Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-19 00:00:00

Позивач звернувся з названою позовною заявою в якій зазначив, що о 23-00 годині 23.10.2006 року відповідач по справі, керуючи транспортним засобом Мазда 929, д/н [NUMBER], що належить [PERSON], рухаючись по вул. Електрозаводська в м. Кривий Ріг, при перестроюванні не переконався, що це буде безпечно, не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, чим порушив вимоги п. 10.1, 10.3, 1.3, 1.5 ПДР України та допустив зіткнення з належним позивачу на праві власності автомобілем Шкода Фабія, д/н [NUMBER], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Винним у ДТП був визнаний [PERSON] згідно постанови Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 25.06.2006 року. Згідно висновків спеціаліства-автотоварознавця від 15.11.2006 року розмір майнової шкоди, спричинений позивачу становить 7412,45 грн. 25.01.2007 року страхова компанія “Український Страховий Альянс” сплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 3583,82 грн. Таким чином, розмір майнової шкоди зменшився і становить 3892,25 грн. Крім того, автомобіль позивача був переданий в оренду і позивач отримувала орендну плату, проте у зв'язку з його пошкодженням не отримала доходи у розмірі 5980 грн. Також , позивачу була заподіяна моральна шкода, яку позивач оцінює в 7000 гривень. Позивач просив постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] майнову шкоду в розмірі 9872,25 грн., та моральну шкоду в розмірі 7000 гривень. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить оголошення вгазеті “Вісті Придніпров'я” № 40 (932) від 22.05.2008 року. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу в їх відсутність. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи суд вважає позови обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ч. 2 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Джерелом підвищеної небезпеки згідно ст. 1187 ЦК України та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в постанові від 27.03.1992 року є автомобіль, оскільки управління ним створює підвищену ймовірність завдання шкоди через неможливість повного контролю за ним людиною. Із матеріалів адміністративної справи відносно [PERSON] за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: довіреності від 25.08.2006 року встановлено, що [PERSON], який діє від імені [PERSON] уповноважив [PERSON] продавати, здавати в найом належний [PERSON]автомобіль мрки МАЗДА 929, державний номер [NUMBER]. Вказаною довіреністю [PERSON] був уповноважений у разі заподіяння шкоди іншим транспортним засобам, укладати уголи про відшкодування заподіяної шкоди, одержувати та сплачувати за такими угодами грошові суми, в розмірах за домовленістю сторін або згідно калькуляції. Суд вважає встановленим та доведеним, що [PERSON]є належним відповідачем по справі, оскільки володів транспортним засобом на відповідній правовій підставі - довіреності. Вимоги позивача до [PERSON] як до власника транспортного засобу, суд вважає безпідставними, оскільки він як власник автомобілю через свого представника Тимошенко Юрія Анатолійовича уповноважив [PERSON] на право володіння транспортним засобом, і саме останній став володільцем джерела підвищеної небезпеки. Із матеріалів справи вбачається, що 23 жовтня 2006 року о 23-10 годині [PERSON], керуючи транспортним засобом - автомобілем Мазда 929, державний номер [NUMBER], належним [PERSON]., по вул. Електрозаводській в м. Кривий Ріг при перестроюванні не переконавшись, що це буде безпечно і не створить перешкод чи небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не поступився дорогою транспортному засобу Шкода Фабія, державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON]., чим порушив вимоги п. 10.1, 10.3, 1.3, 1.5 ПДР України, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Шкода Фабія, в результаті чого автомобілі отримали механічні ушкодження. Постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 25.06.2007 року [PERSON] признаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України за ознакою порушення ПДР України, що потягло спричинення пошкоджень транспортних засобів, проте оскільки з моменту скоєння адміністративного правопорушення пройшло більш, ніж два місяці, то провадження у справі на підставі ст. 38 КпАП України було закрито (а.с. 9). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дії особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно висновків проведеної судової-автотоварознавчої експертизи № Д28/05/08 від 27.05.2008 року розмір матеріальної шкоди, завданого власнику пошкодженого автомобілю Шкода Фабія, державний номер [NUMBER] на момент ДТП становить 7412,45 грн. (а.с. 92-116). Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, зокрема: доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 15.10.2006 року між [PERSON] - позивачем по справі та ТОВ “МіК” був укладений договір оренди транспортного засобу: Шкода Фабія, державний номер [NUMBER], з визначенням орендної плати в розмірі 130 гривень за 8-годинний робочий день (а.с. 38-41). Згідно довідки, наданої ТОВ “Мік” № 513 від 27.09.2007 року, автомобіль Шкода Фабія, державний номер [NUMBER] дійсно знаходився в оренді у ТОВ “МіК” з 15.10.2006 року по 31.12.2006 року. За листопад місяць 2007 року у виплаті орендної плати відмовлено, у зв'язку з находженням автомобілю в ремонті. Орендну плату поновлено 10.12.2006 року (а.с. 42). Оскільки транспортний засіб не використовувся 46 днів, позивач не отримував орендну плату, то утрачена вигода позивача становить 5980 гривень: 46 днів х 130 гривень (орендна плата) = 5980 гривень. Згідно укладеного договору добровільного страхування наземного транспорту № 063584/05АК від 08.08.2006 року позивачу як власнику автомобілю Шкода Фабія, державний номер [NUMBER] було у зв'язку з ДТП страховою компанією “Український Страховий Альянс” було сплачено страхове відшкодування в розмірі 3583,82 грн. (а.с. 36-37). Таким чином загальний розмір завданої матеріальної шкоди позивачу у зв'язку зі скоєнням ДТП становить: 7412,45 грн. (розмір шкоди, визначенйи судово-автотоварознавчою експертизою) + 5980 гривень (упущена вигода) - 3583,82 грн. (страхове відшкодування)= 9808,63 гривень. В результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу була завдана моральна шкода, що виразилася в тому, що позивач та її родичі перенесли моральні страждання та переживання, яких позивач зазнав у зв'язку з пошкодженням її транспорту, тривалістю досудових та судових процедур, необхідністю проведення обстежень та експертиз, неможливістю використовувати власний транспортний засіб, а також не отримання доходу від його оренди, що змушувало шукати інші додаткові способи матеріального забезпечення себе та своєї родини. Моральні страждання поглибилися негідною поведінкою відповідача, який без пояснень відмовився від відшкодування спричиненої шкоди у добровільному порядку. Моральну шкоду позивач оцінює в 7000 гривень. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Суд, аналізуючи зібрані в судовому засіданні докази, встановив, що вина водія [PERSON], під керуванням якого знаходився автомобіль Мазда 929 держ. номер [NUMBER], та яким він володіє на відповідній правовій підставі - довіреності, була встановлена та підтверджена письмовими матеріалами справи, а тому моральна шкода, що завдана позивачу в наслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягає відшкодуванню відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України. Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди. В результаті неправомірних дій [PERSON], позивач преживав глибокі душевні страждання, які виразилися в тому, що вона була позбавлена можливості користуватися своїм власним автомобілем, витрачала додаткові зусилля для проведення різних експертиз та досліджень для встановлення розміру спричиненої шкоди, змушена була звертатися до суду за захистом свого порушеного права, докладала додаткових зусиль для встановлення попереднього фізичного та психілогічного стану. Моральні страждання позивача поглибилися негідною поведінкою [PERSON], який наслідки дорожньо-транспортної пригоди не усунув, після того, як сталося ДТП навіть не спробував звернутися до позивача з наміром відшкодувати спричинені збитки. Таким чином, відповідач своїми неправомірними діями змусив позивача захищати свої порушені права в судовому порядку. Суд, давши оцінку доводам позивача, якими вона обґрунтовувала свої позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди, враховуючи той факт, що саме водій [PERSON] порушив вимоги ПДР України, що призвело до зіткнення автомобілів, те, що автомобіль Шкода Фабія, держ. номер [NUMBER] отримав значні технічні ушкодження, його ремонт потребує значних коштів, позивач в наслідок пошкодження автомобіля Шкода Фабія, держ. номер [NUMBER] понесла значні втрати, що виразилося в тому, що вона була позбавлена можливості отримувати орендну плату за корситування її автомобілем орендарем, відповідач не вчинив ніяких дій, які б свідчили про його бажання в добровільному порядку відшкодувати спричинені матеріальні збитки, вважає за необхідне вимоги позивача про стягнення матеріальної шкоди задовольнити у розмірі спричненої шкоди 9808,63 грн., що підтверджуються зібраними у справі доказами та розрахунками. Аналізуючи доводи позивача про стягнення моральної шкоди, суд приймає до уваги докази наявні в матеріалах справи, майновий стан сторін, фізичні та душевні страждання позивача, той факт, що в результаті ДТП лише транспорті засоби отримали механічні ушкодження, вимоги позивача про стягнення матеріальної шкоди задоволенні судом у повному обсязі, а тому вважає за можливе вимоги позивача про стягнення моральної шкоди - задовольнити частково, стягнувши на користь позивача 4000 гривень. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, то у відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судові витрати понесені позивачем, а саме: судовий збір в розмірі 448,72 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи судом в розмір 30 гривень, витрати на проведення судової-автотоварознавчої експертизи в розмірі 350 гривень та витрати, пов'язані з викликом відповідача до судового засіданні в розмірі 75 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 1166, 1167, 1187 ЦК України та

Outcome: partial