overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розiрвання шлюбу, вказавши в позовi, що [INFO] року у Глибоцькому районному відділі РАЦС Чернівецької області вона зареєструвала шлюб з вiдповiдачем, актовий запис №83. В шлюбі обоє перебувають повторно. Від шлюбу дітей немають. В 2002 році вони припинили подружні стосунки і з цього часу проживають окремо. Сім’я розпалася із-за того, що відповідач зраджував їй у подружній вірності з іншими жінками. Пробачити відповідачу зраду вона не може, а тому вважає, що сім’я розпалась. За весь час припинення фактичних подружніх стосунків спроб для примирення вони не робили. Вважає, що сім’я розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер, а тому вона просить суд, шлюб з відповідачем розiрвати і стягнути з відповідача витрати пов’язані із реєстрацiєю розiрвання шлюбу в органах РАЦСу. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов пiдтримала повністю і в своїх поясненнях підтвердила обставини, якi викладенi в позовнiй заявi. Вважає, що сiм’я розпалась остаточно, примирення не можливе, а тому просила суд шлюб між нею та відповідачем розiрвати, витрати пов’язані із реєстрацією розірвання шлюбу покласти на відповідача. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав повністю, підтвердив обставини викладені у позовній заяві і просив суд задовольнити позовні вимоги позивачки. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матерiали справи, суд дiйшов до висновку, що позовнi вимоги [PERSON] обгрунтованi та пiдлягають задоволенню. Як вбачається з пояснень сторін та матеріалів справи, сiм’я розпалась через те, що відповідач на протязі спільного подружнього життя зраджував позивачці у подружній вірності з іншими жінками. Подружні відносини між сторонами фактично припинені з 2002 року. Не прийшли сторони до примирення і в судовому засіданні, а наполягали на розірванні шлюбу. При таких обставинах, суд дiйшов до висновку, що сiм’я розпалась остаточно i шлюб необхiдно розiрвати. На підставі викладеного, ст.ст.104, 105, 110, 112, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розiрвання шлюбу, вказавши в позовi, що 26 липня 1996 року у виконкомі Опришенської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області вона зареєструвала шлюб з вiдповiдачем, актовий запис № 10. В шлюбі обоє перебувають вперше. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] року народження та [PERSON] , [INFO] року народження. На даний час подружні відносини між ними фактично припинені. Цьому передувало те, що на протязі шлюбного життя відповідач зловживав алкоголем, безперервно вчиняв скандали та сварки, в процесі яких відповідач ображав її та неодноразово виганяв з будинку. В результаті цього між ними склалися неприязні відносини, вони не розуміють і не поважають один одного, тому продовжувати шлюбні стосунки стало неможливим. Намагання зберегти сім’ю виявились без результатними, вважає, що сім’я розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер, а тому просить суд шлюб розiрвати. Позивачка [PERSON] у попереднє судове засідання не з’явилася, однак надала суду заяву, згідно якої позов пiдтримує повністю, просить суд шлюб між нею та відповідачем розiрвати, витрати пов’язані із реєстрацією розірвання шлюбу покласти на відповідача і розглянути справу в її відсутності. Відповідач [PERSON] на попереднє судове засідання не з’явився, однак надав суду заяву, згідно якої позов визнає повністю, просить суд задовольнити позовні вимоги позивачки і розглянути справу в його відсутності. Вивчивши матерiали справи, суд дiйшов до висновку, що позовнi вимоги [PERSON] обгрунтованi та пiдлягають задоволенню. Як вбачається із матеріалів справи, сiм’я розпалась через те, що між сторонами постійно виникали сварки і непорозуміння. Відповідач на протязі спільного життя зловживав спиртними напоями, вчиняв скандали та сварки, в процесі яких ображав позивачку та неодноразово виганяв її з будинку. В результаті цього між сторонами склалися неприязні відносини, вони не розуміють і не поважають один одного. Подружні відносини між сторонами фактично припинені і продовжувати шлюбні стосунки стало неможливим. Більш того, згідно поданих суду заяв сторонами, вони наполягають на розірванні шлюбу. При таких обставинах, суд дiйшов до висновку, що сiм’я розпалась остаточно i шлюб необхiдно розiрвати. На підставі викладеного, ст.ст.104, 105, 110, 112, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить зобов'язати [PERSON] не перешкоджати йому у спілкуванні з малолітнім сином [PERSON], [INFO], визнати порядок спілкування з дитиною, також зобов'язати відповідачку не перешкоджати йому проводити відпустку з дитиною, а також вирішувати з ним питання щодо навчання, виховання дитини та інші питання стосовно дитини. У судовому засіданні позивач позов підтримав, пояснивши, що він з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу у них є син [PERSON], [INFO]. Відповідачка перешкоджає йому у зустрічах з дитиною, не дає можливості приймати участі у вихованні сина. Також позивач вказував, що з висновком органу опіки та піклування він не згодний в частині того, що його зустрічі з дитиною повіни проводитися у присутності матері. Просив позов задовольнити. Відповідачка та її представник у судовому засіданні позов визнали частково, пояснивши, що відповідачка не перешкоджає позивачу у зустрічах з сином. Відповідачка не заперечує проти зустрічей позивача з дитиною у тому порядку, що вказаний у висновку органу опіки та піклування. Суд, вивчив матеріали справи, заслухав пояснення сторін, вважає, що позов обґрунтований, доведений та підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 20 грудня 2007 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 1006. Від шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO]. Згідно з висновком органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міськради від 24.04.2008 року, за № П-1270, було вирішено зобов'язати [PERSON] не перешкоджати [PERSON] у спілкуванні з малолітннім сином [PERSON], [INFO], а також був визначений порядок зустрічей [PERSON] з малолітнім сином: п'ятниця з 11.00 до 13.00 години, неділя з 11.00. до 13.00 години кожного тижня місяця, в присутності [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Відповідно до ч. 2, ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що позивач має право на зустрічі, спілкування та приймати участь у вихованні сина. Суд, задовольняє частково вимоги позивача, погоджуюсь з висновком органу опіки та піклування, а в іншої частині позову відмовляє, оскільки сторонам треба самим домовитися, щодо питань виховання, навчання дитини та інші питань, виходячи з інтересів дитини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-03 00:00:00

Чорноморський транспортний прокурор діючи в інтересах [PERSON], звернувся з позовом до “Чоразморшлях” про стягнення заробітної плати в розмірі 9 870 грн. та заборгованості за харчування (взамін добових) в розмірі 29 214 грн. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що позивач з 30.09.1999 р. по 13.11.2007 р. працював в “Чоразморшлях” на посаді водолаза. 13.11.2007 р. він був звільнений з “Чоразморшлях”, у зв'язку з переводом до ДП „Укртехфлот”, однак відповідач не виплатив йому заборгованість по заробітній платі та витрати на харчування взамін добових за період з квітня по грудень 2007 р. Прокурор та позивач в дане судове засідання не з'явилися, позивач надав заяву, в якій зазначав, що через знаходження його в рейсі, він не зможе бути присутнім в судовому засіданні. Також позивач зазначив, що позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, сповіщався, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи, що відповідач фактично визнав позов, про що свідчить надана ним довідка про заборгованість по заробітній платі, яка існує перед позивачем, в якої вони визнають борг, суд вважає можливим постановити рішення в даному судовому засіданні. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню на наступних підставах. Матеріалами справи встановлено, що позивач в період з 30.09.1999 р. по 13.11.2007 р. працював в “Чоразморшлях”, на посаді водолаза. 13.11.2007 р. позивач був звільнений з “Чоразморшлях”, у зв'язку з його переводом до ДП „Укртехфлот”, однак йому не була виплачена заборгованість по заробітній платі за період з квітень-грудень 2007 р. Згідно наданої довідки з Управління “Чоразморшлях” заборгованість перед позивачем по заробітній платі складає 9 870 грн., а заборгованість за харчування замість добових складає 29 214 грн. Відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується робітникам регулярно в робочі дні в строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, який не перевищує шістнадцяти календарних днів. Стаття 116 КЗпП України передбачає, що при звільнені робітника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Проаналізувавши викладене, суд вважає, що позивачу в порушення вищевказаних норм закону не була при звільненні виплачена вищезазначена заборгованість по заробітній платі та за харчування замість добових. У зв'язку з викладеним, суд вважає необхідним стягнути з “Чоразморшлях” на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в розмірі 9 870 грн. та заборгованість за харчування замість добових в розмірі 29 214 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить зобов'язати [PERSON] не перешкоджати йому у спілкуванні з малолітнім сином [PERSON],[INFO], визнати порядок спілкування з дитиною, також зобов'язати відповідачку не перешкоджати йому проводити відпустку з дитиною, а також вирішувати з ним питання щодо навчання, виховання дитини та інші питання стосовно дитини. У судовому засіданні позивач позов підтримав, пояснивши, що він з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу у них є син [PERSON],[INFO]. Відповідачка перешкоджає йому у зустрічах з дитиною, не дає можливості приймати участі у вихованні сина. Також позивач вказував, що з висновком органу опіки та піклування він не згодний в частині того, що його зустрічі з дитиною повіни проводитися у присутності матері. Просив позов задовольнити. Відповідачка та її представник у судовому засіданні позов визнали частково, пояснивши, що відповідачка не перешкоджає позивачу у зустрічах з сином. Відповідачка не заперечує проти зустрічей позивача з дитиною у тому порядку, що вказаний у висновку органу опіки та піклування. Суд, вивчив матеріали справи, заслухав пояснення сторін, вважає, що позов обґрунтований, доведений та підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 20 грудня 2007 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 1006. Від шлюбу у сторін є син [PERSON],[INFO]. Згідно з висновком органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міськради від 24.04.2008 року, за № П-1270, було вирішено зобов'язати [PERSON] не перешкоджати [PERSON] у спілкуванні з малолітннім сином [PERSON],[INFO], а також був визначений порядок зустрічей [PERSON] з малолітнім сином: п'ятниця з 11.00 до 13.00 години, неділя з 11.00. до 13.00 години кожного тижня місяця, в присутності [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Відповідно до ч. 2, ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що позивач має право на зустрічі, спілкування та приймати участь у вихованні сина. Суд, задовольняє частково вимоги позивача, погоджуюсь з висновком органу опіки та піклування, а в іншої частині позову відмовляє, оскільки сторонам треба самим домовитися, щодо питань виховання, навчання дитини та інші питань, виходячи з інтересів дитини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання договору депозиту та стягнення відсотків та пені, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 27 грудня 2007 року між ним та КС „Козацька” було укладено депозитний договір Д7 №27/12-07, відповідно до якого він зробив внесок у сумі 75 000 грн. на депозитний рахунок відповідача, який його прийняв та зобов'язався сплатити відсотки за весь термін зберігання внеску. Однак, відповідач, посилаючись на відсутність коштів, відмовляється сплатити суму відсотків за січень та лютий 2008 року, яка складає 9 369 грн. 87 коп., суму основного у розмірі 75 000 грн. та штрафні санкції 5 000 грн. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, просив позов задовольнити, стягнути з КС „Козацька” на його користь суму основного боргу у розмірі 75 000 грн.,9 369 грн. 87 коп. невиплачених відсотків, 5 000 грн. штрафних санкцій, держмито у розмірі 893 грн. 69 коп. та 30 грн. витрат на оплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання не з'явилася, про дату та час розгляду справи був повідомлен належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, 27 грудня 2007 року між [PERSON] та КС „Козацька” було укладено депозитний договір Д7 №27/12-07, відповідно до якого позивач зробив внесок у сумі 75 000 грн. на депозитний рахунок відповідача, який його прийняв та зобов'язався сплатити відсотки за весь термін зберігання внеску. Однак, відповідач, посилаючись на відсутність коштів, відмовляється сплатити суму відсотків за січень та лютий 2008 року, яка складає 9 369 грн. 87 коп., суму основного у розмірі 75 000 грн. та штрафні санкції 5 000 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно пред'являються. Усі вказані обставини є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 14 серпня 1993 року вона перебуває у шлюбі з [PERSON], від вказаного шлюбу [INFO] у неї народилася дитина [PERSON]. У дійсний час дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утримані, а відповідач по справі у добровільному порядку не бажає надавати необхідні для утримання дитини кошти. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити, стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON] аліменти у розмірі ј частини заробітку але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову та проти надання на утримання дитини коштів. Заслухавши поясненнясторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, з 14 серпня 1993 року позивачка перебуває у шлюбі з [PERSON], від вказаного шлюбу [INFO] у неї народилася дитина [PERSON]. У дійсний час дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утримані, а відповідач по справі до подання позовної заяви не бажав надавати необхідні для утримання дитини кошти. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-03 00:00:00

08.04.2008р. позивач звернувся до Приморського районного суду м.Одеси з позовом до ДП „Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів” (далі ДП „Чоразморшлях”) про стягнення заробітної плати в сумі 10 256,08 грн., вказуючи, що незважаючи на його неодноразові вимоги, відповідач не здійснює виплату належної йому заробітної плати за період з квітня по липень 2007 року, що є порушенням ст.ст.115, 116 КЗпП України. В судовому засіданні позивач підтримав позов і підтвердив викладені вище обставини. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про одержанням ним судової повістки, причину неявки свого представника суду не повідомив. Заяви відповідача про розгляд справи за відсутністю його представника до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Частиною 1 статті 115 КЗпП України визначено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно у робочі дня у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів; а частиною 1 статті 116 КЗпП України встановлено, що при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Судом установлено, що наказом ДП „Чоразморшлях” № 3к від 05.01.2007 року [PERSON] був прийнятий на роботу механіком, і наказом відповідача № 114к від 02.07.2007 року позивач був звільнений за власним бажанням по ст.38 КЗпП України. Проте всупереч вимог діючого трудового законодавства відповідач дотепер не здійснив виплату [PERSON] належної йому заробітної плати за період з квітня 2007 року по липень 2007 року в сумі 10 256,08 грн., що підтверджується наданою позивачем суду довідкою відповідача від 04.04.2008р. за № 042/171. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 102,56 грн. та витрати на ІТЗ розгляду справи в сумі 7,50 грн. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-03 00:00:00

Обґрунтовуючи свій позов до відповідача, позивач вказує, що з 2000 року між ними припинені шлюбно-сімейні відносини і сумісне проживання, а в подальшому, втративши почуття любові один до одного, вони не вживали спроб до примирення, і станом на цей час обидва вже створила нові сім'ї. Відповідач визнав позов і підтвердив викладені вище обставини. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом установлено, що 06 серпня 1993 року сторони зареєстрували шлюб в Третьому відділі РАЦСу Приморського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис № 431 ; у сторін це перший шлюб ; від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON],[INFO]. Проте шлюб сторін виявився невдалим, оскільки різниця характерів і відсутність порозуміння негативно впливали на відносини сторін. Будучи незадоволеними таким сімейним життям, сторони в 2000 році припинили шлюбно-сімейні відносини. З цього ж часу сторони проживають окремо. Втративши почуття любові та розуміючи, що вони не цікавлять один одного, сторони в подальшому не вживали спроб до примирення. Станом на цей час сторони вже створила нові сім'ї, а відповідач має намір одружитися з іншою жінкою, так як в них незабаром має народитися дитина. Виходячи з викладеного, суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і збереження їх шлюбу неможливо. Також судом установлено, що, по-перше, після припинення сторонами шлюбно-сімейних відносин і сумісного проживання, їх неповнолітній син [PERSON],[INFO], залишився проживати з матір'ю, і, по-друге, сторони досягли домовленості щодо утримання та виховання сина, а також домовилися, що дитина і в подальшому залишиться проживати з матір'ю, - і суд вважає, що таке рішення сторін відповідає інтересам сина сторін, який, в силу свого віку, більш потребує догляду з боку матері. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторонами не заявлені. На підставі викладеного і

Outcome: approved