overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], при третій особі: Гребінківській державній нотаріальній конторі, про визнання договору купівлі-продажу таким, що відбувся та про визнання права власності на недобудований садовий будинок з присадибною земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] обґрунтовуючи свої вимоги тим, що договір нотаріально не посвідчили, але всі його умови виконали, а саме: відповідач у 1999 році надав позивачу технічний паспорт по складенню Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно та державний акт на право приватної власності на землю, серія 1-ПЛ № 000468 від 12.05.1999 року, в свою чергу позивач відповідачу сплатив 500 (п'ятсот) грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, прохаючи їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у встановленому законом порядку. За таких обставин суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у попередньому судовому засіданні. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК, при визнанні позову ухвалюється рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Під час розгляду справи судом встановлено, що недобудований садовий будинок з присадибною земельною ділянкою знаходиться за адресою: [ADDRESS] та площа присадибної земельної ділянки складає 409 м 2. На даний час постало питання про оформлення документів на зазначений будинок, але проводити реєстрацію угоди в нотаріальній конторі позивачу відмовили, посилаючись на те, що відсутні правовстановлюючі документи на недобудований будинок. Сторони по справі всі умови угоди купівлі-продажу виконали, таким чином, суд вважає, що угода між сторонами відбулася. Підстав для визнання даної угоди, що відповідає справжній волі як позивача, так і відповідача, недійсною, судом не виявлено. Згідно ст. 220 ч. 2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Оскільки сторони виконали всі умови договору купівлі-продажу, на підставі якого позивач отримала у власність будинок за вище вказаною адресою, то вона набула право власності на нього, на підставі укладення угоди, що не заборонена законом. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що вона являється дочкою [PERSON], який помер [INFO] року. При оформленні документів на право на спадщину за законом [PERSON]. було відмовлено і запропоновано пред»явити рішення суду про встановлення факту родинних відносин, оскільки в свідоцтві про її народження не правильно записано її прізвище. Так, замість «[INFO]» записано «[INFO]», тому просить в судовому порядку встановити факт родинних відносин. Заявник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримує, просить задоволити. Дослідивши та оцінивши здобуті у судовому засіданні докази, суд встановив слідуючі факти. Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 10.04.1964 року, [PERSON] народилася [INFO]року. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії[NUMBER] від [INFO] року, [PERSON]. помер [INFO] року. Свідки [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що їм достовірно відомо, що [PERSON]. дійсно являється дочкою [PERSON] Отже, судом здобуто достатньо доказів, що дають підстави задоволити заявлені вимоги, встановити факт родинних відносин між [PERSON]. та [PERSON] На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

[PERSON]. у травні 2008 року звернувся до суду з позовом до Пирятинської міської ради про визнання права власності. У судовому засіданні позивач позов підтримав і просить визнати за ним право власності на гараж №13 по [ADDRESS] Представник відповідача у судове засідання не з”явився, письмово повідомив суд про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено: [INFO]помер [PERSON], батько позивача. Після його смерті залишилася спадщина: гараж №13 по [ADDRESS] З 1992 року позивач фактично прийняв спадщину і по даний час володіє і користується вказаним гаражем. Проте нотаріально не оформив право власності на спадкове майно. Викладене також підтверджується: копією свідоцтва про народження [PERSON]. (а.с.5), копією технічного паспорту на гараж №13 по [ADDRESS] (а.с.6-8), копією свідоцтва на право особистої власності на гараж від 04.12.1995 року (а.с.10), копією рішення виконкому Пирятинської міської ради народних депутатів Полтавської області №259 від 27.07.1989 року «Про дозвіл на будівництво гаражів жителям міста» (а.с.12), копією свідоцтва про смерть [PERSON] . (а.с.13). Згідно ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно(набувальна давність). Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

Заявник [PERSON]звернулася в травні 2008 року до суду із заявою про встановлення факту її родинних відносин із [PERSON]. В судовому засіданні заявник викладені в заяві вимоги підтримала, пояснила, що вона є рідною дочкою [PERSON], який помер [INFO] Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, з заявою згідний. Судом встановлено: Заявник [PERSON], яка народилася [INFO] в с. Білоцерківці Пирятинського району, Полтавської області (а.с.5), є рідною дочкою [PERSON], який помер [INFO](а.с.10). В свідоцтві про народження [PERSON] в графі «відомості про батька» записано лише прізвище та ім'я батька [PERSON] (а.с.6). Вказані обставини перешкоджають заявнику оформити спадщину після її померлого батька [PERSON]. Інакше, як в судовому засіданні факт родинних відносин з [PERSON] заявник встановити не може. Факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON]є рідною дочкою [PERSON], підтверджується: - довідкою Білоцерківської сільської ради №86 від 08.04.2008 року, згідно якої [PERSON] проживала до 1978 разом зі своїми батьками [PERSON]та [PERSON](а.с.9); - довідкою Пирятинської міської ради №26/365 від 21.04.2008 року відповідно до якої [PERSON] . поховала свого батька [PERSON] (а.а.8); - копією свідоцтва про укладення шлюбу від 18.11.1978 року відповідно до якого [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON](а.с.7). Оскільки в судовому засіданні підтверджено, що заявник є рідною дочкою [PERSON], який помер [INFO] За таких обставин заява [PERSON]про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

Позивачка в березні 2008 року звернулася до суду з позовом до [PERSON], про стягнення боргу за договором позики в сумі 5000 грн. з урахуванням 3% річних, що складає 150 грн., а також витрати по сплаті держмита у сумі 51 грн., 30 грн. за інформаційно-технічне забезпечення справи, 70 грн. витрат на правову допомогу і 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Вказує, що між нею та відповідачем 29.01.2007 р. був укладений письмовий договір позики за яким вона передала, а відповідач прийняв 5000 грн., які зобов'язувався повернути до квітня 2007 року. Однак відповідач борг до цього часу не повернув, тому вона звернувся до суду з цим позовом. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить задовільнити їх. Відповідач в судове засідання неодноразово не з'являвся, не повідомив суд про причини його неявки, про час розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому суд визнає його неявку без поважних причин і розглянути справу без його участі, ухваливши заочне рішення, проти чого не заперечує позивачка. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про обгрунтованість позову зі слідуючих підстав. Встановлено, що 29.01.2007 року між сторонами було укладено письмовий договір позики, за яким позивачка передала відповідачу, а той одержав кошти у розмірі 5000 грн., які зобов'язався повернути до квітня 2007 року. Зазначені обставини стверджуються поясненнями представника позивача, письмовою розпискою відповідача (а.с.3). Станом на 22.05.2008 року відповідач не виконав умов договору, кошти одержані за договором позики у позивачки не повернув останній, що стверджується поясненнями позивачки, письмовою розпискою відповідача (а.с.3). За таких обстави суд визначає позов в частині стягнення коштів з відповідача у розмірі 5000 грн. за договором позики на користь позивачки обгрунтованим та задовільняє його. Разом з тим, суд задовольняє вимоги позивачки в частині стягнення з відповідача 150 грн з урахуванням 3% річних, а також витрати по сплаті держмита у сумі 51 грн., 30 грн. за інформаційно-технічне забезпечення справи, 70 грн. витрат на правову допомогу, згідно наданого позивачем розрахунку цих виплат, визнавши правильність зазначеного розрахунку. Вимога про відшкодування 2000 грн. моральної шкоди задоволенню не підлягає, оскільки, вказані правовідносини не передбачають стягнення моральної шкоди. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

В лютому 2008 року позивачка пред'явила позов, що був уточнений 14 квітня 2008 року та змінений 05.05.2008 року, до відповідача і просила, визнати за нею право власності на &frac12; частину домоволодіння що розташоване за адресою: [ADDRESS], та припинити право спільної сумісної власності на вказане домоволодіння. В обгрунтуванні своїх вимог позивачка зазначила, зо 20.07.1985 року з відповідачем у них було укладено шлюб. Під час шлюбу сторонами на спільні кошти був придбаний 2-х поверховий будинок з господарчими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу був посвідчений 27 травня 2004 року Третоьою деражвною нотаріальною конторою, та зареєстрований у КП дмбті - 08.07.2004 року, будинок був оформлений на ім&acute;я відповідача. Домоволодіння складається з житлового будинку - літ. “А-2”, господарчих будівель та споруд: літньої кухні - літ. “Б”, стін вбиральні - літ. “В”, гаражу - літ. “Г”, сараю - літ. під “Г”, огорожі, споруд, мостіння - №№ 1-21,1. З вини відповідача сім&acute;я розпалася, шлюб між ними було розірвано 06.02.2008 