Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-17 00:00:00

Позивач - ВАТ по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» звернувся до суду з позовною заявою до громадянина [PERSON] в якій просить стягти з [PERSON] заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 2937 гривень 30 копійок. У відкритому судовому засіданні представник позивача - [PERSON], який діє за довіреністю № 3 від 08 січня 2008 року (а.с. 9) на підставі довіреності № 2 від 08 січня 2008 року (а.с. 10) в судовому засідання позовні вимоги підтримав повністю, просить задовольнити їх з підстав викладених у позовній заяві і уточнивши позовні вимоги пояснив суду, що у споживача газу [PERSON] станом на 01.06.2008 року утворилася заборгованість за спожитий газ в сумі 3329 гривень 55 копійок, яку необхідно стягти на користь ВАТ «Полтавагаз». Відповідач - [PERSON] позовні вимоги щодо сплати боргу за використаний газ не визнав і пояснив суду, що позивач нарахував йому заборгованість за спожитий газ без урахування пільг, якими він користується як працівник міліції згідно Закону України «Про міліцію» і про таке нарахування його повідомлено не було. При цьому, надав до суду світло - копію рішення Київського районного суду м. Полтава від 03 травня 2007 року і зазначив, що цим рішенням зобов'язано ВАТ «Полтавагаз» здійснити перерахування абонентської плати [PERSON] за спожитий природний газ з 01.06.2005 року з врахуванням соціальної пільги, встановленої Законом України «Про міліцію» (а.с. 16-18), а також подав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що сума заборгованості - 244 грн. 81 коп., яка виникла станом на 01.05.2005 року знаходиться за межами строків позовної давності (а.с. 33). Суд, системно дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши пояснення позивача та відповідача, приходить до переконання, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з договором про надання послуг з газопостачання № 4080 від 27 лютого 2006 року, між ВАТ «Полтавагаз» та [PERSON] укладено вище зазначений договір про те, що ВАТ «Полтавагаз» надає послуги з газопостачання, а споживач своєчасно оплачує надані послуги (а.с. 6). [PERSON] користується послугами з газопостачання до житлового будинку, розташованого за адресою: сел. Котельва, вул. Пролетарська, 32, Полтавської області та має абонентський рахунок 2882 (а.с. 4, 6, 23). Згідно з довідкою ВАТ «Полтавагаз» Котелевської дільниці Диканського УЕГГ за абонентом - [PERSON], станом на 01.06.2008 року рахується заборгованість в сумі 3329 грн. 55 коп., яка виникла з 1999 року (а.с. 23). Як встановлено у судовому засіданні і не заперечується сторонами заборгованість з оплати послуг з газопостачання до будинку відповідача в сумі 3329 гривень 55 копійок виникла з січня 1999 року. Як встановлено при розгляді справи, чого не заперечував і сам [PERSON], він є споживачем природного газу відповідно до укладеного між ним та ВАТ «Полтавагаз» договору по наданню послуг з газопостачання, згідно якого позивач надає відповідачу послуги з газопостачання, а відповідач по справі зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими цінами в строк та на умовах визначених договором. При цьому, в договорі не зазначено про те, що відповідач може проводити оплату послуг з газопостачання не в повній вартості, а з урахуванням наданих йому пільг. Згідно з довідкою Котелевського РВ УМВС України в Полтавській області [PERSON] дійсно проходить службу в органах внутрішніх справ України з липня 1999 року і по теперішній час. З березня 2003 року перебуває на посаді оперуповноваженого сектора карного розшуку Котелевського РВ ГУМВС України в Полтавській області (а.с. 26, 27). Відповідно до ст. 22 Закону України «Про міліцію» працівники міліції, які живуть і працюють у сільській місцевості та в селищах міського типу, і члени їх сімей, які проживають з ними, забезпечуються безплатно житлом з опаленням і освітленням за встановленими нормами, а також користуються іншими пільгами, передбаченими законодавством. Однак, згідно Порядку надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ, військовослужбовцям, особам рядового, начальницького складу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2003 року № 426 із змінами внесеними Кабінетом Міністрів України щодо поширення дії вказаного Порядку на осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, пільги, компенсації і гарантії, на які мають право пільговики, надаються шляхом відшкодування пільговику передбаченої законом частини фактичних витрат за користування житлом (квартирної плати), паливом, телефоном, комунальними послугами та за проїзд, яке проводиться щомісяця або раз на квартал за рішенням керівника установи, де працює пільговик та за рахунок і у межах бюджетних асигнувань на утримання цих установ. Згідно п. 5 вказаного вище Порядку надання пільг, для відшкодування фактичних витрат пільговик подає в бухгалтерію установи копії квитанцій про оплату за користування житлом (квартирну плату), паливом, телефоном і за комунальні послуги у строк, за який здійснюється відшкодування (абзац другий пункту 2 цього Порядку), а також довідку про склад сім'ї (раз на рік). Під час розгляду та дослідженні матеріалів даної цивільної справи встановлено, що [PERSON] до бухгалтерії Котелевського РВ УМВС України в Полтавській області з приводу відшкодування понесених ним витрат по сплаті послуг із газопостачання не звертався, а платежі за використаний газ проводив не регулярно. За таких обставин суд вважає, що [PERSON] не скористався своїм правом на одержання грошової компенсації у вказаному порядку і не може прийняти до уваги твердження [PERSON] про те, що послуги з газопостачання повинні були надаватися йому ВАТ «Полтавагаз» безкоштовно, а вважає, що [PERSON] повинен відшкодувати певну суму заборгованості за спожитий природний газ. Стосовно рішення Київського районного суду м. Полтава від 03 травня 2007 року, то в ході судового засідання з'ясовано, що ВАТ «Полтавагаз» перерахування абонентської плати [PERSON] за спожитий природний газ з 01.06.2005 року з врахуванням соціальної пільги, не проводив, а [PERSON] до Державної виконавчої служби про примусове виконання рішення суду в установленому законом порядку до теперішнього часу не звертався. Вирішуючи питання про визначення розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача - [PERSON], суд виходить з того, що сума заборгованості за спожитий газ в розмірі 244 грн. 81 коп., відповідно до картки споживача мала місце у відповідача на 01 травня 2005 року (а.с. 4-5, 24-25), позов до суду позивачем був поданий 26 травня 2008 року, тобто після спливу трьохрічного строку у зв'язку з чим відповідач заявив клопотання про застосування позовної давності, представник позивача в судовому засіданні заявив про відсутність поважних причин пропуску строку позовної давності, а також те, що в суму заборгованості станом на 01.06.2008 року в розмірі 3329 гривень 55 копійок входить сума боргу 244 грн. 81 коп., яка була на перше травень 2005 року. Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З огляду на вище наведене суд вважає, що за таких обставин, відповідно до вимог ст. 267 ЦК України, коли позивач практично мав можливість звернутися до суду у строк, протягом якого може вимагати примусового здійснення або захисту свого цивільного права чи інтересу шляхом подачі позовної заяви, але з невідомих причин цього не зробив, тому сплив позовної давності щодо стягнення з відповідача заборгованості за спожитий газ в сумі 244 грн. 81 коп. є законною підставою для суду, щоб відмовити у стягненні з відповідача - [PERSON] заборгованості в сумі 244 грн. 81 коп. у зв'язку з пропуском ВАТ по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» строку позовної давності без поважних причин. При вирішенні питання щодо розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача - [PERSON], суд також враховує і те, що в жовтні 2006 року ВАТ «Полтавагаз» [PERSON] була нарахована заборгованість по актам звірки в сумі 598 гривень 74 копійки (а.с. 5, 25) без вказівки за який період часу вона виникла, до відома відповідач - [PERSON] про її нарахування ВАТ «Полтавагаз» взагалі поставлений не був. Про цю обставину в суді зазначив відповідач, а також підтвердив і представник позивача - [PERSON]. Виходячи з цього, суд вважає, що вказана заборгованість по актам звірки в сумі 598 гривень 74 копійки стягненню з [PERSON] не підлягає. Підсумовуючи все вище викладене в сукупності суд, вважає за необхідне позовні вимоги позивача - ВАТ по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» задовольнити частково та стягти з відповідача - [PERSON] заборгованість визначену позивачем за мінусом сум в 244 грн. 81 коп. та 598 грн. 74 коп., в розмірі 2486 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати позивачу присудити пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а також стягти з [PERSON] в доход держави судовий збір, від сплати якого був звільнений відповідач - ВАТ «Полтавагаз» (а.с. 11).

Outcome: partial