Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

Позивачка - [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати недійсним договір дарування від 10.12.2004 року за реєстровим № 1918 та виселити [PERSON] з будинку [ADDRESS]. Позивачка у позовній заяві посилається на те, що в лютому 2004 року, вона познайомилася з відповідачем і стала з ним періодично проживати. Проживали вони в будинку, який позивачка на початку червня 2004 року, придбала за власні кошти. Під час спільного проживання з [PERSON]вона неодноразово говорила йому, що в будинку необхідно зробити ремонт, так-як в будинку було холодно і будинок потребував ремонту. [PERSON] на її пропозиції щодо проведення ремонту відмовився, мотивуючи тим, що будинок йому не належить і він не є його господарем, а за умови, що будинок буде належати йому він зробить ремонт. В період 2004 року їй одній було важко виховувати і утримувати неповнолітніх дітей, а сама вона в кінці серпня поламала руку і їй необхідна була чоловіча допомога. При цьому, [PERSON] обіцяв на ній одружитися і проживати однією сім'єю, за таких обставин вона понадіялась на те, що [PERSON] допоможе їй чоловічою працею дати лад будинку і в грудні 2004 року вона подарувала &frac12; частину будинку [PERSON] Але після оформлення договору дарування відповідач не став виконувати свої обіцянки. У відкритому судовому засіданні позивачка підтримала позов повністю і в обґрунтування своїх позовних вимог, позивачка - [PERSON] пояснила суду, що вона вчинила договір дарування під впливом обману та тяжких життєвих обставин. В теперішній час вона не може проживати в одному будинку з відповідачем, так як він створює для її сім'ї неможливі умови для проживання, зокрема влаштовує сварки і тому його необхідно висилити з будинку. Представник позивачки - [PERSON], який діє на підставі ордеру № 715 від 19 листопада 2007 року (а.с. 22), позовні вимоги позивачки підтримав повністю і пояснив суду, що [PERSON] вчинила договір дарування під впливом обману та тяжких життєвих обставин. Такими діями позивачка порушила майнові права своїх неповнолітніх дітей щодо житла, які передбачені Законом України «Про охорону дитинства». Крім цього, представник позивачки зазначив, що відповідач створює для сім'ї [PERSON] неможливі умови для проживання, у зв'язку з чим остання неодноразово зверталася з заявами до Котелевського РВ УМВС України про притягнення [PERSON], до відповідальності відповідно до вимог чинного законодавства і тому за таких обставин відповідач підлягає виселенню з займаного будинку. Відповідач - [PERSON] позов не визнав повністю і пояснив суду, що позивачка з якою він дійсно спільно проживав деякий час, без належних на то підстав, з надуманих мотивів звернулася до суду з вище зазначеним позовом, а &frac12; частину будинку позивачка подарувала самостійно за власним бажанням, тиск на неї він не здійснював. Відповідач зазначив суду, що він також зробив свій вклад в придбання спірного будинку, зокрема давав гроші. Стосовно сварок, відповідач пояснив суду, що сварки провокує сама позивачка, а потів звертається до міліції. Представник відповідача - [PERSON], який діє на підставі ордеру № 104 від 28 листопада 2007 року (а.с. 89), в судовому засіданні заявлений позов не визнав і пояснив суду, що позивачка вчинила правочин за власною волею і нотаріально посвідчила його. Посилання позивачки на те, що порушені майнові права її дітей взагалі безпідставні, так як Закон України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», який передбачав попередню згоду органів опіки та піклування при здійсненні будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користуванням яким мають діти, набрав чинності з 01 січня 2006 року. Крім цього, представник відповідача зазначив, що позивачка тривалий час не зверталася до суду за захистом своїх порушених на її думку прав, а тому пропустила строк позовної давності в один рік, який застосовується до вимог про розірвання договору дарування. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу [PERSON] в судовому засіданні пояснила суду, що при посвідченні договору дарування між дарувателькою -[PERSON] та обдарованим - [PERSON] вона діяла у відповідності до вимог Закону України «Про нотаріат», Цивільного кодексу України і жодних сумнівів щодо волевиявлення [PERSON] в неї не виникло. Стосовно того, що не витребувано згоду органів опіки та піклування при посвідченні договору дарування то Закон в якому зазначено дану норму, набрав чинності з 01 січня 2006 року, а договір дарування посвідчено 10 грудня 2004 року. Крім цього, приватний нотаріус [PERSON] зазначила, що ніяких умов дарувателька - [PERSON] при укладанні вище зазначеного договору взагалі не зазначала. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивачки - виконавчий комітет Котелевської селищної ради, який діє на підставі довіреності № 7 від 30 січня 2007 року та № 8 від 28 грудня 2007 року (а.с.23,76) в судовому засіданні пояснив, що виконком Котелевської селищної ради покладається на розсуд суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивачки - орган опіки та піклування при Котелевській селищній раді, який діє на підставі довіреності від 08 січня 2008 року (а.с.78) в судовому засіданні пояснив, що орган опіки та піклування покладається на розсуд суду, зазначивши це і в листі № 02-13/235 від 06.05.2008 року (а.с. 151). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - група у справах громадянства та реєстрації фізичних осіб Котелевського РВ УМВС України в Полтавській області в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку. СГІРФО Котелевського РВ УМВС України в Полтавській області надіслав до суду листа, в якому просить справу розглядати без участі її представника, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду (а.с. 150). Суд, заслухавши пояснення сторін, представника позивачки, представника відповідача, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], системно дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що у задоволенні позову слід відмовити повністю з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є: судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність. При аналізі позову, зокрема того, що позивачка звертається до суду посилаючись на те, що правочин вона вчинила під впливом обману, дає суду підставу

Outcome: dismissed