Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із даним позовом до відповідача в особі [PERSON], за участі третьої особи - Другої Кіровоградської нотаріальної контори, про визнання права власності на &frac12; частину житлового будинку та виключення частки майна зі складу спадщини. В позовній заяві позивач посилається на те, що між нею та померлим [PERSON] було укладено шлюб, який було зареєстровано в Каменському сільському бюро ЗАГС Новобузького району Миколаївської області. Під час шлюбу спільно позивачкою та померлим [PERSON] було побудовано житловий будинок в [ADDRESS] (до перейменування [ADDRESS]), в наслідок чого 19 вересня 1969 року [PERSON] було видано свідоцтво на право особистої власності на вказаний будинок. Однією сім'єю позивачка проживала з [PERSON] до 2001 року, після чого останній не розриваючи шлюбу переїхав на постійне місце проживання до міста Кіровограда. [INFO] року [PERSON] помер. По своїй смерті залишив заповіт яким все своє майно заповів [PERSON]. Про існування заповіту позивачка дізналась в Другій Кіровоградській нотаріальній конторі, куди звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Беручи до уваги, що будинок було побудовано померлим та позивачкою під час проживання у шлюбі, з метою захисту своїх прав, остання просить в позовній заяві визнати за не право власності на &frac12; частину житлового будинку [ADDRESS], та виключення вказаної частини майна зі складу спадщини. В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги в повному обсязі пояснивши, що під час спільного проживання в шлюбі з [PERSON] ними було побудовано житловий будинок, за вказаною адресою. Після смерті [PERSON], позивачка та її діти звернулись до Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В нотаріальній конторі позивачці стало відомо, що шлюб між нею та померлим було розірвано, а також те, що за життя померлий заповів все своє майно [PERSON] Даний факт змушує позивачку звертатись до суду із вказаною позовною заявою, з метою захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів. Відповідачка проти позовних вимог в судовому засіданні не заперечила, вказані позовні вимоги визнала та пояснила, що дійсно даний будинок є спільною власністю позивачки та померлого [PERSON] Таким чином, [PERSON] не заперечує проти визнання за [PERSON] права власності на &frac12; частину житлового будинку. Третя особа - Друга Кіровоградська державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явилась, пояснень по справі не надала. Вислухавши пояснення сторін та доводи їх представників, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на &frac12; частину житлового будинку [ADDRESS], та виключення вказаної частини майна зі складу спадщини підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ч. 1 ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. В свою чергу ч. 1 ст. 28 КпШС України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Стаття 41 Конституції України зазначає, що к ожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавець), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частина 1 ст. 68 СК України зазначає, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 72 СК України, до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності. Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що позивачка дізналась про розірвання шлюбу під час звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, суд вважає що в даному випадку [PERSON] було дотримано вимог ч. 2 ст. 72 СК України, а отжетрирічного терміну строку позовної давності порушено не було.

Outcome: approved