overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

Заявник, в особі начальника Служби у справах дітей Краснокутської РДА, 06 червня 2008 року звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. В заяві заявник зазначив, що 26 лютого 2008 року Краснокутським районним судом Харківської області було винесено рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її синів [PERSON], 1994 року народження та [PERSON], 1997 року народження, батько неповнолітніх [PERSON] помер [INFO] року. На даний час служба не може влаштувати дітей в школу-інтернат, оскільки в прізвищах батька та дітей допущені помилки, а саме діти записані, як „[PERSON]”, а в свідоцтві про смерть батька його прізвище записано, як „[PERSON]”, в зв'язку з чим заявник вимушений був звернутись до суду. В судовому засіданні представник заявника підтримав заявлену вимогу та просив встановити факт, що [PERSON], який помер [INFO] року, являється батьком [PERSON], 1994 року народження та [PERSON], 1997 року народження. Представник зацікавленої особи Козіївської сільської ради до судового засідання надав заяву, в якій просить справу слухати без їхньої участі, так як проти задоволення заяви заявника не заперечують. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що в свідоцтві про народження неповнолітнього [PERSON], 1994 року народження та в свідоцтві про народження неповнолітнього [PERSON], 1997 року народження, виданим повторно Відділом РАЦС Краснокутськог районного управління юстиції Харківської області в графі батько записано [PERSON]. Батько неповнолітніх [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 23 січня 2003 р. Козіївською сільською радою Краснокутського району Харківської області Мати неповнолітніх [PERSON] рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 26 лютого 2008 року була позбавлена батьківських прав відносно її синів [PERSON] та [PERSON]. Оскільки через той факт, що в свідоцтвах про народження дітей та свідоцтві про смерть їхнього батька в прізвищах батька та дітей допущені помилки, а саме діти записані, як „[PERSON]”, а в свідоцтві про смерть батька його прізвище записано, як „[PERSON]” Служба у справах дітей Краснокутської райдержадміністрації Харківської області не може влаштувати дітей в школу-інтернат, то суд приймає рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факт родинних відносин: що померлий [INFO] року [PERSON], являється батьком [PERSON], 1994 року народження та [PERSON], 1997 року народження. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки про стягнення суми недоврахованої електроенергії в розмірі 497,80 грн., посилаючись на те, що вона на підставі договору є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS]. 12.01.2005 р. при перевірці приладів обліку, контролерами Ясинуватського РЕМ у неї виявлено порушення Правил користування електроенергією для населення (змінено напрямок струму навантаження з використанням фазозсовуючого трансформатору. Фаза в третій клемі. Диск лічильника при включеному пристрої навантаження обертається в зворотньому напрямі), про що складено акт, нарахована сума збитків в розмірі 497 грн. 80 коп. Просить стягнути з відповідачки суму збитків за порушення ПКЕЕ для населення в розмірі 497,80 грн., а також відшкодувати 30 грн. сплачених за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Представник позивача в судовому засіданні просила позов задовольнити і винести рішення Відповідачка в судове засідання з'явилась, надала суду квитанцію про сплату недорахованої електроенергії в розмірі 497,80 грн. Суд, заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позов слід відмовити, однак стягнути з відповідачки сплачені документально підтверджені судові витрати. Відповідачка [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], та користується електричною енергією. На неї відкрито лицевий рахунок. Відповідно до п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357 (далі Правил) споживач електричної енергії зобов'язаний дотримуватись вимог договору, забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі, оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору. Відповідно до п. 48 Правил, споживач електричної енергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення правил користування електроенергією, пошкодження приладу обліку. 12.01.2005 р. представниками позивача при відвідуванні відповідачки за її місцем проживання встановлено порушення правил користування електричною енергією у виді змінення напрямку струму навантаження з використанням фазозсовуючого трансформатору. Фаза в третій клемі. Диск лічильника при включеному пристрої навантаження обертається в зворотньому напрямі, про що складено акт. На підставі акту про порушення Правил користування електричною енергією для населення від 12.01.2005 р. електропостачальником згідно Правил та Методики, розраховано розмір завданих збитків за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії за кількістю днів до дня виявлення порушення і нараховано розмір збитків, що складають суму 497,80 грн. Згідно наданої квитанції від 05.03.2008 р. № 7852 відповідачкою після звернення позивача із позовом до суду в повному обсязі сплачено нараховану суму збитку електроенергії, а тому суд вважає що задоволені позову слід відмовити та стягнути з відповідачки на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн., судовий збір у розмірі 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

27.05.2008 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Маріупольської міської ради, про визначення часток у спільній сумісній власності, - у квартирі [ADDRESS]. В обґрунтування своєї вимоги позивач [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він є чоловіком [PERSON], померлої [INFO] р. Під час спільного проживання [PERSON], [PERSON], приватизували квартиру [ADDRESS], і 03.12.1993 році ними було отримано свідоцтво про право власності на житло. [INFO] р. померла дружина позивача [PERSON]. Спадкоємцем після її смерті є позивач. Враховуючи, що право власності [PERSON], [PERSON] придбали на підставі акту про приватизацію житла, в якому всі учасники мали рівні права і обов'язки, то частка кожного у загальному майні повинна бути рівною, тобто по 1/2 частки від загального майна кожному. Визначення часток, необхідно в силу вимог п. 224 Інструкції про порядок здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, так як це необхідно для подальшого оформлення спадкових прав. Позивач просить визначити по 1/2 частини у квартирі[ADDRESS], що належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], померлої [INFO]р. за кожним з співвласників. Представник відповідачка, у судовому засіданні позов визнала у повному обсязі та не заперечував проти його задоволення, вважає його обґрунтованим. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, від 03.12.1993 року. Згідно із свідоцтвом про одруження, виданим у Гусельщиковському РАЦС Новоазовського району Донецької області, актовий запис № 4 від 27.07.1958 р. [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], де після укладення шлюбу [PERSON], присвоєно прізвище „[PERSON]”. Згідно із свідоцтвом про смерть, виданим 14.01.2008 року Іллічівським відділом РАЦС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 78, [PERSON], померла [INFO] р. Таким чином, проаналізувавши зібрані у справі докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з відповідачем в даній справі вони співмешкали з 2000 року і мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] року народження, яка проживає з нею (позивачкою). Посилаючись на те, що з відповідачем вони проживають окремо, дитина знаходиться на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки їй не надає, фактично як одна сім'я вони не проживають, просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки до досягнення її повноліття в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, а також прохає стягнути на її користь витрати по справі, а саме 30 грн. на юридичну допомогу. У попередньому судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач позов визнав повністю. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючих підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ст.181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, що сторони в даній справі не перебувають у зареєстрованому шлюбі, співмешкали з 2000 року, мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] року народження. Відповідач, являючись батьком доньки, матеріальної допомоги на утримання своєї неповнолітньої доньки не надає, ухиляючись таким чином від виконання свого батьківського обов'язку по матеріальному утриманню своєї дитини. За таких обставин, на думку суду, позов повинен бути задоволеним відповідно до вимог ст. ст. 180-183, 191 СК України. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, на думку суду, судові витрати повинні бути покладені на відповідача. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вказала, що 15 січня 1994 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], 1995 року народження. Спільне життя з відповідачем не склалось в зв"язку з тим, що відповідач зловживав спиртними напоями, вчиняв сварки, які негативно впливали на виховання дитини. Позивачка вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і прохає суд розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання позивачка не з»явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно. Направила до суду письмову заяву в якій прохає розглянути справу без її участі, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач проти позову не заперечує, згідний на розірвання шлюбу. З”ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб між собою 15 січня 1994 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Судом також встановлено, що сторони проживають окремо, намірів зберегти сім'ю не мають, сімейні відносини між ними припинені близько 11 років, вважають, що сім”я розпалась остаточно, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Сторони досягли згоди по питанню виховання та утримання дитини. Судові витрати та витрати по реєстрації розірвання шлюбу в органах РАСЦ слід покласти на відповідача, враховуючи, що на утриманні позивачки залишається неповнолітня дитина.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вказала, що 23.04.2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дочку, [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Однією сім"єю позивачка з відповідачем не проживають з травня 2008 р. Причиною розпаду сім"ї стало те, що відповідач, під час їх спільного проживання, зловживав спиртними напоями, влаштовував сварки та бійки. Намірів зберегти сім”ю позивачка не має, тому прохає суд розірвати шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, на його задоволенні наполягає, прохає розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. З'ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб між собою 23.04.2007 року. Від шлюбу мають дочку, [PERSON], [INFO]. Судом також встановлено, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, намірів зберегти сім'ю не мають, сімейні відносини між ними припинені з травня 2008 року. Стосунки, які склалися між сторонами унеможливлюють їх спільне подружнє проживання та суперечать інтересам одного з них. Вони вважають, що їх сім”я розпалась остаточно, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Між сторонами досягнуто угоди, щодо виховання та утримання дитини. Судові витрати та витрати по реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС слід покласти на відповідача, оскільки на утриманні позивачки залишається малолітня дитина.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вказала, що 03.06.2006 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина, [PERSON],[INFO]., який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Однією сім"єю позивачка з відповідачем не проживають з травня 2008 р. Причиною розпаду сім"ї стало те, що відповідач під час їх спільного проживання, зловживав спиртними напоями та влаштовував сварки. Намірів зберегти сім”ю позивачка не має, тому прохає суд розірвати шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, на його задоволенні наполягає, прохає розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. З'ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб між собою 3 червня 2006 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Судом також встановлено, що сторони проживають в одному жилому приміщенні, однак подружніх стосунків не підтримують, намірів зберегти сім'ю не мають, сімейні відносини між ними припинені з травня 2008 року. Сторони вважають, що їх сім”я розпалась остаточно, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Між позивачкою та відповідачем досягнуто угоди, щодо виховання та утримання дитини. Судові витрати та витрати по реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС слід покласти на відповідача, оскільки на утриманні позивачки залишається малолітня дитина.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся в суд з позовом до територіальної громади в особі Лубенської міської ради Полтавської області про визначення часток у спільній сумісній власності. В позові вказав, що 26.11.1966 року він одружився з [PERSON]. За час спільного проживання вони набули у спільну сумісну власність трикімнатну квартиру, але згодом, 16.10.2001 року, зазначене житло було обміняно на іншу квартиру, що знаходиться за адресою[ADDRESS]. [INFO] [PERSON], померла. Після її смерті відкрилась спадщина і він є єдиним спадкоємцем. Для оформлення права на спадщину позивач звернувся до Другої Лубенської державної нотаріальної контори, однак отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивовану тим, що згідно чинного законодавства таке свідоцтво можна видати лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Позивач прохає суд визначити за ним та померлою [PERSON]. по 1/2 частині квартири, що знаходиться по [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача [PERSON]. позовні вимоги підтримала повністю, прохає їх задовольнити. Представник відповідача - територіальної громади в особі Лубенської міської ради Коряк А.В. позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Представники третіх осіб - КП « Лубенське МБТІ» та другої Лубенської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явилися, надавши суду заяви про розгляд справи без їх участі , не заперечуючи проти задоволення позовних вимог позивача. Дослідивши обставини, докази справи , заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Згідно ст. 328 ч.1 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Встановлено, що згідно договору обміну квартирами від 16 жовтня 2001 року [PERSON] та [PERSON] набули у спільну сумісну власність квартиру [ADDRESS]. (а.с.8). [INFO] дружина позивача - [PERSON]. померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.10) Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй частину квартири. Однак, при зверненні позивача до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті дружини, він отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивовану тим, що згідно чинного законодавства таке свідоцтво можна видати лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні (а.с. 9). Відповідно до ч.2 ст. 370 ЦК України у разі виділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або законом. Як встановлено, домовленості між співвласниками про розмір часток квартири не було, в квартирі вони проживали спільно та були зареєстровані, тож вищевказана квартира належить їм порівну, тобто по 1/2 частині. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача. Судові витрати взяв на себе позивач і не прохає їх стягувати з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

Представник позивача 10.06.2008 року звернувся з позовом в суд до відповідача про стягнення заборгованості за оренду земельної частки (паю). Підставою своїх вимог вважає те, що превіркою встановлено що згідно договору оренди земельної частки (паю) укладено між [PERSON] (орендодавець) з однієї сторони та директором ТОВ “ Мрія “ в особі Чернищук В.Т. (орендар) з іншої сторони, орендодавець надає, а орендар приймає в оренду земельну частку (пай) вартістю 21359 грн. На час перевірки заборгованість по орендній платі станом на 01.06.2008 року становить 284 грн. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням виплатити заборгованості за оренду земельної частки (паю), але відповідач добровільно виплатити заробітну плату відмовляється, посилаючись на відсутність коштів, що змушує позивача звернутися до суду із позовом до відповідача за захистом її прав. Під час проведення попереднього розгляду справи представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та пояснив, підставою для здійснення представництва органами прокуратури інтересів [PERSON] є те, що він неодноразово звертався до адмістрації товариства про виплату заборгованості за оренду земельної частки (паю), але відповідач добровільно виплатити заборгованість відмовляється, посилаючись на відсутність коштів. Відповідач заборгував йому за оренду земельної частки в розмірі 284 грн, добровільно виплатити заборгованість відповідач не бажає, а тому просить суд стягнути заборгованість в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з”явився, надіслав суду заяву, в якій просить суд слухати справу у його відсутність, позов визнає повністю, проти його задоволення не заперечує. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі в попередньому судовому засіданні, оскільки позовні вимоги позивача відповідачем не оспорюються. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання позивачем позову за наявних для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. В зв'язку із визнанням позову відповідачем при проведені попереднього судового засідання інші позовні вимоги не досліджуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що він 03.03.1992 року зареєстрований в кімнаті [ADDRESS], що знаходиться на балансі позивача. 12.03.2008 року комісією було встановлено, що відповідач в кімнаті з 1992 року не проживає, майно відсутнє, оплату не проізводить. Відповідач не користується жилим приміщенням без поважних причин, тому просив позов задовольнити. У судове засіданні представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує і просить його задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засіданні не з"явився, належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, про причину неявки суд не повідомив клопотання про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Суд досліджує надані докази: довідка про реєстрацію відповідача, довідка про відкриття особового рахунку на відповідача, акт від 12.03.2008 року. У судовому засіданні встановлено, що відповідач був прописаний у гуртожитку , розташованому за адресою [ADDRESS]. Відповідно наданого суду акту від 12.03.2008 року в кімнаті не проживає, особистих речей в кімнаті немає. Відповідно довідки паспортного столу м. Лисичанську відповідач прописаний за адресою [ADDRESS]. Відповідно ст. 71 ЖК УРСР жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім"ї понад шість місяців, якщо вони відсутні з поважних причин. Відповідно ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як встановлено у судовому засіданні відповідач не проживає за вказаною адресою більше ніж шість місяців без поважних причини, тому суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 71, 72 ЖК УРСР,

Outcome: approved