Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-17 00:00:00

13 травня 2008 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення заборгованості по допомозі з тимчасової втрати працездатності. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01 листопада 2007 року між позивачкою та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено трудовий договір, який було зареєстровано у Чернігівському міському центрі зайнятості за [NUMBER]. До укладеного трудового договору позивачкою та роботодавцем було внесено зміни, які знайшли своє відображення в Додатку № 1 до трудового Договору. Відповідним додатком розмір заробітної платні встановлювався в розмірі 8000 грн. на місяць. Додаток № 1 до укладеного та зареєстрованого трудового договору від 01 листопада 2007 року було надано до Чернігівського міського центру зайнятості для приєднання до основного Договору. 15.11.2007 року позивачка надала роботодавцю листок непрацездатності [NUMBER]для нарахування їй допомоги. При виплаті допомоги по листку непрацездатності роботодавець повідомив позивачці, що розрахунок та виплату допомоги проведено виходячи з мінімальної заробітної плати, а не з тієї заробітної плати, яка фактично була встановлена та виплачувалась позивачці. При цьому відповідач послався на Акт перевірки Чернігівської міської виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення ФСС з ТВП якого перевіркою встановлено, що Додаток № 1 до укладеного між сторонами трудового Договору, яким змінено розмір заробітної плати в бік її збільшення є недійсним, відтак Фондом проведено відшкодування на виплату допомоги з розрахунку мінімальної заробітної плати. Сума допомоги по тимчасовій непрацездатності згідно листка непрацездатності [NUMBER] від 15.11.2007 року на підставі Закону № 2240 та Постанови №1266 становить: заробітна плата за окладом 8000 грн. : 22 дн. * 10 дн. = 3636,36 грн., середньоденна заробітна плата - 3636,36 грн. : 10 дн. = 363,64 грн. сума допомоги по вагітності та пологах - 363,64 грн. * 87 дн. = 31636,68 грн., де 87 це кількість робочих днів, що припадає на період непрацездатності. Звертаючись до суду позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість матеріального забезпечення за страховим випадком згідно листка непрацездатності [NUMBER] від 15.11.2007 року в розмірі 29817,51 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив стягнути з відповідача заявлену суму. Пояснив, що трудовий договір із зазначенням мінімальної розміру оплати праці було заповнено за зразком. Коли виявили помилку, то звернулись до центру зайнятості де їм запропонували укласти додаток в тій самій формі що і сам трудовий договір. Додатково пояснив, що необхідні відрахування із заробітної плати в розмірі 8000 гривень до державного бюджету та соціальних фондів сплачені роботодавцем повністю, що також підтверджується актом проведеної перевірки фонду соціального страхування. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що перевіркою Чернігівської обласної дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності було встановлено, що розрахунок допомоги по вагітності і пологах необхідно проводити виходячи з мінімальної заробітної плати, сума допомоги повинна становити 1819,17 грн., яка і була виплачена позивачці. Представник третьої особи - Виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Бузина, в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, пояснила, що при зміні істотних умов праці укладається новий трудовий договір. Представник третьої особи - територіальної державної інспекції праці у Чернігівській області Крошка В.О., в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, пояснив, що відповідно до ст.24 КЗпП України трудовий договір повинен укладатись у письмовій формі. Якщо змінюються умови трудового договору, то укладається новий трудовий договір, так як змінюються істотні умови праці. В Центрі зайнятості зареєстровано трудовий договір на мінімальну заробітну плату. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 листопада 2007 року між позивачкою та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено трудовий договір (а.с. 5), до укладеного трудового договору позивачкою та роботодавцем було внесено зміни, згідно Додатку № 1 до трудового Договору, який був зареєстрований в державній службі зайнятості в той же день.. Відповідним додатком розмір заробітної платні встановлювався в розмірі 8000 гривень на місяць (а.с. 6), 15.11.2007 року позивачка надала роботодавцю листок непрацездатності [NUMBER]для нарахування їй допомоги в зв'язку з вагітністю та пологами (а.с. 7). Згідно видаткового касового ордеру від 26 березня 2008 року фізичною особою-підприємцем [PERSON] виплачено [PERSON] 1819 грн. 17 коп. допомоги по вагітності і пологах.( а.с.17). У відповідності до ст. 253 КЗпП України, особи які працюють за трудовим договором (контрактом) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання або у фізичної особи, підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню. Статтею 255 КЗпП України передбачено, що види матеріального забезпечення та соціальних послуг за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням працівникам, а в деяких випадках і членам їх сімей, умови їх надання та розміри визначаються законами України з окремих видів загальнообов'язкового державного соціального страхування, іншими нормативно-правовими актами, які містять норми щодо загальнообов'язкового державного соціального страхування. Відповідно до п. 2 , п. 3 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» страхувальник зобов'язаний нараховувати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески; надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення та соціальних послуг відповідно до цього Закону. Пунктами 3 та 4 ч.1 ст. 29 цього Закону передбачено право застрахованої особи на отримання у разі настання страхового випадку матеріального забезпечення та соціальних послуг, передбачених Законом, оскарження відповідно до законодавства дій страховика, страхувальника-роботодавця щодо надання матеріального забезпечення та соціальних послуг. За змістом ч. 1 ст. 51 цього Закону, підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності. У відповідності до ч.1 ст. 53 цього Закону при обчисленні середньої заробітної плати (доходу) для забезпечення допомогою по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах враховуються всі види заробітної плати (доходу) в межах граничної суми місячної заробітної плати (доходу), на яку нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, відповідно до статті 21 Закону № 2240. Визначення умов трудового договору, в тому числі розміру, порядку і форми оплати праці є правом сторін цього договору, з обов'язковим дотриманням прав працівників і гарантій для них, передбачених чинним трудовим законодавством України. Недійсними є лише ті умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно з законодавством України про працю. Враховуючи, що оплата праці позивачки в розмірі 8000 гривень на місяць була встановлена додатком № 1 до трудового договору від 01 листопада 2007 року, укладеного між сторонами по справі, який був належним чином зареєстрований в Чернігівському міському центрі зайнятості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з допомоги з тимчасової втрати працездатності підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved