overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом в якому вказувала, що відповідач являється батьком їх сина [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні і на утримання якого відповідач в добровільному порядку не надає допомоги. Крім того вона не працює, поскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною і згідно ст.84 СК України має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьохрічного віку. Просила суд винести рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ј частини від його заробітку до повноліття сина та ј частину заробітку на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку. В судзасіданні позивачка позов підтримала і просила задоволити її вимоги в повному об”ємі. Відповідач позов визнав частково і згідний виплачувати аліменти на утримання сина, а на утримання позивачки не згідний, поскільки, вона отримала одноразову допомогу при народжені дитини кілька тисяч, яку не принесла в сім”ю. Вислухавши доводи сторін і дослідивши матеріали справи суд рахує , що позов підлягає частковому задоволенню, поскільки, відповідач зобов”язаний виплачувати аліменти на утримання сина і дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною і в змозі їх виплачувати, так як являється працездатним і має постійну роботу, однак в меншому розмірі ніж просить позивачка, так-як вона отримує державну допомогу по догляду за дитиною та одноразову допомогу при народжені дитини. Суд вважає розумним і справедливим, виходячи з прожиткового мінімуму і отримуваних нею державних допомог, встановити розмір аліментів на утримання позивачки до досягнення сином трьохрічного віку в твердому грошовому виразі в розмірі 200 гривень щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

Позивач звернувся суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. У судовому засіданні, відповідачка, позов не визнала і суду пояснила, що не проживає разом з позивачем уже рік, так як у відповідач проживає з другою жінкою. Проти розірвання шлюбу заперечує по тій причині, що позивач у судовому засіданні говорить на неї неправду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав й суду пояснив, що в 1983 році зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають дочку, яка в цей час повнолітня. З 2001 р. він з відповідачкою не проживає і не має бажання жити разом , миритися. Вважає, що подальшому жити однією сім'єю неможливо. Категорично наполягає на розірванні шлюбу, тому що сімейні відносини між ними були припинені остаточно. Відновлення сімейних відносин вважає неможливим, просить суд розірвати шлюб з відповідачкою. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя . У судовому засіданні встановлено, що 12 квітня 1983 року сторони уклали шлюб, реєстрація якого відбулася у відділі РАГС м. Краматорська, актовий запис №421. Від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. Даний шлюб у сторін перший. Сімейні відносини між сторонами були припинені у 2007 році, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння. Сторони не проживають разом більше року. Позивач категорично не бажає миритися з відповідачкою і проживати з нею в одній квартирі. Майнових спорів немає. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини чоловіка й жінки, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, міри прийняття судом для примирення сторін, але вжиті заходи судом подружжя не примирили, вважає, що подальше загальне життя позивача й відповідача, як чоловіка й дружини і збереження їхнього шлюбу, суперечило б інтересам позивача, у зв'язку, із чим позовні вимоги варто задовольнити. У відповідності зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд виносить рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки й збереження родини суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розподілі витрат, пов'язаних з розірванням шлюбу, суд враховує матеріальне становище сторін, заяву позивача, щоб витрати покласти на нього .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

Даний позов пред”явлений з тих підстав, що за кредитним договором від 25.05.2007р. ЗАТ „ПриватБанк” надав [PERSON] кредит в сумі 5040 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.05.2008р. Проте відповідачем взяті на себе зобов”язання за договором не виконуються, в результаті чого станом на 17.03.2008 року його борг перед банком складає 7745,92 грн., з них: заборгованість по кредиту -5040 грн., 1395,87 грн.- заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, 1088,64 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 221,41 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов”язань за договором, в зв”язку з чим позивач і просить суд стянути з [PERSON] в його користь вказану суму боргу та 77,46 грн. витрат по сплаті судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, а відповідач не заперечив проти їх задоволення. Вислухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши наявні по справі докази, суд приходить до висновку про задоволення даного позову, оскільки: Відповідно до вимог ст.526, 530 ЦК України [PERSON] повинен виконувати зобов”язання належним чином відповідно до умов договору та у встановлений цим договором строк. Згідно ст.1048 ЦК України, ЗАТ “ПриватБанк”, як позикодавець, має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов”язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов”язується повернути кредит та сплатити проценти. За таких обставин, на підставі фактичних обставин та наявних матеріалів даної справи, суд вважає необхідним стягнути з відповідача заявлену позивачем суму боргу в розмірі 7745,92 грн., оскільки відповідно до умов укладеного кредитного договору, позичальник зобов”язується виконувати вимоги цього договору та в разі невиконання положень та умов позичальник несе відповідальність перед банком, яка полягає в стягненні з нього заборгованості за кредитом, заборгованості по сплаті відсотків, а також стягнути 77,46 грн. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення. Тому, на підставі ст.ст. 526, 530,1048,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

Даний позов пред”явлений з тих підстав, що за кредитним договором від 31.01.2007р. ЗАТ „ПриватБанк” надав [PERSON] кредит в сумі 2334,96 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 5,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 31.01.2008р. Проте відповідачем взяті на себе зобов”язання за договором не виконуються, в результаті чого станом на 17.03.2008 року його борг перед банком складає 2334,96 грн., з них: заборгованість по кредиту - 999 грн., 809,32 грн.- заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, 359,64 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 167 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов”язань за договором, в зв”язку з чим позивач і просить суд стянути з [PERSON] в його користь вказану суму боргу та 51 грн. витрат по сплаті судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, а відповідач до суду не з”явився, та ненадав заперечень проти задоволення даного позову. Вислухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши наявні по справі докази, суд приходить до висновку про задоволення даного позову, оскільки: Відповідно до вимог ст.526, 530 ЦК України [PERSON] повинен виконувати зобов”язання належним чином відповідно до умов договору та у встановлений цим договором строк. Згідно ст.1048 ЦК України, ЗАТ “ПриватБанк”, як позикодавець, має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов”язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов”язується повернути кредит та сплатити проценти. За таких обставин, на підставі фактичних обставин та наявних матеріалів даної справи, суд вважає необхідним стягнути з відповідача заявлену позивачем суму боргу в розмірі 2334,96 грн., оскільки відповідно до умов укладеного кредитного договору, позичальник зобов”язується виконувати вимоги цього договору та в разі невиконання положень та умов позичальник несе відповідальність перед банком, яка полягає в стягненні з нього заборгованості за кредитом, заборгованості по сплаті відсотків, а також стягнути 51 грн. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення. Тому, на підставі ст.ст. 526, 530,1048,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

Даний позов пред”явлений з тих підстав, що за кредитним договором від 28.06.2007р. ЗАТ „ПриватБанк” надав [PERSON] кредит в сумі 3903,67 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 28.06.2008р. Проте відповідачем взяті на себе зобов”язання за договором не виконуються, в результаті чого станом на 17.03.2008 року його борг перед банком складає 3903,67 грн., з них: заборгованість по кредиту - 2912,95 грн., 651,63 грн.- заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, 277,02 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 62,07 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов”язань за договором, в зв”язку з чим позивач і просить суд стянути з [PERSON] в його користь вказану суму боргу та 51 грн. витрат по сплаті судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, а відповідач до суду не з”явився, та ненадав заперечень проти задоволення даного позову. Вислухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши наявні по справі докази, суд приходить до висновку про задоволення даного позову, оскільки: Відповідно до вимог ст.526, 530 ЦК України [PERSON] повинен виконувати зобов”язання належним чином відповідно до умов договору та у встановлений цим договором строк. Згідно ст.1048 ЦК України, ЗАТ “ПриватБанк”, як позикодавець, має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов”язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов”язується повернути кредит та сплатити проценти. За таких обставин, на підставі фактичних обставин та наявних матеріалів даної справи, суд вважає необхідним стягнути з відповідача заявлену позивачем суму боргу в розмірі 3903,67 грн., оскільки відповідно до умов укладеного кредитного договору, позичальник зобов”язується виконувати вимоги цього договору та в разі невиконання положень та умов позичальник несе відповідальність перед банком, яка полягає в стягненні з нього заборгованості за кредитом, заборгованості по сплаті відсотків, а також стягнути 51 грн. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення. Тому, на підставі ст.ст. 526, 530,1048,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

Даний позов пред”явлений з тих підстав, що за кредитним договором від 19.04.2007р. ЗАТ „ПриватБанк” надав [PERSON] кредит в сумі 1902,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18.04.2008р. Проте відповідачем взяті на себе зобов”язання за договором не виконуються, в результаті чого станом на 17.03.2008 року його борг перед банком складає 4094,81 грн., з них: заборгованість по кредиту - 1902 грн., 1438,26 грн.- заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, 511,80 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 242,75 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов”язань за договором, в зв”язку з чим позивач і просить суд стянути з [PERSON] в його користь вказану суму боргу та 51 грн. витрат по сплаті судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, а відповідач до суду не з”явився, та ненадав заперечень проти задоволення даного позову. Вислухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши наявні по справі докази, суд приходить до висновку про задоволення даного позову, оскільки: Відповідно до вимог ст.526, 530 ЦК України [PERSON] повинен виконувати зобов”язання належним чином відповідно до умов договору та у встановлений цим договором строк. Згідно ст.1048 ЦК України, ЗАТ “ПриватБанк”, як позикодавець, має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов”язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов”язується повернути кредит та сплатити проценти. За таких обставин, на підставі фактичних обставин та наявних матеріалів даної справи, суд вважає необхідним стягнути з відповідача заявлену позивачем суму боргу в розмірі 4094,81 грн., оскільки відповідно до умов укладеного кредитного договору, позичальник зобов”язується виконувати вимоги цього договору та в разі невиконання положень та умов позичальник несе відповідальність перед банком, яка полягає в стягненні з нього заборгованості за кредитом, заборгованості по сплаті відсотків, а також стягнути 51 грн. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення. Тому, на підставі ст.ст. 526, 530,1048,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

ВАТ „Чернігівгаз” в особі Прилуцького УГГ в своїй позовній заяві вказує, що [PERSON]згідно особового рахунку [NUMBER] відкритого Прилуцьким УГГ, являється споживачем природного газу в житловому приміщенні за адресою [ADDRESS], але внаслідок несвоєчасної плати за природний газ утворилася заборгованість у сумі 267 грн. 17 коп., яку позивач і просить суд стягнути з відповідача. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, відповідач такі вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення з наведених позивачем підстав. За таких обставин позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач дійсно не проводив оплати за природний газ, внаслідок чого він заборгував ВАТ „Чернігівгаз” 267 грн. 17 коп., що підтверджується розрахунком (а.с. 4), які і підлягають стягненню з відповідача в користь ВАТ „Чернігівгаз”. Задовольняючи таким чином позовні вимоги суд вважає необхідним стягнути з відповідача в користь позивача судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України. Тому, виходячи з вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якої просила суд встановити що свідоцтво про право власності на житло №744 від 13 травня 1994 р., яке видане Шахтоуправлінням „Луганське” в/о „Луганськвугілля” с. Ювілейне, м. Луганська, на квартиру яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 67,51 м&sup2;, належить [PERSON]. Заявник у судове засідання не з'явилася представила заяву в якої просила справу слухати за її відсутністю, підтримала заявлені позовні вимоги. В судове засідання представник зацікавленої особи Шостої Луганської державної нотаріальної контори не з`явився, згоден на розгляд справи за їх відсутністю. Судом встановлено, що [PERSON]померла [INFO]р. (а.с. 6), яка згідно свідоцтва про народження ІІ-АВ №312168, виданого 29 червня 1971 р. Лозовською с/радою, Славяносербського району, є матер'ю заявника (а.с. 8). При оформлені документів на вступ у спадок було встановлено, що у свідоцтві про право власності на житло № 744 від 13 травня 1994 р., яке видане Шахтоуправлінням „Луганське” в/о „Луганськвугілля” с. Ювілейне, м. Луганська, ім'я Лілія помилково вказане як Лідія (а.с. 5). Згідно витягу №17034835 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, видане міським комунальним підприємством БТІ м. Луганська, вказано [PERSON](а.с. 9). Встановлення данного факту зявнику необхідно для прийняття спадщіни після смерті її матері [PERSON] Іншим шляхом встановити даний факт не можливо. Згідно ст. 256 ч. 1 п. 6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документа особі, прізвище, ім я, по батькові, місце та час народження якого, зазначені в документі, не відповідають з прізвищем, ім ям, по батькові, місцем та часом народження цієї особи, зазначеними в свідотстві про народження чи паспорті. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

До Краматорського міського суду надійшла позовна заява [PERSON]до Краматорської міської Ради про визнання права власності на самочинне будівництво. Позивач в позовній заяві обґрунтував свої вимоги тим, що він є власником домоволодіння [ADDRESS], разом з надвірними будівлями - сараєм з підвалом, вбиральнею, парканами. Згодом ним було скоєно реконструкцію будинку. Реєстрація права власності на самочинно збудовані будови не провадилася. Це змушує його звертатися до суду. Просив визнати за ним право власності на самочинне будівництво - житлову прибудову «А1», сараїв «Б-Д-Ж», лазні «Е», що розташовані по [ADDRESS]. Позивач у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву з проханням справу розглянути без його участі і просив задовольнити позов. Представник відповідача [PERSON]. у судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву з проханням справу розглянути без її участі, позов визнала повністю та не заперечила проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно договору купівлі продажу від 20.03.1996 року жилий будинок по[ADDRESS]належить на праві приватної власності Вороні В.Л. /а.с.20/ Як вбачається з висновку Управління архітектури та містобудівництва від 22.02.2008 року житлова прибудова «А1», сараї «Б-Д-Ж», лазні «Е», що розташовані по [ADDRESS] побудовані без грубих порушень будівельних норм. /а.с.5/ Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивачка правомірно придбала право власності на нерухоме майно і визнання права власності на нерухоме майно не порушує права інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

05.03.2008 року позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з 10.08.2002 року знаходиться зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, від шлюбу з відповідачем має дочку [PERSON], [INFO] народження, що проживає з нею й перебуває на її утриманні. Відповідач на утримання дочки в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, однак має таку можливість. Інших утримань по аліментам з нього не проводиться. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON]в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. і до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про слухання справи в її відсутність, надала до суду заяву про уточнення позовних вимог та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON]в твердій грошовій сумі в розмірі 250 грн. щомісяця та до повноліття дитини. Відповідач в судове засідання також не з'явився, надав суду заяву про слухання справи в його відсутності, уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 Сімейного кодексу України, за рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в долі від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Позов підтверджується: копіями свідоцтва про одруження, про народження дитини. У судовому засіданні встановлено, що відповідач, будучи батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO] народження, у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, хоча має таку можливість. Таким чином, вимоги позивачки про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 250 грн. щомісячно на утримання дочки є законними і підлягають задоволенню. Крім того, з відповідача слід стягнути витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 30 грн. та судовий збір в сумі 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що сторони перебували у шлюбі, від у є неповнолітній син [PERSON], [INFO] року народження, який проживає разом із позивачкою. Відповідач ухиляється від обов'язку по утриманню дитини, хоча має дохід, тому позивачка звернулася з позовом до суду та просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримали свої позовні вимоги, пославшись на обставини, викладені вище. Відповідач повторно до судового засідання не з'явився, хоча про день, час те місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Позивачка не заперечила щодо заочного розгляду справи у відсутність відповідача. За таких обставин на підставі ст. 224 ЦПК України суд розглядає справу у відсутність відповідача, оскільки наявних в справі матеріалів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін. Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виниклі правовідносини між сторонами регулюються ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] ро розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що 29 січня 1994 року у Вінницькому міськвідділі ЗАГС сторони зареєстрували шлюб, актовий запис[NUMBER]Від даного шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON] [INFO]народження. Однак, сімейне життя між сторонами не склалося через те, що у сторін різні характери та погляди на життя, через що в сім'ї постійно виникають сварки, скандали. В судовому засіданні позивач підтримав свій позов повністю. Відповідач в судовому засіданні позов визнала. Враховуючи наведене та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сім'я фактично розпалася, існує формально, сторони тривалий час разом не проживають, на примирення не погоджуються і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі викладеного та

Outcome: approved