Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном, що знаходиться в приватній власності, виселення та зняття з реєстраційного обліку, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № 1631 від 08.02.1994 року йому належить на праві приватної власності квартира площею 45,6 кв. метрів за адресою: [ADDRESS] З 03.03.1994 року по 16.07.2002 року він був прописаний у цій квартирі. У 1997 році до нього звернулася [PERSON]з проханням тимчасово впустити її в належну йому квартиру, оскільки їй не було де жити. Оскільки він мав ще інше житло, де жили батьки його дружини, він погодився, але з умовою про те, що вона буде сплачувати плату за комунальні послуги, для цього він дав дозвіл на те, щоб відповідачка прописалася у його квартирі. При цьому ніяких письмових документів не укладалося. Окрім відповідачки він нікому дозвіл про реєстрацію (прописку) у належній йому квартирі не давав, однак не зважаючи на те, відповідачка прописала у цій квартирі ще і свою доньку [PERSON], яка зареєстрована у цій квартирі і на даний час, але в квартирі не мешкає. Він декілька разів звертався до [PERSON] з вимогою залишити належну йому квартиру, оскільки він планував у ній проживати, але відповідачка відмовляється це зробити. Окрім того, чоловік відповідачки [PERSON] коли він просив залишити квартиру, неодноразово погрожував йому, в зв'язку з чим він звертався до Первомайського МВ УМВС України в Луганській області. За час проживання в квартирі [PERSON] в результаті несплати нею плати за комунальні послуги утворилась заборгованість на загальну суму 4367,37грн. станом на 01.04.2008р. Оскільки на даний час [PERSON]мешкає в квартирі незаконно, за користування комунальні послуги не сплачує, він знов звернувся до неї з вимогою виїхати з квартири та сплатити заборгованість за комунальні послуги, на що відповідачка відповіла відмовою, тому він змушений звернутися до суду із позовом. Просить суд зобов'язати відповідача [PERSON] та [PERSON] усунути перешкоди в користуванні квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS], власником якої він є, та виселити їх з вищевказаної квартири; зобов'язати Відділення громадянства міграції та реєстрації фізичних осіб Первомайського МВ УМВС України в Луганській області зняти з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] В суді позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю та пояснив, що власником квартири став в 1994 року, він її приватизував, квартира знаходиться за адресою: [ADDRESS] Він жив у цій квартирі з дитинства. З 1997 року в квартирі стали проживати відповідачі. Він працював у ПШСУ, до нього приїхав [PERSON], якого він трошки знав, і сказав, щоб він дав ключі від квартири, оскільки йому треба там прописати дружину, будуть гроші, він буде виплачувати гроші по мірі можливості, тобто викупити квартиру. Сказав, що якщо він не хоче по доброму, то буде по поганому. Він знав про його минуле і злякався, тому і дав ключ. Він сам на той час в квартирі не жив. Пройшло днів три, [PERSON] приїхав, сказав написати заяву про приписку як сестри [PERSON]. Вони поїхали в ЖЕК №1, зайшли, була Сухова - начальник ЖЕКу, зайшли в кабінет, він дав заяву і її паспорт, сказав, що треба сестру прописати . Сухова його знала і сказала, що підписувати не буде, що тут щось не те, вони вийшли в приймальню, [PERSON] взяв заяву, знов зайшов до Сухової і виніс підписану заяву. Звідти поїхали до паспортного столу. Взяли 2-3 бланки, він розписався, зайшли до начальника паспортного столу, вона все там написала. Підійшли до вікна, поставили штамп. Він віддав [PERSON] домову книгу, документи були у них. В 2002 році не платили заробітну плату, потім стали її давати , потребували принести з ЖЕКу довідки про комунальні послуги. Він пішов на вул. Харківську, [PERSON] двері йому не відкрив. Він прийшов знову, вперше побачив [PERSON], сказав, що йому треба виписатись, бо є борги по комунальним платежам. Вони пішли в ЖЕК, там вони підписали, договір, що вона буде платити. З ЖЕКу вони пішли до юриста, проконсультуватися як виписатись. Йому сказали, що він може виписатись, квартира приватизована. Він виписався, прописався на вул. Веселу. 06 травня 2008 року в 16-40 год. на таксі приїхали [PERSON] і [PERSON], [PERSON] сказав, що він йому напише генеральну довіреність на квартиру, але він відмовився писати довіреність. Він почав йому погрожувати. Він сказав, що вже його не боїться. Він казав, що приведе хлопців. Після цього він пішов в міліцію написав заяву. 07.05.08 він приїхав знову, сказав, що [PERSON] не дає йому життя виганяє його з квартири. Він сказав, що це їх справи і писати він нічого не буде. З ним стояв чоловік, теж сказав, що це його сімейні справи. Дружина знову викликала міліцію, він їм сказав, що зараз буде міліція, вони сіли в таксі і поїхали. Днів через 4 приїхала [PERSON] з дочкою, але він був на роботі. Пообіцяли приїхати в суботу, але не приїхали. Через тиждень вони зустрілись в місті, почали розмовляти, вони їй сказали, щоб вона звільнила квартиру. Вона сказала, що їй нема куди йти, щоб він купив їй однокімнатну квартиру. Підійшла якась дівчина, її старша дочка, якій вона стала все це розповідати. Потім вона обіцяла знову приїхати. Ні [PERSON], ні [PERSON]жодного разу нічого йому за цю квартиру не заплатили. Він наміру продавати їм цю квартиру не мав. Заборгованість по платі за газ, опалення, воду і квартплату - вони не платили. В цій квартирі буде жити його зять з дочкою. Відповідачка [PERSON] позов визнала та пояснила, що в 1997 році їй запропонував цю квартиру її колишній чоловік, що звільнився з тюрми. Вона скоро прописались, слова позивача були такими - живіть скільки хочете. Позивач не приходив, не навідувався, їх три рази топили, вона своїми силами робила ремонт. [PERSON] прожив три роки в цій квартирі, а потім його посадили. Вона залишилась з 3 дітьми на руках, потім у неї помер син, пішли борги по квартирі. Весь під'їзд знає, що вона робила все своїми силами. Чоловік вийшов з тюрми і знову сів, а коли звільнився, став виганяти її з квартири, казав, що [PERSON] йому квартиру віддав. Вона сильно хворіла, була на лікарняному, дочка лягла з дитиною до лікарні. Позивача вона в обличчя не пам'ятає. Він жодного разу не приходив. Якби ходив та казав, що треба звільнити квартиру, вона б шукала гроші, щось би робила. За світло у них боргу немає, за газ платить. Їй відомо, що власник квартири [PERSON], вона не знає, як вони домовлялись з чоловіком, але він їм сказав, живіть скільки хочете, [PERSON] їй сказав, що він з ним розрахувався. Вона розраховувала, що він колись явиться і вирішить питання за цю квартиру. Питання про звільнення квартири [PERSON] поставив в березні 2008 року. Відповідачка [PERSON] позов визнала, в судовому засіданні пояснила, що проживає в квартирі з 1997 року разом з матір'ю. Коли вона отримала паспорт, їй поставили прописку в цій квартирі. Їй відомо, хто власник цієї квартири. Вона не знає, на яких підставах вони там живуть. У неї є син [PERSON], 2006 року народження. На сьогоднішній день вона, її син та мати живуть у цій квартирі. Вона працювала на фабриці ООО «Салама», потім перебувала на обліку в центрі зайнятості. Вона платила комунальні платежі, коли працювала на фабриці, в 2005 році. До 1997 року вони винаймали квартиру. Вона ходила в міськвиконком, її на облік не поставили. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено: Згідно копії свідоцтва про право власності на житло, копії технічного паспорта квартира за адресою: [ADDRESS], належить за правом особистої власності [PERSON](с.11-12) Згідно копії договору про участь у витратах на утримання будинку та при будинкової території власником квартири за вищевказаною адресою є [PERSON] (с.13) Згідно копії домової книги за адресою: [ADDRESS] прописані [PERSON], [PERSON] , був приписаний [PERSON] / с. 15-16/. Відповідачі право власності позивача на квартиру не заперечували, правових підстав, які б давали їм право на проживання та користування квартирою назвати не могли. В суді встановлено, що між сторонами будь-які цивільно правові угоди з приводу спільної квартири ні в письмовій ні в усній формі не укладалися. Відповідно до ст.. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Таким чином порушене право власника на користування та розпорядження спірною квартирою підлягає судовому захисту. Його вимоги про покладення на відповідачів обов'язку усунути перешкоди у користуванні квартирою, яка належить йому на праві власності та про виселення і зняття відповідачів з реєстрації підлягають задоволенню. При цьому слід зазначити, що відповідачі підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення, оскільки у правовідносинах, що складалися, закон не покладає на позивача або державу обов'язок забезпечить відповідачів іншим жилим приміщенням. На підставі викладеного і

Outcome: approved