Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що відповідачем з травня 2007 року по час звернення до послуга постачання питної води здійснюється нерегулярно. Внаслідок цього позивач був змушений нести додаткові витрати, уклавши договір на постачання питної води з приватним підприємцем на суму 3480 грн.. Порушення його прав споживача потягло порушення сталих звичок, труднощі в організації власного побуту, чим йому нанесена моральна шкода у розмірі 3000 грн. Просив зобов'язати відповідача забезпечити належне водопостачання, стягнути матеріальну шкоду у розмірі 3480 грн. та моральну шкоду в розмірі 3000 грн. Позивач у судовому засіданні позов підтримав дав пояснення, аналогічні викладеному у позові, доповнив, що шкоди здоров'ю або життю неналежним водопостачанням йому не нанесено. Наявність у нього двох перших екземплярів договору на водопостачання з ПП Катіним пояснити не зміг. Представники позивача позов та пояснення позивача підтримали. [PERSON] доповнив, що послуга повинна бути цілодобовою, бо водопостачання за графіком можливе лише у разі дозволу на це місцевого самоврядування та санепідемстанції. Представники відповідача позов не визнали. Суду пояснили, що перебої у водопостачанні були зумовлені необхідністю ремонту водогонів, у зв'язку з чим дозволи на переривання водопостачання не передбачені. Моральна шкода не доведена. У судовому засіданні досліджені наданні сторонами докази: заяви позивача щодо неналежного водопостачання та відповіді на них; квитанція про сплату за водопостачання; договір на придбання питної води, рахунок-фактура, накладна і розписка про отримання грошей; довідки відповідача; схеми водопостачання; акт про наявність води; договір про надання послуг водовідведення та водопостачання з позивачем, як приватним підприємцем; нагадування про заборгованість; режим роботи насосних станцій; графік підвозу води та відомості про його дотримання; наряди-завдання на ремонт; заява про перерахунок про від відсутність води; службова записка. Суд, вислухавши пояснення позивача, представників сторін, показання свідка; дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідачем з травня 2007 року позивачу неналежно здійснювалася житлово-комунальна послуга з водопостачання, у зв'язку з чим вимога про зобов'язання відповідача забезпечити водопостачання підлягає задоволенню. Придбання води у період відсутності житлово-комунальної послуги не може вважатися шкодою, а тому вимоги про відшкодування її вартості задоволенню не підлягають. Оскільки порушенням прав споживача позивачу не нанесена шкода здоров'ю або життю, вимоги про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають. Частково задовольняючи позов, суд виходить з наступного: 1.Відповідно до ст.16 ч.3 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги надаються споживачу безперебійно, за винятком часу перерв на проведення ремонтних і профілактичних робіт виконавцем/виробником за графіком, погодженим з виконавчими органами місцевих рад або місцевими державними адміністраціями згідно з діючими будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації і користування, положеннями про проведення поточного і капітального ремонтів та іншими нормативними документами. Згідно із ст.22 ч.1 абз.1 Закону "Про питну воду та питне водопостачання" споживачі питної води мають право на забезпечення питною водою,… кількість і режим подачі якої визначаються на договірних засадах в обсязі, не меншому від нормативів... З пояснень позивача, графіку завозу води вбачається, що водопостачання позивачу мало нерегулярний характер продовж кількох місяців. Однак наряди-завдання суду надані тільки за кілька днів, а з відомостей про завіз води видно, що графік завозу води не додержувався на протязі 3-х місяців. Тому суд вважає, що відповідачем доведене порушення його прав споживача на водопостачання і не приймає заперечення представників відповідача, що перерви у водопостачанні були викликані проведенням ремонтних робіт. 2.Виходячи з особливостей правовідносин з надання послуг, суд вважає, що використання позивачем альтернативного оплатного джерела постачання питної води не може бути визнане нанесенням позивачу шкоди, оскільки у разі відсутності послуги або її неналежної якості споживач має право на звільнення або відповідного зменшення її оплати відповідно до ст.20 ч.1 п.5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". 3.Відповідно до ст.4 ч.1 п.5 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки у разі заподіяння її небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Позивачу надавалася послуга, а не була продана продукція, до того ж доказів небезпечності для життя чи здоров'я людей неналежної послуги суду не надані. Відповідно до ст.88 ЦПК судові витрати відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial