overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, у відкритому судовому засіданні свої вимоги підтримала і пояснила, що рішенням Іллінецького районного суду від 12 вересня 2006 року із відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], 1988 року народження, та сина [PERSON], 2001 року народження, у твердій грошовій сумі в розмірі по 75 гр. на кожну дитину. На цей час дочка є повнолітньою, аліменти на утримання сина у визначеному судовим рішенням розмірі не задовольняють мінімальних потреб. Вона працює сезонно, заробітна плата є єдиним джерелом існування, натомість відповідач працює водієм у по найму у приватного підприємця, має стабільний дохід. Тому просить суд збільшити розмір стягуваних із [PERSON]. аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] із 75 гр. до 340 гр. щомісячно до його повноліття, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON]., будучи своєчасно повідомленим про час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення, в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу у відсутність належним чином повідомленого відповідача на підставі наявних доказів і постановити заочне рішення, яким частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] в розмірі 210 гр. аліментів на утримання неповнолітньої дитини, оскільки вони підтверджуються письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про народження дитини (а.с.4), копією довідки виконкому Павлівської сільської ради (а.с.5), копією рішення Іллінецького районного суду від 12 вересня 2006 року (а.с.6), копією постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с.7). На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-29 00:00:00

Прокурор Уманського району звернувся в суд в інтересах малолітнього [PERSON], 2006 року народження до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи своє звернення тим, що [PERSON]. не виконує батьківських обов'язків щодо виховання дитини. Прокурор Уманського району в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що [PERSON] проживає у [ADDRESS] зі своїми батьками, так як власного житла немає. По місцю проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, ніде не працює, має схильність до правопорушень. З матір'ю малолітнього - [PERSON], [PERSON] розлучений. [PERSON], [INFO] проживає по [ADDRESS] разом з сином [PERSON], [INFO], та батьками. За час проживання у селі зарекомендувала себе з позитивної сторони, користується повагою серед жителів села, доброзичлива, ввічлива, працелюбна, підтримує добрі відносини з сусідами, турботлива мама. Батько [PERSON]. проживає окремо від сина [PERSON]. з серпня 2006 року, дитиною не цікавиться, ухиляється виховання сина, не піклується про його здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, матеріально не підтримує. При таких обставинах [PERSON]. не може ні в якій мірі виконувати свої батьківські обов'язки щодо своєї дитини та забезпечувати нормальні умови для її виховання та розвитку не спроможний. Приймаючи до уваги вищевикладене та піклуючись про долю малолітнього просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, попередньо подавши заяву в якій позов визнає, справу просить слухати у його відсутність. Представник служби у справах неповнолітніх пояснила, що батько дитини не займається її вихованням, не контролює поведінку сина, не піклується про його навчання. Вислухавши в судовому засіданні пояснення прокурора Уманського району, представника служби у справах неповнолітніх, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] веде аморальний спосіб життя, не піклується про здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток сина. На підставі вищевикладеного, ст. 150, п.2 ч.1 ст.164, ст.166 ч.2 СК України, ст.60 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-29 00:00:00

[PERSON]звернулася до суду з позовом до [PERSON]про розірвання шлюбу посилається на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 24 серпня 2002 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]року. Шлюбні відносини припинені з січня 2008 року в зв”язку з тим, що між ними немає поваги, злагоди та взаємопорозуміння. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин, хоча і був повідомлений про час і місце розгляду справи, заперечень проти позову не надіслав. Суд, вислухавши позивача ,перевірив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 серпня 2002 року, який зареєстрований в Ізюмському міському відділі РАЦС, , від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]року народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с.5).. Сторони не проживають однією родиною з січня 2008 року, за цей час не вжили заходів для збереження родини, що свідчить про те, що між сторонами немає поваги один до одного та належних сімейних стосунків.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-29 00:00:00

17 квітня 2008 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дитини в розмірі &frac14; частини усіх його доходів. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином сповіщений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] і відповідач [PERSON] мають неповнолітню дитину:[PERSON] [INFO] народження (а.с.4). Стан здоров'я й матеріальне становище дитини та відповідача задовільні. У відповідності зі ст.ст.180, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі спору розмір аліментів визначається судом. У відповідності зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище й стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Враховуючи, що матеріальне становище та стан здоров'я дитини і платника аліментів задовільні, суд вважає, що на користь позивачки з відповідача слід стягувати &frac14; частини з усіх його доходів на утримання їхньої неповнолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-29 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про поділ спільного майна подружжя. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 29.08.1981р., під час якого вони побудували житловий будинок з гоподарськими будівлями [ADDRESS]. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Загвіздянської сільської ради від 17.12.1993р. власником даного будинковолодіння визнано відповідача та 16.02.1994р. видано йому свідоцтво про право власності на спірний будинок в цілому. 11.05.2005р. шлюб між ними розірвано, тому вона вважає за доцільне закріпити за собою право на частину даного будинковолодіння як частку у спільній сумісній власності подружжя. Просила визнати частково недійсним свідоцтво про право власності від 16.02.1994р., визнати за нею право власності на 1/2 частину зазначеного будинковолодіння та стягнути з відповідача в її користь судові витрати. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та проти його задоволення не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що сторони під час шлюбу у 1987р. побудували житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] Івано-Франківської області, вартість якого на даний час становить 122601грн. Згідно рішення Загвіздянської сільської ради від 17.12.1993року(а.с.4) право власності на житловий будинок визнано за відповідачем [PERSON]. та відповідно 16.02.1994р.(а.с.5) видано свідоцтво на право особистої власності на його прізвище в цілому. 11.05.2005р. у судовому порядку шлюб між сторонами розірвано(а.с.11). Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що свідоцтво про право власності, видане виконкомом Загвіздянської сільської ради 16.02.1994р. [PERSON]. на вищезазначене будинковолодіння слід визнати частково недійсним та визнати за позивачкою право власності на 1/2 частину будинковолодіння як частку в спільній сумісній власності подружжя. За відповідачем слід визнати право власності на іншу половину вказаного будинковолодіння, а також стягнути з нього в користь позивачки понесені нею судові витрати. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 60,69,70 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на квартиру. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що він проживає у квартирі [ADDRESS] з 18.03.1987р. Даний будинок належав на праві приватної власності [PERSON]., після смерті якої був переданий на баланс Тисменицької міської ради, а у 1990р.- на баланс Тисменицького комбінату комунальних підприємств. Він працював на фабриці „Галичанка”, тому відповідно до рішення від 29.06.1990р. йому та його дружині [PERSON]. видано ордер на зазначену квартиру. Дружина 04.11.1995р. вибула із квартири, тому втратила право на житло. У 2007р. він звернувся до відповідача про приватизацію даної квартири, однак йому було відмовлено в зв”язку з тим, що квартира знята із балансу відповідача та Тисменицького ККП. Просив визнати за ним право власності на вказану квартиру. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача- Тисменицької міської ради в судовому засіданні позов визнала та проти його задоволення не заперечувала. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що позивач проживає у квартирі [ADDRESS], вартість якої на даний час становить 17826грн.(а.с.10). Даний жилий будинок належав [PERSON]., після смерті якої 17.04.1989р. відповідно до рішення виконкому Тисменицької районної ради від 13.06.1990р. (а.с.9) його було передано на баланс Тисменицької міської ради. 29.06.1990р. рішенням Тисменицької міської ради(а.с.8) даний будинок передано на баланс Тисменицького ККП. Тоді ж на підставі рішення Тисменицької міської ради від 29.06.1990р.(а.с.5) позивачу видано ордер на вищевказане житлове приміщення разом з дружиною [PERSON]., яка 04.11.1995р. виписана із квартири та вибула на інше місце проживання(а.с.11-12). На даний час житловий будинок [ADDRESS] згідно довідки Тисменицького ЖКУ від 30.05.2008р. №37 на балансі житлово-комунального управління не числиться. За таких обставин за позивачем слід визнати право власності на вказану квартиру. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 386,392 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-29 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті свого чоловіка [PERSON]. Свою заяву обґрунтовувала тим, що [INFO] раптово помер її чоловік [PERSON] Батьки покійного не дозволяли зробити розтин для встановлення причин смерті, тому на даний час відсутнє свідоцтво про його смерть. Це перешкоджає їй розпорядитися спадковим майном та оформити кредитний договір в банку. Тому просила встановити факт смерті [PERSON]., яка настала [INFO]. Заявниця в судовому засіданні свою заяву підтримала і просила її задоволити. Представник заінтересованої особи - відділу РАЦСу Тисменицького районного управління юстиції - в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду заінтересована особа повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення заявниці, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що заявниця перебувала з [PERSON]. у зареєстрованому шлюбі з 20.08.1977р. Останній [INFO]. помер і похований на кладовищі в с. Драгомирчани Тисменицького району(а.с.3). Ці обставини підтверджуються також поясненням заявниці, показаннями свідків [PERSON]., [PERSON]. Встановлення факту смерті свого чоловіка [PERSON]. необхідне заявниці для оформлення своїх спадкових прав. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-29 00:00:00

Позивач просить встановити факт володіння жилим будинком [ADDRESS]на праві приватної власності за померлою [INFO] [PERSON], а також визнати за нею, позивачем, право власності на спадкове майно - вказаний жилий будинок, посилаючись на те, що вона є спадкоємцем померлої за заповітом, прийняла спадщину, подавши в установлений законом строк до держнотконтори заяву про прийняття спадщини, на що була заведена спадкова справа №572 за 2006 рік, але із-за відсутності свідоцтва про право власності на будинок оформити спадщину після смерті матері позивач не може і встановити даний факт в позасудовому порядку неможливо. Позивач в попередньому судовому засіданні позов підтримала і просила його задовольнити. Представники Денисівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району та Переяслав-Хмельницького БТІ в попереднє судове засідання не з'явилися, направили суду заяви, в яких просять розглядати справу без них, проти задоволення позову не заперечують. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] є спадкоємцем померлої [INFO] [PERSON] за заповітом. Після смерті останньої відкрилася спадщина, яка складається із будинковолодіння [ADDRESS]. Після смерті матері позивач, як спадкоємець, прийняла спадщину, подавши в установлений законом строк до держнотконтори заяву про прийняття спадщини, на що була заведена спадкова справа №572 за 2006 рік, але у видачі Свідоцтва про право на спадщину на жилий будинок позивачу було відмовлено, так як на ім`я померлої відсутній правовстановлюючий документ на будинок. Проте, спірне господарство, яке побудоване в 1964 році, відносилося до категорії колгоспного двору, а тому реєстрація права власності відбувалася в погосподарській книзі. В подальшому за життя спадкодавця свідоцтво про право власності на будинок не оформлялося. При таких обставинах, оформити спадщину після смерті матері позивач не може і встановити даний факт в позасудовому порядку неможливо. Відповідно до довідки Денисівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району від 23.04.2008р. за №162, в погосподарській книзі №3 особовий рахунок [NUMBER] відкритий на померлого 03.05.1997 року [PERSON]., за яким рахується вказаний будинок. Померла [PERSON], яка була дружиною [PERSON]., прийняла після нього спадщину, постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спірний будинок не взятий на облік як безхазяйне майно. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвами про смерть, про народження, довідками Денисівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району, копією заповіту, копією паспорту, відмовою у вчиненні нотаріальної дії, рішенням реєстратора про відмову в реєстрації, технічною документацією на будинок. Отже, суд визнає встановленим факт володіння жилим будинком [ADDRESS]на праві приватної власності за померлою [INFO] [PERSON]. При таких обставинах, за [PERSON] необхідно визнати право власності на спадкове майно. На підставі ст.ст. 328; 1268; 1269 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-29 00:00:00

Позивач просить встановити юридичний факт - володіння земельною ділянкою, розміром 2,77 га в КСП „Нива”, розташованою на території Переяславської сільської ради Переяслав-Хмельницького району, згідно з сертифікатом про право на земельну частку (пай), серії КВ №0065905, померлою [INFO] [PERSON], а також визнати за ним, позивачем, право власності на спадкове майно - вказану земельну ділянку, посилаючись на те, що він є спадкоємцем померлої за заповітом, фактично прийняв спадщину, подавши в установлений законом строк до держнотконтори заяву про прийняття спадщини, на що була заведена спадкова справа №84 за 1999 рік, але із-за втрати сертифіката про право на земельну частку (пай) та неможливості видачі його дублікату оформити спадщину після смерті бабусі позивач не може і встановити даний факт в позасудовому порядку неможливо. Представник позивача [PERSON]. в попередньому судовому засіданні позов підтримала і просила його задовольнити. Представники Переяслав-Хмельницької райдержадміністрації та Управління земельних ресурсів в Переяслав-Хмельницькому районі в попереднє судове засідання не з'явилися, направили суду заяви, в яких просять розглядати справу без участі представників, проти задоволення позову не заперечують. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки [PERSON]. є спадкоємцем померлої [INFO] [PERSON] за заповітом. Після смерті останньої відкрилася спадщина, яка складається із земельної частки (паю), розміром 2.77 га із земель колективної власності КСП „Нива”, розташованої на території Переяславської сільської ради Переяслав-Хмельницького району, згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай), серії КВ №0065905. Після смерті [PERSON]. позивач, як спадкоємець, прийняв спадщину, у відповідності з чим в держнотконторі була заведена спадкова справа №84 за 1999 рік. Проте, сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий на ім`я спадкодавця втрачений, а відповідно до повідомлення Управління земельних ресурсів у Переяслав-Хмельницькому районі Київської області від 28.01.2008 року бланки сертифікатів на право на земельну частку (пай) не виготовляються. При таких обставинах, оформити спадщину після смерті бабусі позивач не може і встановити даний факт в позасудовому порядку неможливо. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть, копією заповіту, листом Переяславської сільської ради Переяслав-Хмельницького району, копією паспорту, відмовою у вчиненні нотаріальної дії, повідомленням Управління земельних ресурсів. Отже, суд, відповідно до вимог ст.256 ЦПК України, визнає встановленим факт володіння земельною часткою (паєм), розміром 2.77 га із земель колективної власності КСП „Нива”, розташованою на території Переяславської сільської ради Переяслав-Хмельницького району померлою [INFO] [PERSON]. При таких обставинах, за [PERSON] необхідно визнати право власності на спадкове майно. На підставі ст.ст. 328; 1261; 1268-1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 грудня 1998 року відділом РАЦС Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 629, посилаючись на те, що подружні стосунки були припинені приблизно три роки тому через те, що не зійшлись з характером. На примирення не згодна. Від спільного подружнього життя мають малолітню доньку [PERSON],[INFO]. Позивач у відкритому судовому засіданні позов підтримала, просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач у відкритому судовому засіданні позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач попереджений судом про наслідки визнання позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому позовна заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-29 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулося комунальне підприємство „Бородянкатепловодопостачання” мотивуючі її тим, що відповідачі проживаючі в квартирі[ADDRESS] не сплачують борг за водопостачання, водовідведення та теплову енергію. Так, за період з 1 лютого 2005 року станом на 1 лютого 2008 роки відповідачі заборгували позивачу плату за комунальні послуги в сумі 7 548,38 гривень. А тому, позивач відповідно до ст. ст. 66,67,68 ЖК України, просить суд стягнути з відповідачів на його користь 7 548,38 гривень, як борг за водопостачання, водовідведення та теплову енергію, стягнувши додатково 30 гривень , як витрати по сплаті судових витрат на інформаційно-технічне забезпечення. Представник позивача заявлений позов підтримав і викладене підтвердив. Відповідачі в судове засідання не з”явилися, причину неявки суду не повідомили, хоча про час та місце слухання справи судом належним чином повідомлялися. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі заборгували позивачу плату за водопостачання, водовідведення та теплопостачання за період з 1 лютого 2005року станом 1 лютого 2008 року в сумі 7 548,38 гривень. Відповідно до ст. 68 ЖК України, власники та наймачі зобов”язані своєчасно вносити квартплату та плату за комунальні послуги. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, так як відповідачі своєчасно не сплачували плату за водопостачання, водовідведення та теплову енергію. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача 30 грн., як витрати пов”язані зі сплатою позивачем за інформаційно-технічне забезпечення. Враховуючи, що від сплати судового збору позивач при подачі позовної заяви звільнений рішенням Бородянської селищної ради шістнадцятої сесії п”ятого скликання від 17 січня 2008 року, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача до місцевого бюджету державне мито в розмірі 51 гривна.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-29 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулося комунальне підприємство „Бородянкатепловодопостачання” мотивуючі її тим, що відповідачі проживаючі в квартирі [ADDRESS] не сплачують борг за теплову енергію. Так, за період з 1 січня 2003 року станом на 1 лютого 2008 року відповідачі заборгували позивачу плату за комунальні послуги в сумі 3 153,43 гривень. А тому, позивач відповідно до ст. ст. 66,67,68 ЖК України, просить суд стягнути з відповідачів на його користь 3 153,43 гривень, як борг за постачання теплової енергії стягнувши додатково 30 гривень, як витрати по сплаті судових витрат на інформаційно-технічне забезпечення. Представник позивача заявлений позов підтримав і викладене підтвердив. Відповідачі в судове засідання не з”явилися, причину неявки суду не повідомили, хоча про час та місце слухання справи судом належним чином повідомлялися. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі заборгували позивачу плату за теплопостачання за період з 1 січня 2003року станом 1 лютого 2008 року в сумі 3 153,43 гривень. Відповідно до ст. 68 ЖК України, власники та наймачі зобов”язані своєчасно вносити квартплату та плату за комунальні послуги. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, так як відповідачі своєчасно не сплачували плату за теплопостачання. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача 30 грн., як витрати пов”язані зі сплатою позивачем за інформаційно-технічне забезпечення. Враховуючи, що від сплати судового збору позивач при подачі позовної заяви звільнений рішенням Бородянської селищної ради шістнадцятої сесії п”ятого скликання від 17 січня 2008 року, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача до місцевого бюджету державне мито в розмірі 51 гривна.

Outcome: approved