Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-15 00:00:00

[PERSON], звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини з відповідача, обґрунтовує свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітню дочку [PERSON], яка на даний час проживає з позивачем та перебуває у неї на утриманні. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка є інвалідом, однак, спільне життя з відповідачем не склалося і 12.04.2007 року шлюб між ними розірвано. Дочка [PERSON] на даний час проживає з позивачем та перебуває у неї на утриманні. Відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дочки, а для її постійного лікування потрібні додаткові кошти та постійний догляд. Тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] у розмірі &frac14; частини з усіх видів його заробітку та &frac14; на додаткові витрати пов'язані з лікуванням та на її утримання щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, про що свідчить повідомлення про вручення повістки, долучене до матеріалів справи, про причини неявки в судове засідання не повідомив. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та прийняти по справі заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За умов ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Крім того, згідно положень ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Судом встановлено, що сторони розірвали шлюб 12.04.2007 року (а.с. 6), від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 4), яка, згідно довідки, є інвалідом дитинства (а.с. 5). Дитина перебуває на утриманні позивача та проживає з нею (а.с. 7), відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо утримання дочки, достатньої матеріальної допомоги на її утримання не надає. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що за обставин, що склалися, позов [PERSON] підлягає задоволенню. Виходячи з позовних вимог позивача розмір аліментів визначається судом у розмірі &frac14; частини з усіх видів заробітку відповідача та &frac14; частини на додаткові витрати пов'язані з лікуванням та на утримання [PERSON] щомісячно, починаючи з дати пред'явлення позову і до повноліття дититни, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, згідно положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, підлягають стягненню з відповідача на користь Держави 51 грн. державного мита та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Враховуючи наведене,

Outcome: approved