Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] просить визнати недійсним договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] укладений 12 листопада 2007 року між ним і [PERSON] Вимоги мотивує тим, що даний договір купівлі - продажі є фіктивним, оскільки грошей за продаж квартири він не одержував, уклав договір у зв'язку з тим, що є громадянином Росії і не міг претендувати на отримання на території України безкоштовно у власність земельної ділянки для обслуговування своєї нерухомості, а сім'я [PERSON]є громадянами України, з якими в нього склалися дружні, довірчі відносини. Вони домовилися, що після укладення фіктивного договору, відповідачка приватизує земельну ділянку під будинком, а потім будинок разом із землею переоформить знову на нього. Після цього він також мав намір купити другу половину будинку у [PERSON], з яким уклав письмову угоду. Уклавши договір з відповідачкою, він передав її чоловіку гроші на оформлення права власності на землю і виїхав по своєму постійному місцю проживання, в місто Москву. Ніяких особистих речей з квартири він не вивозив, ключі від неї відповідачці не передавав. [PERSON], в свою чергу, квартирою ніколи не користувалася, вимог про її звільнення до нього не пред'являла. Після цього він декілька разів перераховував [PERSON]гроші на оформлення земельної ділянки, але через деякий час йому стало відомо, що ніяких дій по приватизації землі відповідачка і її чоловік не здійснюють. На його претензії з даного приводу йому відповіли, що вони є законними власниками квартири, і повертати йому його власність не збираються. Відповідачка [PERSON] і її представник - [PERSON]. позовні вимоги не визнали, стверджують, що заплатили [PERSON]у гроші за придбану спірну квартиру в сумі 120000 доларів США, а придбали вони її не з метою проживання, а для перепродажу. Мотиви звернення [PERSON] а до суду з даним позовом мотивують тим, що в даний час ціни на нерухомість в смт. Гурзуф зросли і позивач вважає, що продав їм квартиру дуже дешево. Третя особа державний нотаріус Шедько Л.К. просила суд ухвалити рішення на свій розсуд. Відповідачка [PERSON] пред'явила в суд зустрічну позовну заяву, в якій просить усунути їй перешкоди в користуванні і розпорядженні належною квартирою [ADDRESS] шляхом вивозу з неї домашньої обстановки, що належить [PERSON]у у вигляді двох ліжок, дивана, кухонного гарнітура, платтяної шафи, серванта, двох столів і стільців, холодильника, телевізора, пральної машина і іншого майна. Вимоги мотивує тим, що вони придбали у [PERSON] квартиру і за його проханням погодилися на деякий час залишити в ній його домашню обстановку, доки він не придбає іншу квартиру, в яку зможе все перевезти. Проте враховуючи, що в даний час [PERSON] посилається на даний факт, як на доказ фіктивності укладеної між ними угоди, вона просить суд усунути їй, як власнику, перешкоди в користуванні квартирою шляхом її звільнення від чужих речей. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] позовні вимоги не визнав, оскільки вважає, що договір є фіктивним і наміру вивозити свої особисті речі з квартири в нього ніколи не було і не має. Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, а в позові [PERSON]слід відмовити. Судом встановлено, що [PERSON] є громадянином Росії. Спірна квартира [ADDRESS] належала йому на підставі договору дарування квартири від 18 березня 2003 року (а.с. 7-8). 12 листопада 2007 року між [PERSON] і [PERSON] був укладений договір купівлі - продажу вищезгаданої квартири (а.с. 6, 32). Згідно п. 5 ст. 203 ЦК України, правочин повинен бути направлений на реальне настання правових наслідків, обумовлених ним. Стаття 234 ЦК України свідчить про те, що правочин, вчинений без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином, є фіктивним. Разом з тим, після укладення 12 листопада 2007 року договору купівлі - продажу, позивач домашню обстановку і свої речі із спірної квартири не вивозив. Дана обставина не оспорюється сторонами і підтверджується фактом пред'явлення [PERSON]позову до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом її звільнення від речей. Крім того, як стверджує [PERSON]в своєму зустрічному позові, у [PERSON] також залишився ключ від вхідних дверей в квартиру. Сама [PERSON]після укладення договору купівлі - продажі спроб вступити в права володіння квартирою: вселитися в квартиру або зареєструватися в ній, яким-небудь іншим чином проявити своє право володіння і розпорядження квартирою не вчиняла. Позивач стверджує, що договір купівлі - продажу з [PERSON]є фіктивним, був ним укладений з метою приватизації земельної ділянки, для обслуговування будинку, в якому розташована квартира, оскільки сам він цього зробити не міг, тому що є громадянином Росії. Дана обставина підтверджується письмовою розпискою, укладеною між [PERSON]. (чоловіком відповідачки) і [PERSON] від 22 січня 2005 року, згідно якої [PERSON]одержав від позивача 1000 доларів США у якості юридичного супроводу процесу приватизації земельної ділянки і розробки проекту (а.с. 25). [PERSON]факт написання розписки і отримання грошей в судовому засіданні не заперечував. Також [PERSON] пояснив в судовому засіданні, що в 2005 році він дійсно мав намір укласти з [PERSON] фіктивний договір купівлі - продажу квартири, проте позивач хотів також придбати квартиру у іншого власника будинку - [PERSON] і коли останній відмовився продавати [PERSON]у свою квартиру, а також відмовився брати участь в приватизації земельної ділянки, вони теж передумали укладати фіктивний договір. Після цього, оскільки [PERSON] не зміг купити другу частину будинку, він вирішив продати і свою квартиру, а [PERSON]вирішили її купити, оскільки вважають, що потім зможуть продати її дорожче ніж придбали. Разом з тим, дані пояснення представника відповідача частково спростовуються показаннями свідка [PERSON], який пояснив суду, що він дійсно мав намір продати свою квартиру, яка є другою половиною будинку, - [PERSON] (перша половина будинку належала [PERSON]), і між ними письмово був укладений договір - угода, але він ніколи не відмовлявся від своїх намірів і не заперечує продати йому свою квартиру і зараз. Більш того, свідок [PERSON] пояснив, що він хотів оформити у власність земельну ділянку, вони з [PERSON] займалися його приватизацією, проте їм в цьому було відмовлено, оскільки [PERSON] є громадянином Росії. При цьому[PERSON] або його дружина з приводу оформлення приватизації земельної ділянки до нього не зверталися і ні про яку відмову від приватизації він їм не заявляв. Про те, що власником спірної квартири, яка також є половиною всього їх будинку, в листопаді 2007 року стала [PERSON], йому взагалі відомо не було, оскільки там він її ніколи не бачив. Показання свідка [PERSON] і позивача [PERSON] підтверджуються письмовим договором - угодою про намір укласти договір купівлі - продажу другої половини будинку із земельною ділянкою за адресою:[ADDRESS] (а.с. 24). У судовому засіданні також була допитана свідок [PERSON] яка пояснила суду, що була присутня при розмові між [PERSON] і [PERSON], коли вони обговорювали свої наміри укласти фіктивний договір купівлі - продажу спірної квартири з подальшим оформленням [PERSON]на себе земельної ділянки, які та в подальшому повинна була передати назад у власність[PERSON] Не вірити названим свідкам у суду немає підстав, оскільки ні в дружніх, ні в неприязних відносинах ні з ким із сторін вони не знаходяться. Відповідачка [PERSON]і її представник, в свою чергу, стверджують, що заплатили [PERSON] за придбану квартиру 120000 доларів США. При цьому частина грошей в сумі понад 90 000 доларів США в них була в наявності, а частину вони узяли у позику, що підтверджують письмовими розписками. Разом з тим, суд вважає, що дані твердження відповідачки і її представника спростовуються матеріалами справи. По-перше, згідно з угодою купівлі - продажу від 12 листопада 2007 року, спірна квартира була оцінена сторонами в 17000 гривень (а.с. 6). Дана вартість є значно нижче ринкової, але ніяких письмових доказів того, що [PERSON]була передана [PERSON] ця сума або, як вона стверджує, - 120000 доларів США, ними суду не представлено. Що стосується письмових боргових розписок, що є в справі, на певні суми, то суд ставить їх під сумнів. У розписках: від 09.11.2007 року між[PERSON]. і [PERSON]. на суму 4000 доларів США; від 10.11.2007 року між [PERSON] і [PERSON] на суму 7000 доларів США вказано, що узяті в борг гроші будуть повернені позичальниками після продажу квартири [ADDRESS],, що належить їм (а.с. 36, 38). Разом з тим, під час складання розписок, спірна квартира [PERSON]ще не належала. Що стосується боргової розписки між [PERSON]. і [PERSON]. на суму 3000 доларів США, то вона взагалі датована 10 листопада 2008 року, тобто через рік після укладення договору купівлі - продажу спірної квартири (а.с. 37). Таким чином, все перераховане свідчить про те, що подані як докази розписки були складені вже після укладення договору купівлі - продажі і вказані в них суми не мають відношення до придбання [PERSON]спірної нерухомості. Як пояснили допитані в судовому засіданні у якості свідків [PERSON] і [PERSON]., вони знаходяться в багаторічних дружніх відносинах з [PERSON]., а свідок [PERSON] є кумою [PERSON], у зв'язку з чим суд оцінює їх пояснення про надання у позику відповідачці і її чоловіку певних сум під придбання спірної квартири критично. Крім того, сторони в суді пояснили, що незадовго до укладення спірного договору купівлі - продажу,[PERSON] узяв у позивача в борг близько 3000 доларів США на придбання автомобіля, тобто той факт, що через невеликий проміжок часу, 12 листопада 2007 року у [PERSON]вже було в наявності понад 90 тисячі доларів - сумнівний. Таким чином, суд вважає, що оспорюваний договір купівлі - продажі квартири [ADDRESS] має всі ознаки фіктивного правочину: [PERSON]не передавала [PERSON] гроші за нібито придбане нею майно, не вступала в права власника спірного майна, а тому даний договір, як фіктивний, слід визнати недійсним і повернути сторони до первісного стану. Оскільки позов[PERSON] підлягає задоволенню, в позові [PERSON]про усунення перешкод в користуванні власністю слід відмовити, оскільки її позов є похідним від позову [PERSON] і в даний час в неї відсутні правові підстави для звернення до суду із заявленими нею вимогами. На підставі викладеного,

Outcome: approved