Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-13 00:00:00

Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія „Альфа-Гарант” звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24 жовтня 2006 року Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (Страховик) та ТОВ «Куліндоровський індустріальний концерн» уклали договір №06\05-133-25690 добровільного страхування автотранспорту (КАСКО). Строк дії з 24.10.2006 року до 24.10.2007 року. Згідно умов договору страхування Страховик зобов'язувався у випадку пошкодження застрахованого автомобіля CHEVROLET Lacetti, державний номер [NUMBER], 2006 року випуску, виплатити страхове відшкодування Страхувальнику у розмірі матеріальної шкоди з відрахуванням франшизи. 18 листопада 2006 року приблизно о 16.00 по вул. Дніпропетровська дорога трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів CHEVROLET Lacetti, державний номер [NUMBER] та автомобілю ВАЗ державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 4 грудня 2006 року [PERSON] був визнаний у ДТП та нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 34 грн. Згідно із обрахунком від 20 листопада 2006 року ВАТ «Одеса-авто» матеріальний збиток, завданий автомобілю CHEVROLET Lacetti, державний номер [NUMBER], в результаті пошкодження при ДТП склав суму у розмірі 1930,80 грн. в тому числі з ПДВ. На виконання своїх зобов'язань по договору страхування Страховик виплатив Страхувальнику 06 березня 2007 року суму у розмірі 1756,13 грн. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача суму у розмірі 1756 гривень 13 копійок та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. За згодою представника позивача, суд розглядає справу у порядку заочного провадження, відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так, судом встановлено, що 24 жовтня 2006 року Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (надалі „Страховик”) та ТОВ «Куліндоровський індустріальний концерн» ( надалі „Страхувальник”) уклали договір №06\05-133-25690 добровільного страхування автотранспорту (КАСКО). Строк дії з 24.10.2006 року до 24.10.2007 року. Згідно умов договору страхування Страховик зобов'язувався у випадку пошкодження застрахованого автомобіля CHEVROLET Lacetti, державний номер [NUMBER], 2006 року випуску, виплатити страхове відшкодування Страхувальнику у розмірі матеріальної шкоди з відрахуванням франшизи. 18 листопада 2006 року приблизно о 16.00 по вул. Дніпропетровська дорога трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів CHEVROLET Lacetti, державний номер [NUMBER] та автомобілю ВАЗ державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 4 грудня 2006 року [PERSON] був визнаний у ДТП та нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 34 грн. Згідно із обрахунком від 20 листопада 2006 року ВАТ «Одеса-авто» матеріальний збиток, завданий автомобілю CHEVROLET Lacetti, державний номер [NUMBER] в результаті пошкодження при ДТП склав суму у розмірі 1930,80 грн. в тому числі з ПДВ. На виконання своїх зобов'язань по договору страхування Страховик виплатив Страхувальнику 06 березня 2007 року суму у розмірі 1756,13 грн. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У зв'язку з тим, що відповідач не довів обставини, які підтверджують відсутність його вини у здійсненні дорожньо-транспортної пригоди, позовні вимоги про відшкодування матеріального збитку підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 993 ЦК України, та ст. 27 Закону України „Про страхування” від 07.03.2006р. встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. На підставі викладеного, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1756 гривень 13 копійок, а також державно мито у розмірі 51 гривня та витрати за інформаційно-технічне забезпечення процесу у розмірі 30 гривень.

Outcome: approved