Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

У листопаді 2007 року позивач звернулась до суд зі вказаним позовом до відповідача, в якому просить суд встановити факт, вона 10.06.1923 к.н. ,прийняла спадщину, після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер [INFO], а саме гараж розташований по [ADDRESS] та визнати за нею право власності на нього. В подальшому позивач уточнювала позовні вимоги та в останній редакції просить встановити факт заволодіння гаражним боксом та відкритого і безперервного володіння нею гаражним боксом та визнати право власності на цей гаражний бокс за набувальною давністю. Вимоги позову обґрунтовані тим, що 27 грудня 1971 р. [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Московської районної Ради депутатів трудящих м. Києва № 2863, було дозволено будівництво гаражу у садибі будинку [ADDRESS]. Будівництво гаражу проводилось відповідно до проекту прив'язки гаражу по вул. Червоноармійській і в строки встановлені ордером, а саме з 27 січня до 28 лютого 1972 р. Для будівництва гаражу [PERSON] Київським виконавчим комітетом ради трудящих було відведено земельну ділянку у користування у садибі будинку [ADDRESS], яка знаходилась у внутрішньому дворі. Протягом багатьох років, атмосферні опади змивали схил і постійно забруднювали двір. Для усунення цього процесу було необхідно побудувати опорну стіну, тому було вирішено дозволити будівництво гаражу, який і досі виконує роль опорної стіни. Гараж був збудований господарським способом, будівельні матеріали придбавались [PERSON]., спорудження гаражу проводилось власними силами [PERSON]. Гараж було введено в експлуатацію за часів СРСР. Документального підтвердження про введення гаражу в експлуатацію витребувати неможливо через те, що дана документацію була загублена після змін адміністративно- територіального поділу м. Києва. [INFO] помер [PERSON] Після смерті [PERSON] його дружина, [PERSON], яка є спадкоємцем першої черги, не зверталась для оформлення спадщини. Таким чином, гараж не належить на праві власності жодній особі з 24 лютого 1992. Протягом трьох років (до 24 лютого 1995 р.) з дня закінчення строку прийняття спадщини жодна особа не зверталась до суду для встановлення факту прийняття спадщини чи віндикаційним позовом . Протягом всього часу, з дня смерті чоловіка, [PERSON] користувалась і володіла гаражем. [PERSON] заволоділа добросовісно чужим майном незалежно від волі колишнього володільця (правосуб'єктність колишнього власника припинилась 24 вересня 1991 p.). Добросовісність заволодіння гаражем обґрунтовується тим, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] [PERSON] при заволодінні гаражем діяла без умислу спричинити шкоду іншій особі, жодного факту, щодо спричинення шкоди іншим особам внаслідок заволодіння гаражем не встановлено. [PERSON] відкрито володіла і користувалась гаражем, що в іншій спосіб неможливо було здійснювати з огляду на місце розташування гаражу. [PERSON] здійснювала догляд за гаражем в чому їй допомагав син. 19 грудня 2003 р. КП «Печерськжитло» було надано довідку про те, що [PERSON] було надано у користування гараж. В свою чергу здійснювати користування не введеним в експлуатацію гаражем не можливо. Таким чином гараж визначається спорудою, що було збудована (завершено будівництво). Підтвердження права власності інших осіб не надавалось жодною особою. 25.11.2003 р. Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна виготовило технічний паспорт на гаражний бокс. Відповідно до п. 2.3 Методичних рекомендацій з питань технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна (затверджено наказом Держжитлокомунгоспу України від 5 вересня 2003 p. N 146), - «На незавершені будівництвом об'єкти здійснюється інвентаризація наявного стану будівництва, визначається вартість конструктивних елементів, складається довідка про відсоток готовності об'єкта». Таким чином, БТІ визначає гараж, як збудовану споруду і споруду придатну для використання за призначенням. Представник позивача вимоги позову підтримав та просить його задовольнити. Суд вислухавши пояснення представника позивача, оголосивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 27 грудня 1971 р. [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Московської районної Ради депутатів трудящих м. Києва № 2863, було дозволено будівництво гаражу у садибі будинку [ADDRESS]. Будівництво гаражу проводилось відповідно до проекту прив'язки гаражу по вул. Червоноармійській і в строки встановлені ордером, а саме з 27 січня до 28 лютого 1972 р. Для будівництва гаражу [PERSON] Київським виконавчим комітетом ради трудящих було відведено земельну ділянку у користування у садибі будинку [ADDRESS], яка знаходилась у внутрішньому дворі. [INFO] помер [PERSON] Після смерті [PERSON] його дружина, [PERSON], яка є спадкоємцем першої черги, не зверталась для оформлення спадщини. Як на правову підставу для задоволення позовних вимог [PERSON] посилається на ст. 344 ЦК України. Обставиною яка є підставою для задоволення позову вона зазначає факт заволодіння та відкритого і безперервного володіння нею гаражним боксом, який просить суд встановити. Згідно із ч.1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України врахування строку відкритого володіння майном при обчисленні строку набувальної давності можливо, якщо таке володіння почалось за три роки до набрання чинності цим кодексом, тобто з 1 січня 2001 року. З врахуванням вище викладеного законних підстав для врахування строку відкритого володіння позивачем спірним гаражем для обчислення строку надувальної давності немає, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed