Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-30 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми позики в розмірі 25000 грн., відсотків від простроченої суми грошового зобов»язання в розмірі 106 грн. 86 коп., понесені нею витрати за надання правової допомоги в розмірі 100 грн. та судові витрати в сумі 280 грн. У своїй позовній заяві позивачка вказує, що 21.01.2007 року вона позичила [PERSON] грошові кошти в сумі 25 000 грн. строком до 30 червня 2007 року, про що остання надала розписку, але у зазначений строк [PERSON] гроші не повернула, на неодноразові нагадування позивачки про повернення суми позики не реагує, ухиляється від виконання свого зобов»язання, тому [PERSON]змушена була звернутися до суду з даною позовною заявою. В судовому засіданні позивачка [PERSON] змінила свої позовні вимоги, відмовившись від стягнення з [PERSON] відсотків від простроченої суми грошового зобов»язання в розмірі 106 грн. 86 коп., в іншій частині позовні вимоги підтримала, просила суд стягнути на її користь з [PERSON] суму позики в розмірі 25 000 грн., понесені нею витрати за надання правової допомоги в сумі 100 грн. та судові витрати в сумі 280 грн. Відповідачка [PERSON]позовні вимоги позивачки не визнала, суду пояснила, що розписку про позику вона змушена була написати в зв'язку з тим, що дочка позивачки - [PERSON]. наклала арешт на автомобіль, який на праві власності належав її синові - [PERSON] і він не мав можливості його продати і лише після того як вона написала розписку, був знятий арешт з автомобіля, просила суд позовні вимоги позивачки [PERSON] залишити без задоволення. Суд заслухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення зі слідуючих підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. 21.01.2007 року [PERSON]передала в позику [PERSON]грошові кошти в сумі 25 000 грн., а остання зобов»язалась повернути суму позики до 30.06.2007 року, що підтверджується розпискою даною [PERSON] від 21.01.2007 року. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. З матеріалів справи вбачається, що[PERSON]своє зобов»язання щодо повернення грошових коштів позивачці не виконала, її посилання на те, що вона не брала зазначені грошові кошти у [PERSON] спростовуються як розпискою написаною нею 21.01.2007 року власноручно, так і показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили факт передачі грошей. Таким чином судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] існують цивільні правовідносини. В зв”язку з невиконанням [PERSON]зобов”язання пов”язаного із поверненням суми позики порушуються майнові права [PERSON] і тому з відповідачки необхідно стягнути на користь позивачки [PERSON] суму позики в розмірі 25000 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає , що з [PERSON] на користь [PERSON]необхідно стягнути витрати здійснені нею по сплаті судового збору в розмірі 250 ( двісті п'ятдесять) гривень, витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30 ( тридцять) гривень та витрати за надання правової допомоги в розмірі 100 ( сто ) гривень.

Outcome: approved