Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] 10.06.2008 р. звернулася до суду із зазначеними вимогами, які в судовому засіданні її представник [PERSON] скорегувала і остаточно просила, відшкодувати вартість квартири [PERSON] за рахунок коштів державного бюджету України в сумі 242243,25 грн. Свої вимоги позивачка [PERSON] в позовній заяві, її представник [PERSON] в судовому засіданні обґрунтували тим, що вироком Мелітопольського міського суду Запорізької області від 21.11.2002 р. була засуджена [PERSON] до п'яти років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна. На виконання цього вироку Державною виконавчою службою Мелітопольського міського управління юстиції Запорізької області були проведені торги по реалізації кв.[ADDRESS]. Ухвалою Верховного Суду України від 16.03.2004 р. вирок відносно [PERSON] було змінено до трьох років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна, крім житла. Позивачка - матір [PERSON] прийняла спадщину після смерті 26.08.2004 р. дочки та у неї є право на отримання відшкодування вартості конфіскованої квартири, що підтверджено рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30.05.2006 р. Мелітопольське управління Державного казначейства Головного управління Державного казначейства у Запорізькій області 30.11.2007 р. перерахувало [PERSON] 14044,25 грн., але за ці кошти неможливо купити квартиру, ідентичну тій, що була конфіскована. В судовому засіданні представник Державного казначейства України Пилипенко О.Г. просила в задоволенні позову [PERSON] відмовити посилаючись на необґрунтованість її вимог. Встановлено, що в провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області протягом квітня 2005 р. - травня 2006 р. знаходилась цивільна справа №2-207/2006 за позовом [PERSON] до Мелітопольського відділення Державного казначейства у Запорізькій області про відшкодування суми вартості квартири. Позивачка [PERSON] пред'явила в суді позов про відшкодування суми ринкової вартості квартири [ADDRESS], яка належала її дочці [PERSON] і яка була реалізована з прилюдних торгів 8.01.2004 р. за вироком Мелітопольського міського суду Запорізької області від 21.11.2002 р., у розмірі 45450 грн. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30.05.2006 р., яке набрало законної сили, позов [PERSON] задоволено частково, на її користь стягнуто з Мелітопольського відділення Державного казначейства у Запорізькій області 15500,13 грн., або кошти, за які була реалізована з прилюдних торгів квартира [ADDRESS]. При винесенні зазначеного рішення суд вважав встановленим, що дочка позивачки [PERSON] була засуджена судом 21.11.2002 р. до п'яти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що їй належало. Ухвалою Верховного Суду України від 16.03.2004 р. вирок було пом'якшено до трьох років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна, крім житла. Виконуючи вирок районного суду, 10.09.2003 р. державним виконавцем було накладений арешт на квартиру [ADDRESS], яка належала [PERSON], вказана квартира була продана з прилюдних торгів 8.01.2004 р. за 15500,13 грн., вказані кошти надійшли до Державного бюджету України. 26.08.2004 р. [PERSON] померла. Позивачка прийняла спадщину після померлої дочки шляхом подання заяви до державної нотаріальної контори, тому їй, які спадкоємиці після смерті [PERSON] належить право на отримання відшкодування вартості безпідставно отриманого відповідачем майна, що належало померлій. [PERSON], звертаючись у червні 2008 р. із вимогою до Державного казначейства України про відшкодування вартості квартири за рахунок коштів державного бюджету України, свої вимоги обґрунтовує тим, що за отриманні за рішенням суду кошти неможливо купити квартиру, ідентичну тій, що була конфіскована, тому, враховуючи вартість двокімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 40,6 кв.м. станом на червень 2008 р., за вирахуванням вже отриманого [PERSON] з Державного бюджету України, просить задовольнити позовні вимоги в сумі 242243,25 грн. Свої вимоги обґрунтовує ст.1176 ЦК України, п.2 ст.1, п.2 ст.3, ст.5 Закону України “Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду”, п.14 Положення про застосування цього Закону, на підставі яких вона начебто має право на відшкодування ринкової вартості конфіскованого майна, визначеної на теперішній час. При цьому саме ч.2 ст.4 зазначеного вище Закону та п.14 наведеного Положення передбачено, що вартість квартири відшкодовується виходячи з ринкових цін, що діють на момент звернення громадянина з вимогою про відшкодування шкоди, та у разі, якщо зазначене майно не збереглося в натурі і громадянин відмовився від надання йому рівноцінного жилого приміщення з безоплатною передачею у його власність або у разі згоди на це громадянина. Так встановлено, що в ході розгляду справи №2-207/2006 за позовом [PERSON] до Мелітопольського відділення Державного казначейства у Запорізькій області про відшкодування суми вартості квартири ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30.05.2006 р. прийнято відмову від позову, провадження по справі за позовом [PERSON] до Мелітопольського відділення державного комітету Мелітопольської міської ради про відшкодування суми вартості квартири та зобов'язання надати рівноцінну квартиру закрито. Разом з тим позивачка, її представник посилаються на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30.05.2006 р. у справа №2-207/2006 за її позовом до Мелітопольського відділення Державного казначейства у Запорізькій області про відшкодування суми вартості квартири та на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 2.07.2007 р. у справі №6-42/2007, якою частково задоволено заяву Головного управління Державного казначейства України у Запорізькій області про зміну способу та порядку виконання рішення суду №2-207/2006 від 30.05.2006 р., згідно яких на користь [PERSON] перераховані Мелітопольським управлінням Державного казначейства України Головного управління Державного казначейства України у Запорізькі області кошти у сумі 14044,25 грн., у повному обсязі надходження до бюджету. Тобто у судовому порядку вже розглянуто спір щодо відшкодування ринкової вартості конфіскованої квартири. Суд, враховуючи викладене, знаходить вимоги [PERSON] необґрунтованими, в судовому засіданні не доведеними, в їх задоволенні слід відмовити. Крім того, нормами чинного законодавства не передбачено право позивачки на повторне звернення до суду про компенсацію вартості втраченого житла на підставі збільшення її вартості за ринковими показниками протягом наступних років. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed