будинковолодіння. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 ”Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок” якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Таким чином [PERSON] використовує частину приміщень та господарських будівель, які за площею та вартістю є меншою тої, що припадає на її частку у праві спільної часткової власності на вказане нерухоме майно (9/16 складає її ідеальна частка, а використовується 53/100 частини). Що стосується вимог [PERSON] про визнання його власником цілого будинковолодіння з виплатою [PERSON] грошової компенсації за її частину, то дана вимога до задоволення не підлягає, оскільки відповідно до ст. 364 ЦПК України компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою, а [PERSON] на дану компенсацію не згідна. За таких обставин суд приходить до, що первісний позов [PERSON] підлягає до задоволення в повному обсязі, зустрічний позов підлягає до часткового задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved