Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-28 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить суд визнати дійсною угоду купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою:[ADDRESS] укладену на підставі договору у простій письмовій формі та визнати за ним право власності на цей житловий будинок. У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та пояснив, що житловий будинок за адресою:[ADDRESS] на праві власності належить [PERSON]на підставі рішення Ц-Міського районного суду м.Макіївки від 27.11.1981 року. Сторони домовились між собою про купівлю-продаж спірного будинку за 10000 грн. Оскільки [PERSON]. та [PERSON]. є дальніми родичами та останньому терміново знадобились гроші,вони 25.11.1996 року уклали договір купівлі-продажу спірного будинку у простій письмовій формі і [PERSON]. передав [PERSON]вартість будинку- 10000 грн., а останній у свою чергу передав позивачу ключі від будинку. Відповідач взяв на себе зобов'язання у присутності свідків у подальшому укласти такий договір у нотаріальній конторі. Однак, отримавши гроші за будинок, [PERSON]. виїхав з м.Макіївки та ухилився від нотаріального укладення договору купівлі-продажу будинку. В теперішній час [PERSON]. постійно користується спірним будинком, однак не має можливості оформити своє право власності на нього. Відповідач до суду не з'явилась за невідомими причинами, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином через оголошення в газеті. Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: З матеріалів справи видно, що будинок за адресою:[ADDRESS] на підставі рішення Ц-Міського районного суду м.Макіївки від 27 листопада 1981 року належить [PERSON], що підтверджується також довідкою КП «БТІ» м.Макіївки (а.с.8,10). З довідки Адресного бюро м.Макіївки від 13.11.2007 року відповідачка зареєстрованою у м.Макіївці станом на 13.11.2007 року не значиться (а.с.14). З матеріалів справи також видно, що 25.11.1996 року сторонами було укладено писемний договір, відповідно до якого [PERSON]. продав [PERSON]. житловий будинок за адресою:[ADDRESS] за 10000 грн. Вказана угода була підписана в присутності свідків:[PERSON]. та[PERSON]. (а.с.7). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON]. та[PERSON]. пояснили, що в їх присутності у листопаді 1996 року [PERSON]. та [PERSON]. уклали договір купівлі-продажу будинку за адресою:[ADDRESS]. Позивач заплатив відповідачу 10000 грн., а останній зобов'язався оформити угоду в нотаріальному порядку після зібрання усіх необхідних документів. Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен укладатися у писемній формі та підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Судом встановлено, що [PERSON]. та [PERSON]. дотримались лише писемної форми договору, але не посвідчили його нотаріально, однак, відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони досягли угоди відносно усіх важливих умов договору та відбулось повне або часткове виконання договору, однак, одна з сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати таку угоду дійсною. Таким чином, суд вважає, що сторони досягли згоди відносно усіх істотних умов договору купівлі-продажу та позивач заплатив відповідачці вартість спірного будинку, а тому необхідно вважати цю угоду дійсною та визнати за [PERSON]. право власності на нього.

Outcome: approved