overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-13 00:00:00

Позивач ВАТ «Донецькоблгаз» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за природний газ, зазначивши в обґрунтування позовних вимог, що відповідачка проживає [ADDRESS]. Згідно особистого рахунку управління по газопостачанню та газифікації ВАТ «Донецькоблгаз» надавало відповідачці послуги по користуванню природним газом, а відповідачка зобов'язувалась щомісячно проводити своєчасну оплату поточних платежів. За період з 01.09.2001 року по 01.05.2008 року відповідачка свої зобов'язання виконувала неналежним чином, оплату за природний газ проводила не регулярно, тому виникла заборгованість в сумі 1766,14 гривень, яку позивач просить стягнути на свою користь. Він також просить стягнути на свою користь судові витрати, сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду. Позивач ВАТ «Донецькоблгаз» надав суду заяву про розгляд справи у відсутності його представника, на позові наполягає. Відповідачка [PERSON], будучи повідомлена про день та час слухання справи, в судове засідання не з'явилась з невідомої суду причини. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.224, 226 ЦПК України. Суд, дослідивши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] зареєстрована [ADDRESS], є основним квартиронаймачем (а.с.3). Відповідно до вимог ст.815 ЦК України, ст.68 ЖК України відповідачка користується житлом, тому повинна своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно копії особистого рахунку №102585, відкритого на ім'я [PERSON], відповідачці за період з 01.09.2001 року по 01.05.2008 року ВАТ «Донецькоблгаз» надано послуг за користування природним газом в розмірі 1766,14 гривень, яку остання відмовляється сплатити добровільно і яка підлягає стягненню в судовому порядку (а.с.5-7). На підставі ст.ст.79, 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір у сумі 51,00 гривні та на користь ВАТ «Донецькоблгаз» витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 гривень, сплачені позивачем при подачі позовної заяви (а.с.15, 18).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину, при цьому позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO]на користь позивачки у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менш встановленого законом мінімуму, щомісячно і до повнолітня доньки, починаючи з дня звернення до суду. При цьому позивачка посилалася на той факт, що відповідач не здійснює матеріального утримання дитини, вона працює, але коштів яких вона заробляє не вистачає, що і вимусило її звернутися до суду. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно. Суд, за згодою позивачки постановляє заочне рішення в порядку ст. 224 ЦПК України. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані здійснювати матеріальну допомогу на утримання дитини. Суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Як встановлено судом сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.09.2003 року, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не здійснює, у зв'язку із чим необхідно стягнути аліменти в судовому порядку. Також, з відповідача необхідно стягнути державне мито на користь держави на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , посилаючись на те, що 27.05.1985 року зареєструвала з відповідачем шлюб. Вже приблизно 15 років шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Від шлюбу неповнолітній дітей не мають. Спору майнового характеру вони не мають. У попередньому судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав, про що надав суду письмову заяву.. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин з`ясованих судом в попередньому судовому засіданні, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 27.05.1985 року Абовянським ВРАЦС Республіки Вірменія, актовий запис № 151. Від шлюбу неповнолітній дітей не мають. Згідно пояснень позивача, причиною розірвання шлюбу послужило різне ставлення до життя, від чого, подружжя весь час сварилося. Вже приблизно 15 років проживають окремо, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, примирення неможливо. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, про що надав заяву. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню з причини неможливості подальшого сумісного життя подружжя і збереження сім'ї. Судові витрати визначаються судом у відповідності з ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки та просив розірвати їх шлюб, який був зареєстрований 20 березня 1983 року в Палаці одруження «Дзержинський». При цьому позивач посилається на те, що сім'я фактично розпалася. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, повідомлялася своєчасно та належним чином про дату розгляду справи відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила. Суд, на підставі доказів, що є у матеріалах цивільної справи та за заявою позивача постановляє заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Суд вважає, що даний шлюб необхідно розірвати з наступних причин. Як встановлено судом сторони уклали шлюб 20 березня 1983 року в Палаці одруження «Дзержинський», з 2006 року шлюбні відносини сторони не підтримують, хоча мешкають за однією адресою, сумісне господарство не ведуть. Головною причиною розпаду сім'ї стало непорозуміння у характерах, різні погляди на сумісне сімейне життя, сварки по різним побутовим питанням, що привело до того, що шлюб існує формально. Сім'я розпалася і поновленню не підлягає. Спір про розподіл майна між сторонами відсутній. Неповнолітніх дітей від шлюбу немає. Так як подальше сумісне проживання сторін і збереження їх шлюбу буде суперечить інтересам сторін, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. З урахуванням матеріального становища сторін, подальші трати при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу суд покладає на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-13 00:00:00

Позивачі [PERSON]., [PERSON]. у червні 2008 року звернулися до суду з позовом до Пирятинської міської ради про визначення часток в праві спільної сумісної власності. У попередньому судовому засіданні позивач [PERSON]. позовні вимоги підтримав, пояснив, що він, його дружина [PERSON]. та їх дочка [PERSON], яка померла [INFO] є співвласниками квартири [ADDRESS]. У свідоцтві про право власності на житло, власниками квартири були записані всі члени сім'ї, без встановлення часток кожного. У зв'язку з тим, що у правовстановлюючому документі не вказані частки кожного із співвласників, позивачі не можуть оформити у спадщину частину квартири належної їх померлій дочці . Позивачка [PERSON]. у судове засідання не з”явилась, направила до суду заяву, в якій просить справу за її позовом до Пирятинської міської ради про визначення часток в праві спільної сумісної власності розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з”явився, письмово повідомив суд про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом установлено: Позивачі [PERSON] ., [PERSON] . є співвласниками квартири [ADDRESS] (а.с.7) Крім позивачів співвласником квартири є їх дочка [PERSON], яка померла [INFO] (а.с.5). У зв'язку з тим, що у свідоцтві про право власності на житло не вказані частки кожного із співвласників позивачі не мають можливості оформити спадщину на частину квартири, що належить їх померлій дочці . Відповідно до ч.2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається , що частка кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-13 00:00:00

До Краснокутського районного суду Харківської області 19 березня 2008 року звернулася [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона з відповідачем [PERSON] перебувають в шлюбі, який був зареєстрований 17 вересня 1994 року Козіївською сільською радою Краснокутського району Харківської області, актовий запис № 18. Від цього шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що протягом шлюбу сімейні стосунки з чоловіком не склалися в зв'язку з постійними непорозуміннями, проживають разом, але бажання зберегти сім'ю сторони не мають, в зв'язку з чим подальше спільне життя позивач вважає неможливим. Майнові відносини сторони урегулюють самостійно в добровільному, позасудовому порядку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовну вимогу та просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню, так як при обставинах, які склалися у сторін, враховуючи втрату ними почуття любові та поваги один до одного, шлюбно-сімейні стосунки фактично закінчилися і, так як сторони не бажають їх відновлювати, подальше їх сумісне життя і збереження сім'ї стало неможливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-13 00:00:00

14 січня 2008 року [PERSON] подав до суду позовну заяву, в якій просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] Сторони від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. В обґрунтування позову [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що сімейне життя у них з відповідачем не склалось. Протягом спільного життя у їх родині не було порозуміння та взаємної поваги. Відповідач не працювала, та докоряла його, що він не спроможній забезпечити родину, ображала та говорила, що помилилася, вступаючи з ним в шлюб. Хоча перед укладанням шлюбу він її попередив, що є інвалідом ІІ групи. З серпня 2005 року між ними шлюбно-сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Вважає, що сім'я розпалась остаточно і не може бути відновлена. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, погодилась з тими обставинами, які навів позивач в обґрунтування своїх вимог, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, встановив, [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 21.07.1995 року, який зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського райвиконкому м. Харкова (актовий запис № 391). Між сторонами шлюбно-сімейні відношення припиненні з серпня 2005 року, з того ж часу спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Миритись ніхто з подружжя не бажає, вважають необхідним розірвати шлюб. За таких обставинах, суд приходить до висновку, що сім'я існує формально, примирення між подружжям неможливе і є всі підстави для розірвання шлюбу. Враховуючи, що подальше сімейне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, то згідно до ст. 112 СК України прохання позивача про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Витрати, які пов'язані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАГС, покласти на позивача. Враховуючи те, що позивач [PERSON] є інвалідом 2-ї групи і відповідно до діючого законодавства звільнений від сплати державного мита при подачі позову до суду, судові витрати у вигляді держмита на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України слід стягнути в доход держави з [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду до відповідачки про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження [PERSON], [INFO], мотивуючи вимоги тим, що що з 1993 року він був знайомий з відповідачкою, підтримував з нею близькі стосунки, [INFO] у відповідачки народився син - [PERSON]. Оскільки він і відповідачка проживали у цивільному шлюбі, він дав згоду на реєстрацію його як батька дитини, про що у Красноперекопському відділі реєстрації актів цивільного стану до актового запису №185 від 27.07.1994 року були внесені відповідні зміни. 27.05.1995 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. В наступний час йому стало відомо, що він не є біологічним батьком дитини, про що може підтвердити відповідачка, в зв'язку з чим просить виключити запис про нього як батька з актового запису про нарождення дитини. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і наполягає на їх задоволенні. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, знаходиться в місцях позбавлення волі, належно сповіщена, з вимогами позову [PERSON] згодна і заперечень не має. Треті особи в судове засідання не з'явилися, належним чином повідомлені, від РАЦС Красноперекопського МРУЮ надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність їх представника. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги[PERSON] обгрунтовані і підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 27.05.1995 року. (а.с.5) Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO], відповідно заяви [PERSON], по Красноперекопському відділу РАЦС зроблений актовий запис про встановлення батьківства №9 від 24.05.1995 року відносно - [PERSON],[INFO], в зв'язку з чим, до запису акта №185 від 27.07.1994 року про народження [PERSON], були внесені зміни до граф- 1,3,11,12,13,14,15,16,17. Змінені: прізвище з [INFO] на [INFO]; по-батькові- з [INFO] на [INFO]; та свідчення про батька з [PERSON] - на [PERSON],[INFO], мешканця [ADDRESS]. (а.с.6,15,25) Згідно пояснень позивача та відповідачки, судом встановлено, що [PERSON] не є біологічним батьком дитини- [PERSON]. Не зважаючи на те, що відповідачка повідомила суду, що [PERSON] з самого початку знав, що він не є біологічним батьком дитини, суд вважає неспроможніми, оскільки з пояснень[PERSON] та матері відповідачки - [PERSON], даними раніше у судових засіданнях, вбачається, що [PERSON] з самого початку не знав, що він не є біологічним батьком дитини. Відповідно до ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини, і у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що підстави у відмові позову відсутні. Судові витрати, суд вважає віднести за рахунок позивача, оскільки вимоги про їх відшкодування ні у позовній заяві, ні у судовому засіданні не заявлялися.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-13 00:00:00

27.02.2008 року комунальне підприємство „Севтеплоенерго” звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію у сумі 1760 гривень 13 копійок мотивуючи вимоги тим, що відповідач не вносить платню. Представник позивача Поротиков І.В. у судовому засіданні пояснив, що відповідач, користуючись послугами КП „Севтеплоенерго”, не сплачував їх, чим заподіяв збиток підприємству. За станом на 01.03.2008 року за відповідачем числиться заборгованість за теплову енергію у сумі 1760 гривень 13 копійок. Просить стягнути з відповідача заборгованість, а також судові витрати покласти на відповідача. Відповідач у судовому засіданні не заперечувала проти позову. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача і дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги КП „Севтеплоенерго” обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі довідки від 25.10.2007 року (а.с. 5) відповідач [PERSON] проживаючи у квартирі [ADDRESS] у місті Севастополі, є наймачем вказаної квартири. Протягом довгого часу відповідач не виконує свої зобов'язання перед КП „Севтеплоенерго” не сплачує за теплову енергію. Внаслідок цього утворилася заборгованість, яка за станом на 01.03.2008 року склала суму 1760 гривень 13 копійок, відповідно розрахунку (а.с. 3). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином згідно умовам договору і вимогам справжнього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - згідно звичаям ділового обороту або іншим вимогам, яке звичайно висуваються. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну платню і платню за комунальні послуги. Квартирна платня і платня за комунальні послуги в будинках державної і суспільної житлової власності вноситься в щомісячний термін, встановлений Кабінетом Міністрів України. У зв'язку з викладеним суд приходить до висновку, що позов комунального підприємства „Севтеплоенерго” до [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію, підлягає задоволенню та стягненню з відповідача суми 1760 гривень 13 копійок на користь позивача. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплату за інформаційно-технічне забезпечення у сумі 30 гривень, та судовий збір у сумі 51 гривні на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, пояснивши, що 11 липня 2006 року [PERSON]. отримала кредит в філії ВАТ “Банк Фінанси та кредит” у розмірі 5000грн.,11 липня 2006 року між ВАТ “Банк Фінанси та [PERSON]. укладено договір поруки згідно якого [PERSON]. зобов'язався відповідати за своєчасне та повне виконання кредитного договору [PERSON]. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про дату і час слухання справи повідомлені належним чином, повідомлення про причини неявки від них не надійшло. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідачів, які належним чином повідомлені і від яких не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ними причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі, оскільки позивач проти цього не заперечує. У судовому засіданні встановлено, що 11 липня 2006 року [PERSON]. отримала кредит в філії ВАТ “Банк Фінанси та кредит” у розмірі 5000грн.,11 липня 2006 року між ВАТ “Банк Фінанси та [PERSON]. укладено договір поруки згідно якого [PERSON] . зобов'язався відповідати за своєчасне та повне виконання кредитного договору [PERSON]. За вказаними адресами у договорах відповідачі не проживають про що свідчать повідомлення відділення зв'язку. Витрати позивача на звернення до суду підтверджуються оригіналами квитанцій(а.с. 1-2). Згідно позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача витрати пов'язані із зверненням до суду. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному об'ємі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про подовження строку на прийняття спадщини, мотивуючи його тим, що [INFO] померла його бабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, що складається із земельної частки (паю) площею 3,11 га члена колективного сільськогосподарського підприємства приватно-орендного кооперативу «Зоря». Серед живих спадкоємців [PERSON]. залишилися позивач та відповідачка по справі [PERSON] . - мати позивача. 27.10.1986 року [PERSON]. склала заповіт, згідно якого заповіла все належне їй майно позивачу. У зв'язку з тим, що позивачем було пропущено строк на подання заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори, він змушений звернутися з вказаним позовом до суду. Просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини на майно, що залишилася після смерті [PERSON] . Позивач в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання з'явилася, позовні вимоги визнала повністю, не заперечувала проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне: Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданого 16.05.1997 року Білозерською районною державною адміністрацією, [PERSON] на підставі рішення № 208 від 13.05.1997 року Білозерської районної державної адміністрації належить право на земельну частку (пай) землі, яка перебуває у колективній власності ПОК «Зоря», розміром 3,11 га. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого [INFO]Чорнобаївською сільською радою Білозерського району Херсонської області, [INFO] [PERSON] померла у віці 87 років. Відповідно до заповіту від 27.10.1986 року [PERSON] заповіла все належне їй майно своєму онуку [PERSON]. Через незнання строків, закріплених законодавством, для звернень до нотаріуса з питань прийняття спадщини, позивач своєчасно не звернувся, через це не має можливості на даний час отримати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви для прийняття спадщини. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved