Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-31 00:00:00

Позивач Підволочиське управління житлово-комунального господарства у червні 2008 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за утримання житла та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, посилаючись на те, що відповідач добровільно не виконувала умови договору реструктуризації від 28 травня 2004 року та не сплачувала поточних платежів за утримання житла та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, внаслідок чого заборгувала житлово-комунальному господарству 2274 гривні 42 копійки. Відповідач під час попереднього судового засідання заявлені позивачем позовні вимоги визнала частково, пояснила, що згідна оплатити частину боргу в сумі 1137 гривень 21 копійку, однак категорично заперечила щодо іншої частини нарахування боргу в сумі 1137,21 грн., що складається із нарахованої пені відповідно до угоди про реструктуризацію заборгованості, оскільки термін дії договору закінчився 01 травня 2007 року, а пеня нарахована станом на 01 червня 2008 року. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, зіславшись на обставини, що викладені в позовній заяві, уточнивши заявлені позовні вимоги, та просить стягнути заборгованість в розмірі 1254 гривні 36 копійок, пояснила, що житлово-комунальне господарство здійснює обслуговування будинку та прибудинкової території відповідача за місцем її проживання. За надані послуги відповідач належним чином оплату не здійснювала, а тому з метою погашення заборгованості між ними був укладений договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги (водопостачання та водовідведення), проте умов договору відповідач не виконала, внаслідок чого утворився борг в розмірі 1254 гривні 36 копійок. Дана заборгованість складається з основної суми боргу згідно договору про реструктуризацію заборгованості - 379,16 грн., пені за несвоєчасне внесення плати відповідно до умов договору - 117,15 грн. та поточних платежів, заборгованість зі сплати яких станом на 01 червня 2005 року складає 758,05 грн. Після вказаної дати відбулась реорганізація підприємства, внаслідок чого право надання послуг та стягнення поточної заборгованості (з 01 червня 2005 р.) перейшло до ПП "Ринок". Пояснила, що даний будинок до часу приватизації тобто до 1993 року знаходився на балансі УЖКГ, і хоча після приватизації був знятий з балансу, однак УЖКГ продовжувало надавати послуги з водопостачання та водовідведення станом до 01 червня 2005 року, також додала, що підстав для перерахунку нарахування плати за послуги у зв'язку з тим, що у будинку ніхто не проживає не має підстав, оскільки ніхто з проживаючих у будинку осіб не звертався з відповідною заявою, тому нарахування проводилось відповідно до кількості зареєстрованих осіб. Відповідач у судовому засіданні уточнені позивачем позовні вимоги не визнала, та просить відмовити в їх задоволені, оскільки сплинув установлений законом строк, протягом якого позивач вправі був звертатись до суду з даним позовом, просить врахувати те, що між нею та позивачем по справі не було укладено будь-яких договорів про надання послуг з водопостачання та водовідведення, та те, що за період з 2003-2005 рр. в будинку ніхто не проживав, тому нарахування заборгованості вважає безпідставним. Також пояснила, що не сплачувала за надані послуги, у зв'язку з важким матеріальним становищем. Проводити оплату почала з 2006 року, гадаючи, що погашає заборгованість перед УЖКГ за період з 2003-2005 рр., в тому числі і за договором реструктуризації. Про реорганізацію підприємства у 2005 році та перехід прав стягнення поточної заборгованості за надані послуги ПП "Ринок" їй стало відомо лише у 2007 році. Категорично заперечила проти стягнення заборгованості згідно договору реструктуризації та нарахованої пені, оскільки під час підписання договору їй не в повному обсязі надали можливість з ним ознайомитися, а також були порушені вимоги постанови КМУ "Про затвердження порядку погашення реструктуризованої заборгованості та внесення поточних платежів за житлово-комунальні послуги", зокрема УЖКГ не повідомило її про необхідність подання довідки про склад сім'ї, та довідки про доходи усіх повнолітніх членів, на підставі яких укладається договір про розстрочку погашення заборгованості, відсутність другого обов'язкового примірника договору, а також те, що підпис на примірнику договору був отриманий обманним шляхом, оскільки працівник УЖКГ скористалась її поспіхом та неуважністю. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі факти : Відповідно до свідоцтва про право власності № 231 від 22 листопада 1993 року, виданого Підволочиською селищною радою, будинок [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Будинок відповідача згідно довідки № 24 від 01 серпня 2008 року, виданої Підволочиським управлінням житлово-комунального господарства, до 1993 року знаходився на балансі позивача Управління житлово-комунального господарства. У 1993 році після його приватизації будинок знятий з балансу УЖКГ, проте позивач продовжував надавати у будинок відповідача послуги з водопостачання та водовідведення до 01 січня 2005 року. Згідно довідки про склад сімї № 2373 від 15 квітня 2004 року у будинку [ADDRESS] проживають [PERSON] [PERSON] [PERSON] [PERSON] 28 травня 2004 року між сторонами був укладений договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги згідно умов якого відповідач зобов'язувалась погасити заборгованість за утримання житла та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення в розмірі 379,16 грн., яка виникла станом на 01 квітня 2004 року, у строк до 01 травня 2007 року, та щомісячно до 10 числа оплачувати поточні платежі. Згідно розрахунку, виданого управлінням житлово - комунального господарства, заборгованість станом на 01 липня 2008 року складає 1165,15 грн., пеня за несвоєчасну плату за житлово-комунальні послуги відповідно до умов договору - 117,15 грн. Відповідно до Закону України "Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію" та п. 6.1 укладеного між сторонами договору про реструктуризацію заборгованості за несвоєчасне внесення плати за житлово-комунальні послуги в розмірі, визначеному в договорі про реструктуризацію заборгованості, нараховується пеня за кожний день прострочення, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу, за умови відсутності заборгованості з виплати заробітної плати, пенсії, стипендії тощо. Як установлено з пояснень представника позивача та вбачається із розрахунку УЖКГ нарахованої пені з травня 2004 року по травнь 2007 року, її нарахування проводилось не лише на несвоєчасно сплачену суму боргу, яка виникла станом на 01 квітня 2004 року, а й на заборгованість, що виникала після його укладення до закінчення строку його дії - травня 2007 року. Таким чином УЖКГ при нарахуванні пені за несвоєчасну сплату заборгованості [PERSON] згідно укладеного між сторонами договору реструктуризації не враховано вимог закону, яким врегульовано порядок такого нарахування. З пояснень представника позивача судом установлено, що в січні 2005 року проведено реорганізацію УЖКГ, у зв"язку з якою господарство передало право надавати комунальні послуги з утримання житла та прибудинкової території, водопостачання і водовідведення та отримувати кошти за надані послуги приватному підприємству "Ринок". Про проведення реорганізації підприємства та передачу прав та обовязків із утримання будинку, прибудинкової території, водопостачання, водовідведення та стягнення заборгованості з громадян за надані полуги, УЖКГ повідомило лише банк для спрямування сплачених споживачами коштів після 01 червня 2005 року на рахунок ПП "Ринок". В силу вказаних обставин, оплачуючи заборгованість після 01 червня 2005 року, відповідач вважала, що погашає заборгованість за договором про реструктуризацію заборгованості, яка у неї утворилася станом на 01 червня 2005 року. Незважаючи на те, що відповідача у встановленому порядку не було повідомлено про реорганізацію підприємства, нарахування пені продовжувало проводитись аж до закінчення строку дії договору про реструктуризацію заборгованості - 01 травня 2007 року. Таким чином порушення виконання [PERSON] зобов"язань за договором про реструктуризацію заборгованості від 01 травня 2004 року сталося з вини позивача з підстав, що не залежали від її волі. При цьому представником позивача не наведено, а судом не здобуто жодних доказів на спростування зазначених обставин. Відповідно до ст. 616 ЦК України, якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, суд відповідно зменшує розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Враховуючи те, що позивачем - управлінням житлово-комунального господарства не було належним чином повідомлено відповідача про реорганізацію підприємства, а [PERSON] не було відомо про наявність заборгованості, оскільки вона вважала, що заборгованість погашена, то нарахування пені слід проводити за період фактичної несплати боргу, тобто з травня 2004 року по день фактичного розрахунку - липень 2005 року, що становить 5,57 грн. ( 13 місяців х 10,53 грн.(обовязкова оплата щомісяця) = 136,89 грн. х 0,01 % = 0,0136 грн. х 407 днів = 5,57 грн). Як убачається з розрахунку заборгованості, наданого управлінням житлово-комунального господарства, та визнано відповідачем [PERSON] у попередньому судовому засіданні, внаслідок неналежної оплати за спожиті послуги з утримання житла, водопостачання та водовідведення її борг перед позивачем за період з 01 травня 2004 року до 01червня 2005 року становить 1137,21 грн. При цьому судом не може бути взято до уваги при вирішенні спору невизнання відповідачем [PERSON] в судовому засіданні позовних вимог у цій частині, оскільки згідно ст. 178 ЦПК України відмова від визнання в попередньому судовому засіданні обставин приймається судом, якщо сторона, яка відмовляється, доведе, що вона визнала ці обставини внаслідок помилки, що має істотне значення, обману, насильства, погрози, тяжкої обставини або якщо обставини визнано у результаті зловмисної домовленості її представника з другою стороною, а [PERSON] не доведено та судом не здобуто жодних обставин, які б свідчили, що відповідач визнала борг із зазначених підстав. Згідно п. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 22 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" споживачі питної води зобов'язані: своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Таким чином судом установлено порушення відповідачем [PERSON] прав позивача, що полягає у несвоєчасному та не в повному розмірі внесенні нею плати за користування надаваними позивачем послугами з утримання житла, водопостачання та водовідведення. З цих підстав права позивача УЖКГ порушені та підлягають до захисту шляхом часткового задоволення позовних вимог - стягнення з відповідача [PERSON] 1137,21 гривень заборгованості за спожиті послуги з утримання житла, водопостачання та водовідведення та 5,57 гривень пені за неналежне виконання укладеного між сторонами договору про реструктуризацію заборгованості. При цьому суд не бере до уваги твердження відповідача про те, що даний договір є недійсним з підстав неповідомлення її УЖКГ про необхідність подання нею довідок про склад сімї та доходи усіх повнолітніх членів, відсутність другого обов'язкового примірника договору та про те, що підпис на примірнику договору був отриманий обманним шляхом, внаслідок того, що працівник УЖКГ скористалась її поспіхом та неуважністю, оскільки недотримання УЖКГ вимог Постанови КМ України в момент укладення договору не можуть свідчити про його недійсність, так як відповідач [PERSON], сплачуючи заборгованість та поточні платежі за спожиті послуги, визнала свій борг перед позивачем, а відтак і чинність даного договору. Таким чином сторони фактично виконували зобов'язання за договором, до пред'явлення позивачем до суду позову відповідач дійсності договору не оспорювала, що свідчить про перебування сторін у договірних зобов'язаннях та необхідність виконання цих зобов'язань відповідно умов договору і вимог закону. Твердження відповідача про те, що в період з 2003-2005 років у будинку ніхто не проживав є безпідставним, оскільки з довідки про склад сімї № 2373 від 15 квітня 2004 року вбачається, що в будинку [ADDRESS] зареєстровані та проживають чотири особи [PERSON] [PERSON] [PERSON] [PERSON], крім того встановлено, що відповідач, користуючись послугами управління житлово-комунального господарства з водопостачання та водовідведення, не зверталась до УЖКГ з заявою про зменшення нарахування плати за надані послуги, а відтак нарахування проводилось згідно діючих тарифів відповідно до кількості зареєстрованих у будинку осіб. Також суд залишає поза увагою позицію відповідача про відсутність письмового договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення, оскільки [PERSON] надавались вказані послуги, що відповідачем в судовому засіданні не оспорювалось, та про що свідчить укладений між сторонами договір про реструктуризацію заборгованості. При вирішенні спору суд не бере до уваги клопотання відповідача про застосування теміну позовної давності, протягом якого позивач вправі звернутися до суду з позовом про захист своїх порушених прав, оскільки відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], сплачуючи упродовж липня 2005 - червня 2008 року заборгованість за утримання житла та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, в тому числі й ту, що виникла станом на 01 квітня 2004 року, визнала свій борг перед позивачем а відтак строк позовної давності переривався кожний раз при здійсненні нею платежів, тому на час звернення позивача до суду строк пред'явлення позову не сплинув, крім того дана заборгованість випливає з договору про реструктуризацію заборгованості термін дії якого закінчився у 2007 році. Відповідно п. 5 ст. 261 ЦК України передбачено що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається за сплином цього строку. Таким чином перебіг позовної давності у даному випадку розпочинається після закінчення строку виконання договору - 01 травня 2007 року.

Outcome: partial