Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-14 00:00:00

20.02.2008 року ТОВ „Міравтотур” звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору оренди транспортного засобу та стягнення збитків. Свої вимоги мотивували тим, що 05.04.2007 року між ними та відповідачем було укладено та нотаріально посвідчено договір оренди транспортного засобу. Згідно до умов цього договору відповідач зобов'язаний був протягом 3-х днів з часу нотаріального посвідчення договору передати позивачу автобус марки І-VAN А 07А1-21, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Пунктом 2 договору передбачено, що он укладений строком до 05.04.2010 року. Сторони домовилися про те, що автобус буде використовуватися для регулярних пасажирських перевезень. Однак у порушення умов договору [PERSON] до цього часу не передав автобус позивачу, більше того він продовжував використовувати цей автобус на свій розсуд. Просять розірвати договір оренди (найма) транспортного засобу від 05.04.2007 року, стягнути з [PERSON] на їх користь суму збитку в розмірі 3400 грн.; недоотриманий дохід в розмірі 7300 грн. та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, представив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. У випадку неявки відповідача просив винести заочне рішення. Відповідача у судове засідання не з'явився, про слухання справи сповіщений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи та представлені докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судовим розглядом встановлено, що 05 квітня 2007 року між ТОВ „Міравтотур” та відповідачем [PERSON]було укладено та нотаріально посвідчено договір оренди ( найму) транспортного засобу ( а.с. 7). Згідно до умов цього договору відповідач зобов'язаний був протягом 3-х днів з часу нотаріального посвідчення договору передати позивачу автобус марки І-VAN А 07А1-21, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], що належить відповідачу на праві власності і підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 23.12.2006 року ( а.с. 8). Пунктом 2 договору передбачено, що он укладений строком до 05.04.2010 року. Сторони домовилися про те, що автобус буде використовуватися для регулярних пасажирських перевезень. Намір позивача використовувати автобус для регулярних пасажирських перевезень підтверджується наступними діями. 20.04.2007 року позивач оформив на автобус реєстраційний номер [NUMBER] тимчасовий реєстраційний талон ( а.с. 9). 28.04.2007 року позивачем було отримано ліцензійну картку, яка дозволяє використовувати автобус [NUMBER] для внутрішніх перевезень пасажирів ( а.с. 11). Також позивач отримав дозвіл виконавчого комітету Сімферопольської міської ради № 000796 на право експлуатації автобусного маршруту № 113 автобусом реєстраційний номер [NUMBER] ( а.с. 10). Однак у порушення умов договору відповідач [PERSON] до цього часу не передав автобус позивачу. Відповідно до ст. 766 ЦК України якщо наймодавець не передає наймачеві майно, наймач має право за своїм вибором: 1) вимагати від наймодавця передання майна і відшкодування збитків, завданих затримкою; 2) відмовитися від договору найму і вимагати відшкодування завданих йому збитків. Позивачем ТОВ „Міравтотур” (наймачем) заявлено вимоги про розірвання договору оренди (найму) та відшкодування збитків, тобто за п.2 ч. 1 ст. 766 ЦК України. Через те, що відповідачем не виконано зобов'язання по передачі у користування позивача автобусу реєстраційний номер [NUMBER], позивач не міг використовувати цей автобус для регулярних пасажирських перевезень за маршрутом „Пневматика - ГРЕС”. А через те, що позивач не міг використовувати цей автобус для регулярних пасажирських перевезень за маршрутом „Пневматика - ГРЕС” він не отримав доход, який міг би реально отримати у випадку виконання відповідачем зобов'язання передати автобус. Відповідно до розрахунку надходження доходів за маршрутом № 113 ( а.с. 14) за період з 01.06.2007 року по 19.09.2007 року недоотримана сума доходів через невихід автомобіля на лінію склала 7300 грн. = 73 дн. х 100 грн. І саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Вимоги позивача про стягнення з відповідача на їх користь загальної суми штрафних санкцій в розмірі 3400 грн. за постановами територіального управління Головавтотрансінспекції в АР Крим про застосування фінансових санкцій № 008007 від 09.10.2007 року та № 008006 від 16.10.2007 року суд вважає такими, що не підлягають задоволенню оскільки заявлені передчасно. Суду не надано допустимих та належних доказів сплати цих штрафних санкцій позивачем, а тому нема підстав для стягнення їх з відповідача. На підставі ст.ст. 22, 612, 623, 766 ЦК України,

Outcome: partial