Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду 18 квітня 2008 року з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з Онишко Ю.В. вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 01 серпня 1997 року, шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівського міськвиконкому Харківської області, актовий запис № 258, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки між ними встановились вкрай неприязнені відношення, відчуження, непорозуміння, при яких подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Від вказаного шлюбу вони мають спільну дитину - [PERSON],[INFO], яка після розірвання шлюбу проживатиме з позивачкою. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. В зв'язку з викладеним позивачка звернулась до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила розірвати їх з відповідачем шлюб, пояснила, що збереження сім'ї вже не можливе і буде суперечити інтересам кожного з них, строк для примирення їм не потрібен. Шлюб у них у обох перший. Спору про розподіл майна між ними не має. Питання стосовно проживання дитини між нею та відповідачем вирішено. Крім того позивачка просила суд витрати в органах РАГС при реєстрації розірвання шлюбу, покласти на відповідача. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував та пояснив, що вони з позивачкою не знаходять взаємо порозуміння, бо мають різні погляди на життя та життєві цінності і зовсім різні за характерами люди. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 01 серпня 1997 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівського міськвиконкому Харківської області, актовий запис № 258, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]від 01 серпня 1997 року. Спільне життя подружжя не склалось, оскільки втрачена пошана один до одного, склалися різні погляди на життя. Сім'я фактично розпалася, тривалий час загальне господарство не ведеться, подружні відносини не підтримуються. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Від вказаного шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON],[INFO] (даний факт копією свідоцтва про народження дитини [NUMBER] від 07 квітня 1998 року), яка після розірвання шлюбу проживатиме з відповідачкою. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Витрати при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача, позивачку від цих витрат звільнити.

Outcome: approved