Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Вимоги мотивував тим, що з 29 вересня 2005 р. в судовому порядку був поновлений на роботі згідно наказу по ТОВ „Нафтозахист” №1 віж 29.09. 2005 року у відповідача на посаді начальника відділу безпеки філії „Нафтозахист-Схід” ТОВ „Нафтозахист”. Проте відповідач ігнорує його поновлення на роботі, не організовує його роботу, відтак має місце простой. Відповідач не виплатив нараховану заробітну плату та заробітну плату за час простою підприємства. Крім того, відповідач не нараховує та не сплачує страхові внески на обов'язкове державне пенсійне страхування, чим грубо порушує його право на державне пенсійне забезпечення. З огляду на зазначене просив стягнути з відповідача 12289 грн. 28 коп.заборгованість з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за вересень-грудень 2005 року, заробітну плату за час простою філії „Нафтозахист-Схід” ТОВ „Нафтозахист” та ТОВ „Нафтозахист” з 1 січня 2006 року по 29 лютого 2008 року в розмірі 45 933 грн. 33 коп. та зобов'язати відповідача сплатити до пенсійного фонду страхові внески з заробітної плати в сумі 38929 грн. 91 коп.. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, суду пояснив обставини викладені в позовній заяві. Він просив провести заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Ніяких документів, які б підтверджували поважність причини його неявки, чи заяви про відкладення розгляду справи, до суду не надійшло. Тому суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, пояснила, що у відповідача відсутня заборгованості по внесках на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відповідач при нарахуванні заробітної плати повинен сплачувати внески до пенсійного фонду. Суд вислухавши представника позивача, представника третьої особи, дослідивши докази по справі, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що наказом по ТОВ “Нафтозахист” № 1 від 29 вересня 2005р. позивач був поновлений на посаді начальника відділу безпеки філії „Нафтозахист-Схід” ТОВ „Нафтозахист”. Наказ було видано ліквідатором відповідача арбітражним керуючим [PERSON] на підставі рішення Роменського міськрайонного суду від 20 грудня 2004 року (а.с.7, 19). Відповідно до табелів обліку використання робочого часу та відомостей по нарахуванню заробітної плати за період вересень - грудень 2005р. позивачеві нарахована заробітна плата: вересень- 240 грн. 90 коп, жовтнень - 5173 грн. 80 коп., листопад 4577 грн. 20 коп, грудень - 4577 грн. 20 коп, видано в рахунок заробітної плати 2279 грн. 82 коп.. Всього заборгованість з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати становить 12 289 грн. 28 коп. (а.с.9-18). 20 грудня 2005р. постановою Вищого господарського суду повноваження ліквідатора відповідача арбітражного керуючого [PERSON] були припинені та відновлені повноваження виконавчого органу відповідача. (а.с. 30-32). Проте відповідач ігнорував факт поновлення на посаді позивача, його роботу не організував, незважаючи на те, що позивач продовжує приходити на роботу за адресою [ADDRESS], де працював до звільнення. Викладені обставини відповідач не спростував. З трудової книжки позивача вбачається, що з часу поновлення на роботі інші записи про роботу відсутні (а.с .8). Починаючи з січня 2006р. по 29 лютого 2008р. час простою становить 26 місяців, тарифна ставка відповідно до відомостей по нарахуванню заробітної плати - 2650 грн., тому оплата часу простою становить : 2650 грн 00 коп х 26 місяців х 2/3 = 45933 грн. 33 коп. Загальна сума заборогованості по заробітній плати, оплаті за час простою становить: 12289 грн. 28 коп. + 45933 грн. 33 коп. = 58222 грн. 61 коп. Рішенням Роменського міськрайонного суду від 20 грудня 2004р. з відповідача на користь позивача стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу 35405 грн.. (а.с.19- 20) Рішенням Роменського міськрайонного суду від 20 листопада 2006 р. з відповідача на користь позивача стягнуто середній заробіток за час затримки виконання рішення цього ж суду від 20 грудня 2004р. про поновлення на роботі в розмірі 24618 грн. 60 коп. (а.с. 21-22) За період з 20 грудня 2004р. до 29 лютого 2008р. відповідач не нарахував і не сплатив страхові внески на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі, яка заявлена позивачем: (279 грн. 82 коп.+58222 грн. 61 коп. + 35405 грн. + 24618 грн. 60 коп.) 32,3% = 38929 грн. 91 коп. Наведені факти свідчать, що між сторонами склалися трудові правовідносини з приводу оплати часу простою, які регулюються ст. 113 КЗпП України та з приводу сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, які регулюються ст .16 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”, ст.. 4 Закону України „ Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування”. Судом встановлено, що за період з січня 2006р. по 29 лютого 2008р. простой мав місце не з вини позивача, а тому відповідач зобов'язаний оплатити позивачеві час простою в порядку, визначеному ст. 113 КЗпП України суму, яка згідно розрахунку, проведеного судом становить 45933 грн. 33 коп. Оскільки позивачеві залишилася не виплаченою нарахована по відомостях заробітної плати сума 12289 грн. 28 коп., то вона підлягає стягненню з відповідача. Суд вважає, що підлягають задоволенню і вимоги позивача щодо сплати відповідачем за період з грудня 2004р. по 29 лютого 2008р. страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до пенсійного фонду в сумі 38929 грн. 91 коп. Такий висновок суду ґрунтується на положеннях ст .16 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” та ст.. 4 Закону України „ Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування”.. Витрати по справі в силу вимог ст. 89 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На основі викладеного та

Outcome: approved