Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-10 00:00:00

[PERSON] подала до суду позовну заяву, в якій просить визнати за нею право власності на самочинно збудовані споруди, а саме житловий будинок позначений в інвентарній справі доданій до позовної заяви літерою „А” вартістю 17087 гривень, підвал під частиною будівлі позначений літерами „Пд” вартістю 2818 гривень, літня кухня позначена літерою „Б” вартістю 27377 гривень, навіс позначений літерами „Бі” вартістю 1132 гривні, сарай позначений літерою „В” вартістю 10336 гривень, сарай позначений літерою „Г” вартістю 959 гривень, ґанок позначений літерою „а” вартістю 178 гривень, ґанок позначений літерами „аі” вартістю 146 гривень, ґанок позначений літерою „б” вартістю 85 гривень, вхід до підвалів позначений літерами „Вх” вартістю 9860 гривень, ворота позначені №1 вартістю 649 гривень, огорожу позначену №2 вартістю 2258 гривень, колодязь питний позначений №3 вартістю 632 гривні, що знаходяться по [ADDRESS], загальна дійсна вартість яких становить 73517 гривень. Представник відповідача Тополюк В.В. позов визнала з тих підстав, що [PERSON] згідно договору оренди, який був укладений 27 грудня 2007 року, між позивачкою та Бабинською сільською радою, є користувачем земельної ділянки, яка знаходиться в [ADDRESS], на якій розташовані самочинно збудовані споруди. Бабинська сільська рада, як власник цієї земельної ділянки не заперечує щодо визнання за [PERSON] права власності на самочинне будівництво. Визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги посилаючись на ті ж обставини, що викладені в позовній заяві. Судом встановлено, 27 грудня 2007 року позивачка [PERSON] уклала з Бабинською сільською радою Кельменецького району Чернівецької області договір оренди земельної ділянки розміром 0,27 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка розташована в [ADDRESS], строком на один рік. Таким чином позивач згідно ст. 93 ЗК України є її користувачем. На даній земельній ділянці знаходяться житловий будинок позначений в інвентарній справі літерою „А” вартістю 17087 гривень, підвал під частиною будівлі позначений літерами „Пд” вартістю 2818 гривень, літня кухня позначена літерою „Б” вартістю 27377 гривень, навіс позначений літерами „Бі” вартістю 1132 гривні, сарай позначений літерою „В” вартістю 10336 гривень, сарай позначений літерою „Г” вартістю 959 гривень, ґанок позначений літерою „а” вартістю 178 гривень, ґанок позначений літерами „аі” вартістю 146 гривень, ґанок позначений літерою „б” вартістю 85 гривень, вхід до підвалів позначений літерами „Вх” вартістю 9860 гривень, ворота позначені №1 вартістю 649 гривень, огорожу позначену №2 вартістю 2258 гривень, колодязь питний позначений №3 вартістю 632 гривні, що знаходяться по [ADDRESS], загальна дійсна вартість яких становить 73517 гривень, які були побудовані без належного дозволу та належно затвердженого проекту, тобто самочинно. Дане самочинне будівництво не суперечить суспільним інтересам, не порушує права інших осіб, а також санітарні та екологічні норми і правила. Визнання представником відповідача позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб. Згідно ч.5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити та визнати за нею право власності на житловий будинок та господарські і побутові споруди, які розташовані в [ADDRESS].

Outcome: approved