Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

Вказуючи на те, що відповідач по справі, відповідно до укладеного між ним та позивачем договору про надання послуг з газопостачання , є споживачем природного газу, але в порушення умов вказаного договору ухиляється від сплати послуг по його користуванню, в зв'язку із чим станом на 01. 03. 2008 року у нього виникла заборгованість в сумі 2977, 04 грн., позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача вказаної заборгованості та судових витрат в сумі 30 грн. за інформаційно - технічне забезпечення. При розгляді справи представник позивача позовні вимоги частково змінив, пояснив, що заборгованість за спожитий природній газ у позивача станом на травень 2008 року становить 2699 грн. 70 коп., тому просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за спожитий природній газ. Також, представник позивача пояснив, що відповідач має пільги лише на 50% відсоткову знижку вартості використаного природного газу в межах встановлених діючим законодавством норм, як пенсіонер податківець, але з заявою про надання цих пільг та документами які підтверджують на це право особисто в Диканське УЕГГ за місцем свого проживання не звертався. Даний порядок звернення громадян передбачений п. 18 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 476, від 14 квітня 2004 року. Крім того, відповідач відповідно до п. 4.2 договору про надання послуг з газопостачання повинен до 10 числа наступного за звітним місяцем проводити оплату за спожитий природній газ. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог позивача заперечував, пояснивши суду, що заборгованість за спожитий природній газ в нього не значна, а позивач нарахував йому заборгованість за спожитий газ без урахування наявних в нього пільг, якими він користується як пенсіонер податкової служби згідно Закону України «Про міліцію» та Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну податкову службу в Україні» і про таке нарахування його повідомлено не було. Крім того, відповідач просив застосувати до заборгованості, яка виникла станом на 01. 05. 2005 року в сумі 570 грн.83 коп. положення законодавства, що регулюють позовну давність та відмовити у її стягненні. Відповідач вважає, що він відповідно ч. 4 ст. 22 Закону «України про міліцію», він як пенсіонер податкової міліції, який разом з членами своєї проживає в сільській місцевості має право на забезпечення безплатним житлом з опаленням і освітленням за встановленими нормами. Під час розгляду справи у відкритому судовому засіданні за клопотанням представника позивача в якості третьої особи по справі було притягнуте Управління праці та соціального захисту населення Диканської райдержадміністрації. В судовому засіданні представник третьої особи пояснила, що відповідач по справі є пенсіонером податкової служби і згідно діючого законодавства України , а саме Законів України «Про державну податкову службу» та «Про міліцію» має на 50-ну процентну знижку по оплаті житлової площі, комунальних послуг, а також палива. На протязі всього часу перебування відповідача на обліку Управління праці та соціального захисту населення Диканської райдержадміністрації на його розрахунковий рахунок регулярно направлялися кошти для погашення 50% за використаний ним природний газ в межах встановленої норми. Всі необхідні суми для перерахування погоджувалися з працівниками Диканського УЕГГ. ВАТ «Полтавагаз» Яких - небудь нарікань з боку відповідача, щодо невірного перерахування коштів третьою особою за використаний ним природний газ не надходило до часу розгляду справи в судовому засіданні. Представник третьої особи в судовому засіданні стверджував, що перерахунки за використаний природній газ незалежно від категорії пільговиків, до яких належить особа, відповідально до Постанови Кабінету Міністрів України № 879 від 01 серпня 1996 року «Про встановлення норм користування житлово-комунальними послугами громадянами, які мають пільги щодо їх оплати із змінами» повинні надаватися в межах установлених норм. Тому представник третьої особи, вважає відповідач, порушив вимоги чинного законодавства щодо оплати за використаний газ. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Як встановлено при розгляді справ, чого не заперечував і сам відповідач, він є споживачем природного газу відповідно до укладеного між ним та позивачем договору № 2882 від 22. 06. 2006 року по наданню послуг з газопостачання, згідно якого позивач надає відповідачу послуги з газопостачання, а відповідач по справі зобов'язується згідно п.5.2.3 договору своєчасно в повному розмірі вносити плату надані послуги за встановленими цінами в строк та на умовах визначених договором. При цьому в договорі не зазначено про те, що відповідач може проводити оплату послуг з газопостачання не в повній вартості, а з урахуванням наданих йому пільг. Відповідно до ст. 26 Закону України « Про внесення змін до Закону України «Про державну Податкову службу в Україні» № 83/93 ВР від 1998 року та відповідально до ст. 22 Закону України «Про міліцію» відповідач як пенсіонер податкової служби України має 50-ти процентну знижку по оплаті площі, комунальних послуг, а також палива. При цьому 50 відсотків за використаний природній газ він повинен сплатити в нормах встановлених Постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1996 року № 879 «Про встановлення норм користування житлово-комунальними послугами громадянами, які мають пільги щодо їх оплати», як громадянин, який до діючого законодавства має пільги, щодо оплати житлово-комунальних послуг, куди входить і оплата за спожитий природній газ. Як видно з листа позивача № 473 від 09 червня 2008 року, що відповідач в зимові місяці має норму 625 куб. м., за яку він повинен заплатити 50% вартості використаного ним природного газу, а влітку 43, 2 куб. м., що відповідає вимогам Постанови Кабінету Міністрів України №879 від 01 серпня 1996 року «Про встановлення норм користування житлово-комунальними послугами громадянами, які мають пільги щодо їх оплати із змінами». Так, в зимові місяці протягом 2005-2007 років відповідач використовуючи встановлену йому норму природного газу, оплату за використаний природній в межах встановленої йому норми взагалі не проводив, так як хибно вважав, що він має право в межах встановленої норми користуватися газом безоплатно, так як є пенсіонером пільговиком та проживає в сільській місцевості, а саме смт. Диканька, хоча відповідно до довідки виданої йому Державною податковою адміністрацією України від 05 серпня 2004 року він як пенсіонер податківець має пільги лише на 50 % знижку по оплаті житлової площі, комунальних послу, а також палива. Це твердження позивача є хибним і таким, що підлягає спростуванню. Так як, згідно з положення про порядок вирішення питань адміністративно-територіального устрою Української РСР, затвердженого Указом Президії Верховної ради Української РСР від 12 березня 1981 року № 1654Х, населенні пункти, які є на території Української РСР, поділяються на міські і сільські. До міських населених пунктів належать міста республіканського, обласного районного підпорядкування і селища міського типу, до сільських села і селища незалежно від підпорядкованості. Відповідно до діючого законодавства працівники міліції мають пільги на утримання житла залежно від того, де це житло розташоване в місті чи сільській місцевості і де працюють працівники міліції, якщо житло розташоване в місці то надається 50% знижка при його оплаті. А якщо працівники міліції живуть та і працюють у сільській місцевості, то вони і члени їх сімей, які проживають з ними, користуються житлом за встановленими нормами безоплатно. Цими вимогами повинні керуватися і пенсіонери до числа яких відноситься і відповідач [PERSON] З пояснень в суді відповідача вбачається, що до виходу на пенсію він працював в підрозділі податковій міліції в м. Полтава, що входе до складу Державної податкової адміністрації України та фактично проживав в селищі міського типу Диканька, яке віднесено до міських населених пунктів, а тому оплату за спожитий відповідачем та членами його сім»ї, які проживають з ним повинні проводити в межах встановлених нори з 50% знижкою оплати відповідно до довідки виданої відповідачу 05 серпня 2004 року Державною податковою адміністрацією України. Тому розрахунки про використаний ним природний газ, які відповідач подав до суду є невірними і до уваги їх суд не бере. Право на отримання пільги, щодо оплати за використаний газ настає з часу звернення споживача до газопостачальної організації з письмовою заявою та документами, що підтверджують його право на пільги, що передбачено п. 18 «Правил надання населенню послуг з газопостачання», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №821 від 13 червня 2007 року. Як вбачається з довідки, наданої суду позивачем, відповідач з вказаною заявою і документами, які підтверджують його право та наявність пільг по зменшення оплати вартості за використаний природній газ відповідач [PERSON] на протязі 2004-2007 років не надавав. Він лише звернувся з заявою про наявність у нього пільг в Управління праці та соціального захисту населення Диканської районної адміністрації в 2004 році. В зв'язку з неналежним повідомленням позивача про наявність у відповідача пільг, йому помилково в період з травня 2005 року по травень 2008 року були нараховані згідно актів звірок додаткові суми заборгованості за використаний природній газ в розмірах 403 грн. 91 коп. та 625 грн. 75 коп., що в загальній сумі становить 1029 грн. 66 коп. Цей факт в суді підтвердив представник позивача та надав про це довідку. Вирішуючи питання про визначення розміру заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача, суд враховує, що 403 грн. 91 коп. та 625 грн. 75 коп. заборгованості були нараховані позивачем відповідачу в липні 2005року та жовтні 2006 року без вказівки за який період часу виникли ці суми заборгованості , до відома відповідач про їх нарахування позивачем поставлений не був. Ці обставини визнав в суді і представник позивача. Виходячи з цього, суд вважає, що ці суми заборгованості в загальному розмірі 1029 грн. 66 коп. стягненню з відповідача не підлягають. Розглянувши заяву відповідача, заявлену ним в судому засіданні, про застосування до заборгованості, яка виникла станом на 01.05.2005 року в сумі 570 грн. 83 коп. положень законодавства, що регулюють позовну давність, то суд вважає, що вона підлягає задоволенню, а саме виключення з позову боргу в сумі 570 грн. 83 коп., так як вона знаходиться за межею строків позовної давності, що стверджується карточкою абонента [PERSON] Суд не приймає до уваги заперечення представника позивача про безпідставність застосування положень закону про позовну давність, оскільки, останній не надав ніяких доказів щодо поважності причин пропуску позовної давності. Крім того, як пояснив представник третьої особи по справі, що 50 відсотків вартості за природний газ, який був використаний відповідачем відповідно до чинного законодавства держава в особі Управління праці та соціального захисту населення Диканської райдержадміністрації, щомісячно перераховується на рахунок відповідача, що знаходиться в Диканському УЕГГ ВАТ «Полтавагаз», що підтверджується карточкою абонента [PERSON] Виходячи з викладеного в сукупності, суд вважає необхідним позовні вимоги позивача задовольнити частково та стягти із відповідача заборгованість в сумі 1099 грн. 20 коп. = ( 2699 грн.70 коп. - 570 грн.83 коп. - 403 грн. 91 коп. - 625 грн. 76 коп.), Суд також вважає необхідним стягти з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 30 грн. за інформаційно - технічне забезпечення та судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 51 грн. в доход держави, від яких звільнений позивач. На підставі викладеного,

Outcome: partial