року. У зв&acute;язку з тим що між нею та відповідачем постійно виникають конфлікти, через те що він створює умови неможливі для сумісного проживання, не визнає право на власність, тому позивачка бажає щоб за нею було визначено право власності на &frac12; частину будинку. В судове засідання позивачка не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена, просила розглядати справу за її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений, просив розглядати справу за його відсутністі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікову на праві спільної сумісної власності, а із ч.1 ст. 70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. В судовому засіданні встановлено, що подружжя [PERSON], перебуваючи у шлюбі, придбали 2-х поверховий будинок з господарчими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою [ADDRESS] і складається з житлового будинку - літ. “А-2”, господарчих будівель та споруд: літньої кухні - літ. “Б”, стін вбиральні - літ. “В”, гаражу - літ. “Г”, сараю - літ. під “Г”, огорожі, споруд, мостіння - №№ 1-21,1. Додаткових угод які, б визначали частки у спільній сумісній власності між членами подружжя не укладалося. Тому частки кожного з подружжя у спільній сумісний власності, що була придбана під час подружнього життя, є рівними. За таких обставин позов є обґрунтованим, і підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він перебуває в шлюбі з відповідачкою з 20.01.1990 р., який був зареєстрований відділом ЗАГС Ленінградського району м. Києва, актовий запис № 123. Від сумісного життя сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. За твердженням позивача вони із дружиною припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть. Примирення, за твердженням позивача неможливо. Він вважає, що шлюб із відповідачкою розпався, подальше сімейне життя і збереження сім'ї неможливо, оскільки вони втратили один до одного почуття любові і поваги. Майнового спору немає. В судове засідання сторони не з'явились, однак згідно поданих заяв сторони погодились на розірвання шлюбу та просили справу розглянути у їх відсутність. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що в сім'ї склалися ненормальні відносини. Сторони подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Збереження сім'ї, за твердженням сторін, неможливе, оскільки вони втратили один до одного почуття любові і поваги. При таких обставинах суд вважає, що сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена, в зв'язку із чим позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

у своїй заяві заявник просить постановити рішення, яким встановити факт належності йому, [PERSON], [INFO] довідки виданої ВАТ «Закнефтегазстрой-Прометей» за №4 від 23 січня 2008 року про підтвердження трудового стажу та заробітку для обчислення пенсії, виданої на ім'я [PERSON] В попередньому судовому засіданні заявник свою заяву підтримав та пояснив, що свою трудову діяльність розпочав у Вируйському лісокомбінаті, де працював лісорубом. При заповненні трудової книжки було допущено помилку і його прізвище помилково записано «[PERSON]» замість «[PERSON]», як це вказано в його свідоцтві про народження та паспорті. На даний, час у зв'язку із досягненням пенсійного віку, він подає документи для призначення пенсії, і для підтвердження свого трудового стажу та заробітку для обчислення пенсії він звернувся до ВАТ «Закнефтегазстрой-Прометей» за довідкою про підтвердження трудового стажу та заробітків для обчислення пенсії. Вищезгаданим підприємством йому видано таку довідку, однак в ній помилково вказано його прізвище, а саме «[PERSON]» замість «[PERSON]». Встановити в позасудовому порядку факт належності йому вищезгаданого документа неможливо, що змушує його звернутися за захистом своїх законних прав та інтересів до суду. Представник зацікавленої особи Іванів О.В. проти встановлення даного факту не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення заявника, свідків, зацікавленої особи та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва про народження (а.с.5) видно, що прізвище заявника записано, як [PERSON]. Копією паспорта підтверджено, що прізвище заявника записано, як [PERSON] (а.с.6). Копією трудової книжки (а.с.7-11) підтверджено, що на даний час заявник значиться по прізвищу [PERSON]. З довідки виданої ВАТ «Закнефтегазстрой-Прометей» за №04 від 23 січня 2008 року видно, що прізвище заявника записано як [PERSON] ( а.с.13). Довідкою виданою виконкомом Перегінської селищної ради від 21.04.2008 року №2207/02-24 (а.с.16) підтверджено, що [PERSON] та [PERSON], [INFO]народження одна й та ж особа. В позасудовому порядку заявник не зміг провести виправлення в даному документі та встановити факт належності цього документа. Досліджені в судовому засіданні докази дають підстави суду дійти до висновку, що факт належності правовстановлюючого документа, якого просить встановити заявник, знайшов своє підтвердження в суді. Таким чином, визнання зацікавленою особою пред'явленої заяви не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. 256 п.6 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення заборгованості за послуги водовідведення, посилаючись на те, що відповідачі є абонентами ДКП „Харківкомуночиствод”, своєчасно не сплачували за отримані послуги, в наслідок чого утворилася заборгованість, яку незважаючи на повідомлення, не погашають. Сума заборгованості за період з 01.11.2004р. по 01.11.2007р. склала 149 грн. 43 коп. Відповідачі в судове засідання не з'явилися. Про час та місце слухання справи сповіщені вчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник позивача підтримав позовні вимоги. Суд, вислухавши пояснення і доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: Відповідачі прописані у [ADDRESS]. Квартира не приватизована. Сума заборгованості відповідачів за карткою абонента за період з 01.11.2004р. по 01.11.2007р. склала 149,43 грн. Згідно ст. 64 ЖК України, повнолітні члени родини наймача несуть солідарну відповідальність за зобов'язання, що виходять з відповідного договору. У відповідністю зі ст.68 ЖК України, наймач зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги. Таким чином, відповідачі не виконують свої обов'язки по оплаті послуг водовідведення. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що з відповідачів підлягає стягненню заборгованість у розмірі 149 грн. 43 коп., а також відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів "Про державне мито", судовий збір у розмірі 1 % від суми позову, але не менш ніж 51 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення заборгованості за послуги водовідведення, посилаючись на те, що відповідачі є абонентами ДКП „Харківкомуночиствод”, своєчасно не сплачували за отримані послуги, в наслідок чого утворилася заборгованість, яку незважаючи на повідомлення, не погашають. Сума заборгованості за період з 01.11.2004р. по 01.11.2007р. склала 255 грн. 15 коп. Відповідачі в судове засідання не з'явилися. Про час та місце слухання справи сповіщені вчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник позивача підтримав позовні вимоги. Суд, вислухавши пояснення і доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: Відповідачі прописані у [ADDRESS]. Квартира не приватизована. Сума заборгованості відповідачів за карткою абонента за період з 01.11.2004р. по 01.11.2007р. склала 255,15 грн. Згідно ст. 64 ЖК України, повнолітні члени родини наймача несуть солідарну відповідальність за зобов'язання, що виходять з відповідного договору. У відповідністю зі ст.68 ЖК України, наймач зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги. Таким чином, відповідачі не виконують свої обов'язки по оплаті послуг водовідведення. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що з відповідачів підлягає стягненню заборгованість у розмірі 255 грн. 15 коп., а також відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів "Про державне мито", судовий збір у розмірі 1 % від суми позову, але не менш ніж 51 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення заборгованості за послуги водовідведення, посилаючись на те, що відповідачі є абонентами ДКП „Харківкомуночиствод”. Відповідачі своєчасно не сплачували за надані послуги з водовідведення, в наслідок чого утворилася заборгованість, яку вони не погашують. Сума заборгованості за період з 01.11.2004р. по 01.11.2007р. склала 124 грн. 23 коп. Відповідачі в судове засідання не з'явилися. Про час та місце слухання справи сповіщені вчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник позивача підтримав позовні вимоги. Суд, вислухавши пояснення і доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: Відповідачі прописані у [ADDRESS]. Квартира приватизована. Сума заборгованості відповідачів за карткою абонента за період з 01.11.2004р. по 01.11.2007р. склала 124,23 грн. У відповідністю зі ст.162 ЖК України, власник квартири зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. У відповідністю зі ст. 156 ЖК України повнолітні члени родини власника квартири, які мешкають разом з ним в квартирі, яка належить йому, зобов'язані приймати участь в витратах на утримання квартири. Таким чином, відповідачі не виконують свої обов'язки по оплаті послуг водовідведення. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що з відповідачів підлягає стягненню заборгованість у розмірі 124 грн. 23 коп., а також відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів "Про державне мито", судовий збір у розмірі 1 % від суми позову, але не менш ніж 51 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved