Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду с позовом до СТОВ „Дружба народів” про визнання права власності на домоволодіння, посилаючись на те, що у 1974 році разом із чоловіком побудували будинок за адресою: [ADDRESS]. Земельна ділянка під будинком знадобилася колгоспу „Дружба народів”, тому чоловікові позивачки було надано будинок за адресою: [ADDRESS] а також було надано земельну ділянку площею 0,10 га для обслуговування вказанного будинку. [INFO] року її чоловік помер, право власності на домоволодіння не оформив. До цього часу позивачка мешкає у спірному домоволодінні. Просила визнати за нею право власності на домоволодіння. У попередньому судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги, пояснила, що у 1976 році колгосп надав їй та чоловікові будинок [ADDRESS]. Головою домогосподарства став [PERSON], який помер у 2007 році. Свідоцтва про право власності на домоволодіння не отримували. Просила визнати право власності на домоволодіння за нею - [PERSON] Представник відповідача [PERSON] у попередньому судовому засіданні позов визнала в повному обсязі. Підтвердила, що за актом прийму- передачі передали [PERSON] вищевказане домоволодіння. Будинок на балансі товариства не перебуває. Проти задоволення позову не заперечувала. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводяться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Виходячи з наведеного, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] у 1976 році отримав від колгоспу „Дружба народів” безкоштовно у власність домоволодіння [ADDRESS], в рахунок домоволодіння [ADDRESS], яке підлягає зносу (а.с. 7). Як видно із виписки з рішення виконкому Петрівської сільської ради № 186 від 05.12.1997 року [PERSON] було передано у власність земельну ділянку 0,10 га для обслуговування житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 8). Як вбачається з виписки із господарської книги, [PERSON] була прописана разом із своїм чоловіком [PERSON] у домовлодінні [ADDRESS], Красногвардійського району АР Крим (а.с. 9), це також видно із копії домової книги (а.с. 10-12). Згідно довідки від 17.05.2008 року, виданої Петрівською сільською радою, домоволодіння [ADDRESS] належить згідно акту передачі від 20.03.1976 року [PERSON] Після перенумерації у 1983 році вулиці Ювілейної, домоволодінню присвоєно номер 3 (а.с. 13). Вищевказане домоволодіння на балансі Петрівської сільської ради та СТОВ „Дружба народів” не перебуває (а.с. 14,15). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] року (а.с. 21). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають двох синів, які згідно заяв до Красногвардійської державної нотаріальної контори, відмовилися від прийняття спадщини після смерті батька на користь матері [PERSON] (а.с. 24-25). Із свідоцтва про укладення шлюбу від 04.02.1955 року видно, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, після чого [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 6). Згідно ст. 392 ЦК України власник майна, може пред&acute;явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. Судом встановлено, що вищевказане домоволодіння у 1976 році отримав [PERSON], який помер у 2007 році, в рахунок будинку, який підлягав зносу. Спадкоємців, які б бажали отримати будинок в спадщину немає. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] отримав будинок під час перебування у шлюбі з [PERSON] - позивачкою у справі. Таким чином, визнання представником відповідача пред&acute;явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved