Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] «про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини», в якій зазначає, що 01.11.2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, який був оформлений відділом РАЦС Дніпровського району м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 873. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]народження, батьком якої є відповідач по справі. Зазначає, що сторони припинили шлюбно-сімейних відносини, з причин втрати почуття кохання та взаємоповаги між сторонами. У наступний час відповідач працює, але матеріальної допомоги не надає, що позбавляє можливості забезпечувати дитину всім необхідним для її життя та розвитку. Просить стягнути з відповідача по справі на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною віку повноліття. Відповідач по справі позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечує проти стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку на користь позивачки по справі на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка по справі свої вимоги підтримала в повному обсязі, наполягає на стягненні аліментів з відповідача по справі в розмірі 1/4 частини його заробітку на її користь на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею віку повноліття. Враховуючи ті обставини, що відповідач визнав позов, а позивачка підтримала позовні вимоги, суд зі згоди сторін приходить до висновку про можливість ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення по справі на підставі ч.4 ст.130 ЦПК України. На підтвердження своїх позовних вимог позивачкою по справі були надані докази, які містяться в наступних письмових документах: копія свідоцтва про одруження, копія свідоцтва про народження, копія паспорту; довідка з міста проживання, довідка з міста роботи. З'ясувавши позиції сторін, з увагою на надані до суду письмові доказі, приймаючи до уваги, що будь-які відомості які б спростовували надані позивачем докази у суду відсутні та надані не були, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивачки у повному обсязі на підставі ч.4 ст.174 ЦПК України, згідно якої, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до статті 180 СК України, батьки забов'язані утримувати дитину до досягнення нею віку повноліття. У відповідності до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Судом не було встановлено призначення інших стягнень аліментів з відповідача по справі за виконавчим листом, а також факту добровільного надання матеріальної допомоги своїй неповнолітній дитині. З увагою на вищевикладене, а саме на те, що у платника аліментів, тобто у відповідача по справі який працює є можливість надавати матеріальну допомогу своїй неповнолітній дитині, матеріальне становище позивача, суд на підставі ст.180-182 СК України,

Outcome: approved