Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на самочинне будівництво, посилаючись на те, що в 1971 році вона вийшла заміж за [PERSON] і стали проживати в будинку її батьків в [ADDRESS] площа вказаного будинку була недостатньою, а тому, з дозволу батька [PERSON], вони реконструювали господарську будівлю в житловий будинок, батьки віддали їм в користування частину земельної ділянки. Фактично на земельній ділянці, якою користувався її батько, знаходилось два будинки, один належав її батькові та на нього були всі відповідні документи, в іншому проживала вона та її сім'я, на нього не було жодних документів. Будівельні роботи закінчили в 1974 році. Через незнання відповідних законів та в зв'язку з фінансовими труднощами, вона вчасно не оформила відповідні документи на право власності на вказаний будинок. Для того, щоб виготовити відповідні документи на вказаний будинок в якому проживала її сім'я, необхідно було зареєструвати за нею земельну ділянку. Після смерті батька, будинок по [ADDRESS] успадкував її брат - третя особа по справі - [PERSON]., який приватизував земельну ділянку. Останній відмовився надати згоду на оформлення будинку, який знаходився на його земельній ділянці. Щоб вирішити спір між нею та її братом, [PERSON], виконком Трускавецької міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] На підставі рішення Трускавецького міського суду від 15.11.2005 року у [PERSON] було вилучено земельну ділянку, необхідну для обслуговування будинку [ADDRESS]. Рішенням Трускавецького міського суду від 24.10.2005 року вказану земельну ділянку розподілено між нею та її братом [PERSON] Про відповідність будинку будівельним нормам та правилам, на її думку. свідчить те, що Дрогобицьким МБТІ та ЕО виготовлено поверховий план будинку [ADDRESS] та складено схем-план земельної ділянки, на якій зазначено будинок, а тому просить суд постановити рішення, яким визнати за нею право власності на самочинно збудоване нерухоме майно - житловий будинок [ADDRESS]. Не погодившись із первісним позовом, [PERSON]. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування позову покликається на те, що 27.01.1993 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів йому - своєму синові, [PERSON]., належний йому на праві власності жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] [INFO] [PERSON]. помер. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину, виданого Трускавецькою державною нотаріальною конторою 30.11.1994 року, єдиним спадкоємцем [PERSON] став він - його син [PERSON]. Спадкове майно складалося з дерев'яного житлового будинку "А-1", що складається з однієї кухні, двох жилих кімнат площею 32,0 кв.м., до якого належать цегляні вбиральні "Е" та "Ж", металева огорожа "1-3", бетонне замощення "І, II", кран дворовий "к". Вказане майно належало померлому на підставі свідоцтва про право власності, виданого Трускавецьким міським відділом комунального господарства 06.09.1960 року, зареєстрованого в Дрогобицькому міжміському бюро технічної інвентаризації 06.09.1960 року за №79. Відповідно до довідки-характеристики, виданої Дрогобицьким міжміським бюро технічної інвентаризації від 07.06.1994 року №674, окрім будівлі та споруд, зазначених у свідоцтві про право на спадщину, було побудовано самовільно житловий будинок "Б-1", веранда "а", сарай "Б", гараж "Д", сарай "В". Зазначене свідчить, що станом на день смерті спадкодавця, йому належав не лише житловий будинок, зазначений в свідоцтві про право на спадщину, але й господарська будівля, переобладнана під житлову будівлю, позначену на плані будинковолодіння літерою "Б-1". Зазначена будівля була приналежністю до житлового будинку "А". Ці будівлі не були включені до свідоцтва про право на спадщину, оскільки були переобладнані самовільно спадкодавцем, його батьком. Та обставина, що ця будівля була споруджена за життя батька, підтверджується планом будинковолодіння, складеним у 1968 році. У зв'язку із тим, що дочка спадкодавця, [PERSON], тимчасово не мала де жити, спадкодавець [PERSON]. у 1971 р.- 1973 р.р. переобладнав господарську будівлю стодоли під житловий будинок і надав можливість проживати у цій будівлі доньці - [PERSON] з чоловіком [PERSON] Однак це не означає, що право власності [PERSON] - батька на будівлю припинилося. За законом, переобладнання будівлі не є підставою для припинення права власності на неї. 16.01.1993 року [PERSON] та [PERSON] виписалися і переїхали проживати в квартиру за адресою: [ADDRESS] Протягом 2002-2006 р.р. судами розглядалися спори між ними з приводу права користування земельною ділянкою по [ADDRESS] 30.07.2004 р. виконавчим комітетом Трускавецької міської ради прийнято рішення №161 про узаконення самовільно-збудованого житлового будинку по [ADDRESS]. Відповідно до цього рішення Трускавецький міськвиконком узаконив самовільно збудований житловий будинок по [ADDRESS]; присвоїв житловому будинку поштову адресу [ADDRESS]; дав дозвіл [PERSON] на користування та проживання в житловому будинку по [ADDRESS]; доручив Дрогобицькому ДК МБТІ та ЕО підготувати та видати документи про право власності згідно даного рішення. Зазначене рішення виконкому у 2006 році ним було оскаржене до Трускавецького міського суду, однак у позові йому було відмовлено. Вважає, що власником усіх будівель та споруд є [PERSON]., як єдиний спадкоємець свого батька [PERSON] Оскільки спадщина відкрилася і була прийнята [PERSON] до набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, до спірних правовідносин застосовується ЦК УРСР (1963р.) Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Він - [PERSON]. спадщину прийняв, а тому житловий будинок і господарські споруди, які належали батькові на час смерті, перейшли у спадок до нього і належать йому. Будівництво господарської споруди - стодоли, яка згодом була переобладнана ним же в житлову, здійснював його батько, [PERSON]., і передав цю господарську споруду разом з житловим будинком у спадок йому - своєму сину [PERSON]. Таким чином, він є єдиним власником будівлі по [ADDRESS], який успадкував як житловий будинок, так і всі надвірні будівлі, в тому числі переобладнану спірну. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності може бути припинено у випадках встановлених законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Просить суд постановити рішення, яким визнати за ним право власності на нерухоме майно - будівлю, позначену літ. "Б-1", яка знаходиться в [ADDRESS] та покласти судові витрати на [PERSON] В судовому засіданні представник [PERSON] - [PERSON] свої позовні вимоги підтримав, а позову [PERSON] не визнав. Пояснив суду, що спірна будівля була переобладнана з господарської будівлі в житловий будинок в 1971-1974 роках з дозволу власника [PERSON] та за його життя. Переобладнання здійснював він та його дружина - позивачка по справі за власні кошти: оплачували вартість будматеріалів, про що свідчать копії квитанцій, та роботу відповідних будівельних спеціалістів, що підтверджують свідки. За їх же кошти до будинку було підведено газо- та водопостачання, за яке вони постійно сплачували відповідні платежі. Покійний [PERSON]. жодної участі у переобладнанні спірної будівлі не приймав, але не заперечував проти цього. До дня своєї смерті в 1993 році жодних претензій з боку [PERSON] (батька) до них з приводу володіння будівлею не було і останній погоджувався, що і після його смерті це нерухоме майно буде належати його доньці - позивачці по справі. Просить позов задоволити, а в задоволенні позову [PERSON] - відмовити. Представник відповідача - Трускавецької міської ради Потічна Н.Ю. в судовому засіданні позов [PERSON] визнала та пояснила суду, що не заперечує проти визнання за [PERSON] права власності на самовільно збудований будинок по [ADDRESS], оскільки позивачкою з дозволу власника - її батька [PERSON] було переобладнано господарську будівлю у житловий будинок на земельній ділянці, яка знаходилась у його користуванні. Позивачкою та її чоловіком - представником по справі [PERSON] за власні кошти було проведено переобладнання спірного будинку, підведено водо- та газопостачання. Покійний [PERSON]. не заперечував проти цього протягом тривалого часу до дня смерті. Рішенням Трускавецького міського суду від 15.11.2005 року у [PERSON] було вилучено земельну ділянку, необхідну для обслуговування будинку [ADDRESS], а рішенням Трускавецького міського суду від 24.10.2005 року вказану земельну ділянку розподілено між позивачкою та її братом [PERSON] Отже, позов [PERSON] є підставним, оскільки самочинне будівництво здійснене на земельній ділянці, яка належить їй на праві приватної власності. [PERSON]. та його представники позову [PERSON] не визнали, а свій позов підтримали. Суду пояснили, що спірну будівлю будував його покійний батько [PERSON]. В наступному, ним же ця господарська будівля була переобладнана у житловий будинок для тимчасового проживання [PERSON] та її сім'ї. Спочатку батько склав заповіт, яким заповідав все своє майно йому та позивачці в рівних долях, однак, в подальшому батько змінив заповіт і заповів все своє майно лише йому. Отже, спірна будівля входить до спадкового майна і він [PERSON]., як єдиний спадкоємець свого батька, є її власником. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, свідків, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] є підставним та підлягає до задоволення, а позов [PERSON]. - безпідставним та в його задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного. Рішенням Трускавецького міського суду від 15.11.2005 року у [PERSON] було вилучено земельну ділянку, необхідну для обслуговування будинку [ADDRESS], а рішенням Трускавецького міського суду від 24.10.2005 року вказану земельну ділянку розподілено між позивачкою та її братом [PERSON] Рішенням Трускавецької міської ради №17 від 29.06.2006 року (пункти 1.3., 4) передано у власність на [ADDRESS] [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,22 га: 0,1 га - для обслуговування житлового будинку, 0,12 га - для ведення садівництва; передано [PERSON] в оренду терміном на 49 років на [ADDRESS] земельну ділянку площею 0,049 га для облаштування заїзду з [ADDRESS] Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що позивачка та її чоловік з дозволу батька [PERSON] в 1971-1974 роках на земельній ділянці останнього переобладнали господарську будівлю в житловий будинок. Ці роботи ними здійснено за власні кошти та власними силами, проведено газо- та водопровід. Зокрема, свідок [PERSON] пояснила суду, що разом з [PERSON] та своїм покійним чоловіком в 70-х роках працювали у будівельній організації. [PERSON] виписував будівельні матеріали для цього будівництва, а вони з чоловіком допомагали йому у будівництві. За виконану роботу гроші їм платили подружжя [PERSON]. Покійний [PERSON]. жодної допомоги при будівництві не надавав, але не заперечував, що донька будує собі житло. Свідок [PERSON] доповнила, що є рідною сестрою [PERSON] і [PERSON] Може підтвердити, що сестра з чоловіком переобладнала спірну будівлю з дозволу їх покійного батька. Воля батька була висловлена так: сину він заповів свій будинок, а доньці - залишив переобладнаний нею будинок. Суд не бере до уваги покази свідків [PERSON] та [PERSON] в тій частині, що переобладнання спірної будівлі у житловий будинок здійснювалось покійним [PERSON] за власні кошти,, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами, а саме: копіями рахунків та накладних, згідно яких саме [PERSON] в 1972-1973 р.р. оплачував будівельні матеріали - цемент, бетон тощо; копіями документів, згідно яких [PERSON] оплатив проектну документацію та провів газифікацію житлового будинку по [ADDRESS] (в даний час [ADDRESS]) в 1973 році, а в 1978 році - встановив водонагрівач АГВ-80, ПГ-4, в подальшому оплачував отримані послуги як абонент. Таким чином, переобладнання спірного будинку позивачкою [PERSON] здійснене на відведеній земельній ділянці, без порушення будівельних норм і правил, таке будівництво не суперечить суспільним інтересам і не порушує прав інших осіб, а тому суд приходить до переконання, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує нічиї права, свободи та інтереси. При таких обставинах підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено, а тому позов [PERSON] підлягає до задоволення. Разом з тим, суд вважає, що не підлягає до задоволення позов [PERSON] і в його задоволенні слід відмовити, оскільки судом встановлено, що спірна будівля була самочинно переобладнана саме [PERSON] на земельній ділянці, яка передана їй у приватну власність, з дозволу покійного [PERSON] - її батька, а тому не може бути спадковим майном останнього і перейти у власність [PERSON] (сина).

Outcome: dismissed