Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-03 00:00:00

В липні 2008 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до Озерянської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно - будинок в с. Березка Варвинського району. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю і пояснила, що її мати [PERSON] померла [INFO] і після її смерті залишилася спадщина - будинок [ADDRESS]. Проте, як виявилося, позивач [PERSON] не може прийняти і належним чином оформити спадщину через те, що відсутнє свідоцтво про право власності на будинок. Зазначену садибу її мати купила в 1993 році. Проте старий будинок вони розвалили і на його місці збудували новий. Інші будівлі - сарай і погріб залишилися старі. Її мати вважала, що ніяких дій по узаконенню новозбудованого будинку на місці старого вчиняти не потрібно. Після того, як її мати придбала зазначений будинок, вона практично перебувала на утриманні її сім”ї і саме її сім”я здійснювала будівництво будинку. Позивач [PERSON] просить визнати за нею право власності на фактично успадкований нею будинок та господарські будівлі, що знаходяться [ADDRESS] Представник відповідача Озерянської сільської ради Демиденко М.А. позов визнав і підтвердив пояснення позивачки, зазначивши, що с. Березка входить до території Озерянської сільської ради. Просить суд задовольнити позовні вимоги. Заслухавши доводи позивача, думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов спід задовольнити з таких підстав. Встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 4 серпня 1994 року [PERSON] придбала будинок, сарай та льох у [PERSON], який розташований [ADDRESS]. Житловий будинок, який придбала [PERSON] був демонтований і на його місці збудовано новий, цегляний. Проте дозволу виконавчого комітету Озерянської сільської ради на будівництво нового будинку не отримували. Власності на будинок не було належним чином оформлено і зареєстровано в Прилуцькому МБТІ. [PERSON] мешкала до її смерті [INFO] разом зі своєю дочкою - позивачкою по справі [PERSON] Технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] Прилуцьким МБТІ було виготовлено 10 грудня 2007 року, після смерті його власника, а тому прізвище в ньому не було зазначено (а.с. 13-16). Домоволодіння оцінене в 77707 гривень. Суд вважає, що будинок [ADDRESS] був власністю [PERSON], оскільки вона купила його, а на місці старого житлового будинку збудувала новий і тривалий час в ньому проживала. Сам факт, що будівництво будинку було проведено без відповідного дозволу органу місцевого самоврядування, не може бути підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки Актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва об'єкту від 5 червня 2008 року житловий будинок був прийнятий в експлуатацію (а.с. 10 - 12). Крім того, сарай та льох, який був придбаний в числі будівель згідно договору купівлі-продажу, залишилися незмінними. З матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] є дочкою [PERSON] і являється спадкоємцем її майна (а.с.5). Після смерті своє матері позивачка користувалася будинком, здійснювала ремонти, сплачувала комунальні платежі, обробляє земельну ділянку, тобто фактично вступила у володіння житловим будинком. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. При розгляді позову щодо визнання права власності стягується Державне мито у розмірі одного процента від ціни позову. Згідно посвідчення позивач [PERSON] є інвалідом першої групи, а тому, на підставі п. 18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” від сплати державного мита позивача [PERSON] слід звільнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved