Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], КП „Лубенське МБТІ”, Лубенського міськвиконкому, управління архітектури та містобудування м. Лубни, ЗАТ «Лубнимеблі» про визнання будівлі самовільно збудованою, дій незаконними, спонукання до дій, вказавши в заяві, що вони проживають по [ADDRESS]Влітку 1982 року подружя [PERSON] та [PERSON], які проживають по [ADDRESS]самовільно, без їх згоди на межі їх земельних ділянок побудували гараж. В результаті між гаражем та їх будинком стала затікати вода, яка поступово призвела до руйнації їх будинку. Вони звертались в 1982 році до місцевої влади щодо незаконного будівництва, але їх запевнили, що воно є незаконим і повноцінно не буде існувати. В 1996 році вони приватизували власну земельну ділянку. В 2005 році вони дізнались, що [PERSON] помер, відповідачка стала власником [ADDRESS]і згідно документів володіє гаражем, який з вини працівників МБТІ в технічному паспорті не зазначений як самовільно зведений, що позбавляє їх можливості вирішувати питання про усунення перешкод в користуванні своїм домогосподарством та вимагати знесення гаража. Прохає визнати незаконними дії КП „Лубенське МБТІ” щодо внесення у липні 1996 року в інвентарізаційну та технічну документацію [ADDRESS]відомостей про будівлю гаража „Е” без зазначення про його самовільну забудову, зобов”язавши КП „Лубенське МБТІ” внести зміни до технічної документації, зазначивши там, що гараж „Е” побудований самочинно, визнавши таке будівництво самовільним. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали. Відповідачка [PERSON] в суд не з”явилась, прохає справу слухати без її участі, позов не визнає. КП „Лубенське МБТІ” в своїй заяві позов не визнає, прохає застосувати до даних правовідносин строк позовної давності. Лубенський міськвиконком, управління архітектури та містобудування м. Лубни, ЗАТ „Лубнимеблі” покладаються на рішення суду. Заслухавши учасників процесу, дослідивши докази, суд вважає що позов не підлягає задоволенню. Згідно ст.ст. 256, 257, 261 ЦПК України строк в межах якого особа може звернутись до суду за захистом свого цивільного права встановлюється тривалістю 3 роки і обчислюється з часу, коли особа довідалась про порушення свого права. Встановлено, що позивачка та [PERSON] мають у своїй власності домоволодіння по [ADDRESS]відповідно і межують між собою. [PERSON], колишній власник домоволодіння, придбав даний будинок у Лубенського меблевого комбінату 24.12.1981 року. Гараж по [ADDRESS]був побудований [PERSON] до оформлення його купівлі-продажу без відповідного дозволу мебельного комбінату та Лубенської міської Ради, як об”єкт гараж в договорі купівлі-продажу не фігурував. За таких обставин вимога позивача про визнання будівництва самовльним є правомірною, однак про порушення свого права щодо будівництва гаража на межі земельних ділянок, з порушенням будівельних норм, без згоди власника суміжної земельної ділянки позивачі довідались в грудні 1981 року, заперечень не висловлювали, в 1996 році приватизували земельну ділянку, узгодивши її з відповідачами, погодившись на розташування на межі земельних ділянок спірного гаража, побудованого з порушенням будівельних норм, що свідчить про те, що позивачі погодились з наявністю порушення їх права користування своєю земельною ділянкою. За таких обставин позивачі пропустили термін звернення до суду з питання відновлення порушеного права. Заперечення позивача про поважність пропуску терміну звернення до суду через стан здоров”я спростовується показами позивача, один з яких не мав проблем зі здоровям, про їх неодноразове звернення до міської Ради, правоохоронних органів, що однак не найшло свого підтвердження в судовому засідання, що свідчить про можливість звернення і до суду, можливостю звернення до суду в даний час, коли один з відповідачів дійсно хворів, відсутностю спору щодо гаража на момент приватизації землі.. За таких обставин, коли позивачка довідалась про порушення свого права в 1981 році, мір для відновлення свого права не приймала на протязі більшн 20 років, питання наявності перешкод у користування своєю власністю не має ніякого відношення до самовільного будівництва і може бути вірішено іншим шляхом, підстав для відновлення строку позовної давності не мається, в позові слід відмовити.

Outcome: dismissed