Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Мотивує свої вимоги тим, що він є балансоутримувачем будинку [ADDRESS]. Відповідачі - власники квартири №34 даного будинку, використовують належну їм квартиру для розміщення офісу, тобто не за призначенням, вимоги приписів-попереджень не виконують, чим порушують права інших мешканців будинку, спричиняючи їм незручності. Просить зобов'язати відповідачів припинити використання жилого приміщення не за призначенням та стягнути з них судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов з викладених в ньому підстав, просив задовольнити вимоги. Відповідачі позов не визнали, мотивуючи тим, що використовують належну їм квартиру за призначенням - постійно проживають в ній, спокій мешканців будинку не порушують. Вказали на те, що дійсно займаються підприємницькою діяльністю, разом з тим, в належній їм квартирі клієнтів не приймають, спілкуються з останніми в телефонному режимі, квартиру під офіс не використовують, в оренду не здають. Вважають пред'явлений позов безпідставним та необґрунтованим. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід залишити без задоволення, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що квартира [ADDRESS]належить [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності, згідно договору купівлі-продажу квартири від 1.10.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО [PERSON] (за реєстр. №4283) та зареєстрованого 2.10.2002 року Київським міським БТІ в реєстрову книгу №д.631-121 (за реєстр.№2662). Згідно довідки КП УЖГ “Печерська брама” від 3.04.2008 року за №350, відповідачі зареєстровані та проживають у вищевказаній квартирі. (а.с.12) КП УЖГ “Печерська брама” є балансоутримувачем будинку [ADDRESS]і відповідно до статуту надає комунальні послуги наймачам та власникам приміщень будинку, забезпечує утримання житлового господарства. Будинок належить територіальній громаді Печерського району м. Києва. 7.10.2002 року між позивачем та відповідачами був укладений договір за №232-02 про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території. Відповідачі є суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними особами підприємцями: види діяльності [PERSON] - посередницька діяльність у сфері нерухомості, здача квартири в оренду; [PERSON] - операції з нерухомістю та здача в оренду власного нерухомого майна. Вказане підтверджується свідоцтвами про державну реєстрацію ФОП від 11.08.2003 року на ім'я [PERSON] та від 27.06.2003 року на ім'я [PERSON], виданих державним реєстратором Печерської у м. Києві РДА, свідоцтвами про сплату єдиного податку, виданого 18.12.2006 року ДПА України [PERSON] та 1.01.2008 року - [PERSON] Відповідно до ст.6 ЖК України жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Надання приміщень у жилих будинках для потреб промислового характеру забороняється. Статтею 10 ЖК України визначено, що громадяни зобов'язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Жилі будинки і жилі приміщення не можуть використовуватися громадянами на шкоду інтересам суспільства. Згідно п.5 вищевказаного договору про участь у витратах на утримання будинку та п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ №572 від 8.10.1992 року (зі змінам) власники квартири зобов'язані використовувати приміщення житлового будинку за призначенням. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 2 ст.59 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. В судовому засіданні представник позивача не довів суду обставин, на які він посилається, обґрунтовуючи заявлені вимоги. Зі змісту наданих останнім доказів вбачається, що приписи-попередження про використання квартири відповідачів не за призначенням базуються на припущеннях, фактично перевірка квартири №34 вищевказаного будинку на предмет використання її під офіс не проводилась. Доводи представника позивача щодо створення відповідачами незручностей для проживання іншим мешканцям будинку не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та спростовуються наданими відповідачами доказами. Так, згідно звернення мешканців 3-го під'їзду будинку [ADDRESS] на ім'я директора КП “Печерська брама” [PERSON] (а.с.28) у останніх відсутні претензії до власників квартири №34, яка знаходиться в 3-му під'їзді будинку [ADDRESS] щодо створення незручностей для їх проживання в зазначеному будинку. Докази, що підтверджують факт використання відповідачами належної їм квартири не за призначенням чи її використання на шкоду інтересам суспільства в матеріалах справи відсутні. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не використовують належну їм на праві власності квартиру №34 в буд. [ADDRESS] під офіс, оскільки постійно проживають в ній. Не створюють незручностей для проживання іншим мешканцям будинку, не надають квартиру для потреб промислового характеру та не використовують її на шкоду інтересам суспільства. За таких обставин, оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності суд вважає, що позов безпідставний, необґрунтований і задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed