Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-30 00:00:00

29 листопада 2007 року [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 17 січня 1998 року по 23 жовтня 2001 року з відповідачем по справі він перебував у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] - [INFO] року народження. На підставі рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2001 року, позивач виплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON], [INFO] року народження, у розмірі 1\ 4 частини від усіх видів заробітку щомісячно. Позивач зазначає, що [INFO] року в нього народився син - [PERSON] та 06 жовтня 2006 року він вступив у шлюб з [PERSON], який зареєстрований у Самарському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 450. 15 грудня 2006 року відповідач по справі зареєструвала шлюб з [PERSON], який зареєстрований Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1143. З урахуванням викладеного, позивач просить зменшити розмір аліментів з 1\4 до 1\6 частини від усіх видів заробітку, який призначено рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2001 року на утримання сина - [PERSON] на користь матері [PERSON] В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі та пояснив, що станом на теперішній час він перебуває у шлюбі, від якого має малолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження, який знаходиться на його повному матеріальному утриманні. В судовому засіданні відповідач позов не визнала та просила відмовити. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає за наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що з 17 січня 1998 року по 15 червня 2004 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження. Згідно ст. 61 ЦПК України, обставини визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2001 року з позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] - [INFO] року народження, в розмірі 1\ 4 частини від усіх доходів заробітку.(а.с.5) [INFO] року у позивача народився син [PERSON] (а.с. 6) З 6 жовтня 2006 року позивач [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (а.с. 7) Згідно довідки Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 23 січня 2008 року № 259, заборгованість за аліментами станом на 01 лютого 2008 року складає 8 108, 08 грн. Станом на 24 січня 2008 року відповідач [PERSON] перебувала на обліку в Самарському районному центрі зайнятості м. Дніпропетровська як безробітна, що підтверджується довідкою від 24 січня 2008 року № 21 (а.с. 18) Згідно ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимог позивача щодо зменшення розміру аліментів, оскільки він працює, матеріальний та сімейний стан задовільний, погіршення або поліпшення здоров'я не відбувається та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини.

Outcome: dismissed