Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що у 1987 році уклав шлюб з [PERSON]. У 2004 році вони придбали житловий будинок літ. «Б» з присадибною ділянкою за адресою: [ADDRESS] та у 2006 році уклали договір оренди прилеглої земельної ділянки, площею 323 квадратних метрів. Після цього з метою поліпшення умов проживання на зазначеній земельній ділянці збудували житловий будинок літ. «Д», загальною площею 26,6 квадратних метрів. На підставі викладеного та оскільки відповідач відмовляється оформити правовстановлюючі документи на новостворене нерухоме майно позивач просить суд визнати за ним право приватної власності на житловий будинок під літ. «Д» загальною площею 26,6 квадратних метрів, який розташований за адресою: [ADDRESS], згідно технічної документації, а також зобов'язати відповідача зареєструвати за ним право приватної власності на спірний житловий будинок. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги за підставами вказаними у позовній заяві. Просив суд позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Проте відповідач звернувся до суду із заявою, в якій просили дану цивільну справу розглянути без участі їх представника. Третя особа у судове засідання не з'явилась, звернулась до суду з заявою, згідно якої позов визнає, заперечень щодо визнання права власності за чоловіком не має. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст.ст. 331, 376, 392 ЦК України: - право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна); - на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб; - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Судом встановлено, що 11.10.1987 року зареєстровано шлюб між [PERSON]та [PERSON]. 19.01.2004 року [PERSON]придбала житловий будинок літ «Б» з присадибною ділянкою за адресою: [ADDRESS] та 30.03.2006 року уклала договір оренди прилеглої земельної ділянки, площею 323 квадратних метрів. З метою поліпшення умов проживання позивачем здійснено самочинне будівництво на земельній ділянці, яку передано за договором оренди землі його дружині. Висновком будівельно-технічної експертизи досліджений спірний об'єкт нерухомості, розташований на земельній ділянці площею 323,0 кв.м., зв'язаний фундаментом з землею. Об'ємно - планувальні рішення дослідженої будови літ. „Д” по [ADDRESS] відповідають вимогам ДБН В.2.2-15-2005 „Житлові будівлі. Загальні положення”. Відповідно, будова - літера „Д” по [ADDRESS]є однокімнатним житловим будинком. З огляду на те, що третьою особою на стороні позивача без самостійних вимог визнається право власності на новозбудований об'єкт нерухомості, відповідач по справі доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, доведені та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved