Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 5476 грн. 80 коп. та моральної шкоди в розмірі 5000 грн., заподіяних їй внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, яка мала місце з вини відповідача 10 лютого 2008 року, коли відповідач, керуючи автомобілем марки ВАЗ - 21083 державний номер [NUMBER] допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ - 11193 державний номер [NUMBER] під її керуванням, заподіявши автомобілю технічні пошкодження, а самій позивачці тілесні ушкодження у вигляду ЗЧМТ, струсу головного мозку та забиття м'яких тканин голови. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить явочний аркуш з його особистим підписом, в судове засідання не з'явився, заперечень проти позову не надав, заяви про відкладання розгляду справи від нього до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали цивільної справи, оцінив надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 10 лютого 2008 року, відповідач, керуючи автомобілем марки ВАЗ - 21083 державний номер [NUMBER] і рухаючись на ньому пр. Московським в м. Харкові не вибрав потрібну швидкість руху та на врахував дорожню обстановку, внаслідок чого при виникненні перешкоди на зміг безпечно зупинити свій автомобіль і допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ - 11193 державний номер [NUMBER] під керуванням позивачки, заподіявши її автомобілю технічні пошкодження, а самій позивачці тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку та забиття м'яких тканин голови. Ця дорожньо - транспортна пригода сталася з вини відповідача [PERSON] внаслідок порушення ним вимог п.п. 12.3 Правил дорожнього руху України, що встановлено постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24 березня 2008 року, якою водія [PERSON] визнано винним в порушенні п. 12.3 Правил дорожнього руху України, що спричинило зіткнення і пошкодження транспортних засобів, і вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Ця постанова чинна і відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України є обов'язковою для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень. Суд вважає, що позивачкою не надано суду належних доказів в підтвердження розміру матеріальної шкоди, заподіяної їй пошкодженням її автомобіля, оскільки надана позивачкою копія рахунку - фактури [NUMBER] від 15 лютого 2008 року на суму 5476 грн. 80 коп. (а.с. 8) за відсутності підтвердження про її реальну оплату, не може бути прийнята судом в якості доказу розміру вартості ремонту автомобіля. Відповідно до копій довіреностей (а.с. 20, 21) судом встановлено, що на час цієї дорожньо - транспортної пригоди відповідач був володільцем транспортного засобу ВАЗ - 21083 державний номер [NUMBER]. На підставі пояснень позивачки та медичної довідки ХМКЛШНМД ім.. Мещанінова (а.с. 13) судом встановлено, що внаслідок дорожньо - транспортної пригоди позивачці було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку та забиття м'яких тканин голови, що призвело до суттєвого погіршення стану її здоров'я та тривалих болісних відчуттів. Внаслідок отриманих ушкоджень позивачка протягом місяця лікувалася амбулаторно, не мала можливості здійснювати свою підприємницьку діяльність. Після цього протягом ще одного місяця вона займалася ремонтом свого автомобіля. Ця дорожньо - транспортна пригода змусила позивачку змінити свій звичайний життєвий устрій, оскільки вона одна виховує неповнолітню дитину і протягом двох місяців не могла працювати, а займалася відшукуванням додаткових коштів для сім'ї та ремонту автомобіля, що поставило її та її дитину в скрутне матеріальне становище і заподіяло суттєвих моральних страждань. За таких обставин суд вважає, що внаслідок дій відповідача позивачці було заподіяно моральну шкоду. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної безпеки. Виходячи з тих додаткових життєвих ускладнень, які позивачка отримала внаслідок ДТП, суд вважає за можливе визначити розмір відшкодування заподіяної позивачці моральної шкоди в сумі 2500 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки пропорційно розміру задоволених позовних вимог сплачений судовий у сумі 8 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7 грн.50 коп. Відповідно до ст. ст. 10, 15, 88, 209, 212, 215 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1167, 1195 ЦК України, суд -

Outcome: partial