Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою [ADDRESS]. Позов мотивується тим, що сторонам в рівних долях належить будинок [ADDRESS]. Будинковолодіння розташовано на земельній ділянці площею 0,0600 га. Сторони не можуть дійти згоди щодо встановлення порядку користування цією земельною ділянкою, що спонукало [PERSON] звернутись з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] позов підтримав за викладених в позовній заяві обставин. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечує щодо його задоволення. Сторони просять суд розглянути справу в попередньому судовому засіданні. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України суд вважає можливим винести рішення по суті в попередньому судовому засіданні. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на будівлю від 19.10.1992 року, будинковолодіння [ADDRESS] належить [PERSON]. та [PERSON]. і складається з одного двоквартирного будинку. Рішенням виконкому Вінницької міської Ради депутатів трудящих від 23.08.1991 р. №288 за [PERSON] та [PERSON] закріплена земельна ділянка [ADDRESS], площею 600 кв.м. в постійне користування. Акт встановлення в натурі меж спірної земельної ділянки доводить, що здійснено погодження зовнішніх меж земельної ділянки, якою користуються сторони у справі, з сусідніми землекористувачами. Межі земельної ділянки закріплені огорожею. Згідно кадастрового плану на земельну ділянку [ADDRESS], загальна площа ділянки - 0,0600 га, землі, якими користуються сторони у справі - по 0,0300 га. Відповідно до п.7 Перехідних положень ЗК України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Тобто сторони правомірно користуються земельною ділянкою на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради депутатів трудящих від 23.08.1991 р. №288. За ст. 38 ЗК України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування. Ст. 92 ЗК України визначено, що право постійного користування - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановленого строку. Згідно зі ст. 95 ЗК України землекористувач має право самостійно господарювати на землі, а ч. 4 ст.120 ЗК України визначає, що при переході права власності на будівлю або споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди. Власники та землекористувачі земельних ділянок на виконання положень ст.103 ЗК України повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення, тощо). Сторони у справі користуються земельною ділянкою згідно з порядком, який відображений в кадастровому плані. Будь-яких спірних питань з приводу саме такого порядку користування у сторін та суміжних землекористувачів не виникає, тому суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та встановлення порядку користування земельною ділянкою [ADDRESS], відповідно до кадастрового плану, виготовленого ДП "Поділлягеодезкартографія" від 12.03.2008 р.

Outcome: approved