Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду 14 березня 2008 року з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на дитину та призначення опікуном над онуком, посилаючись на те, що 25 лютого 2008 року рішенням Лозівської міської ради №48 позивачка була призначена опікуном над неповнолітнім онуком - [PERSON], [INFO] та над його майном. Онук проживає разом із [PERSON] [ADDRESS]. Шлюбні відносини батьки дитини не підтримували, батько помер. Мати дитини - відповідачка по справі, не проживає разом з дитиною та позивачкою, хоча зареєстрована за вищезазначеною адресою, злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по піклуванню, лікуванню, вихованню своєї дитини, фінансової підтримки, чим ставить під загрозу фізичне та психічне здоров'я сина, духовний та моральний розвиток. Позивачка зазначає, що для онука вона створила належні умови для виховання, утримує та піклується про нього, що відповідає інтересам дитини. Позивачці не відомо, які доходи отримує відповідачка, а також регулярність їх отримання. У зв'язку з викладеним позивачка звернулась до суду і прохає позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO], стягнути з неї аліменти на утримання дитини, у твердій грошовій сумі у розмірі 300 гривень, щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини, а також прохає визначити місце проживання дитини [ADDRESS], де мешкає позивачка. У судовому засіданні позивач підтримала вимоги позовної заяви та пояснила, що [INFO] її донька - відповідач по справі, народила хлопчика, [PERSON], на третій день після народження, 30 березня 2007 року, останнього було направлено на лікування, оскільки дитина мала серйозне ураження нервової та серцево-судинної системи. Підтвердила, що, дійсно, відповідачка вихованням сина не займається і взагалі майже ніяких стосунків з ним не підтримує з того часу, як дитині виповнилось три місяці. Дитина постійно мешкає з нею, знаходиться повністю на її утриманні. Батько [PERSON], відомості про якого були занесені до свідоцтва про народження хлопчика на підставі ст. 135 Сімейного Кодексу України - [PERSON], помер ще у 1993 році. Зазначила, що вона з онуком мешкає в однокімнатній квартирі комунальної власності [ADDRESS], в якій створені всі необхідні житлово-побутові умови для нормального фізичного та психічного розвитку дитини. [PERSON] являться пенсіонеркою за віком, отримує пенсію у розмірі 493,73 гривень на місяць. Зазначила, що згідно з медичним висновком, за станом здоров'я вона може бути опікуном малолітнього онука. На підставі викладеного позивачка прохала позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO], стягнути з неї аліменти на утримання дитини, у твердій грошовій сумі у розмірі 300 гривень, щомісяця, а також прохала визначити місце проживання дитини [ADDRESS]. У судовому засіданні 16 квітня 2008 року, позивачем було подано уточнення о позовної заяви, якою вона прохала стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1\4 частини всіх видів заробітку (доходу відповідача) починаючи з дня звернення позивачем до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач - [PERSON], у судове засідання не з'явилась, тоді як про день, час та місце слухання справи судом повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка про отримання нею судової повістки в дане судове засідання. Крім того, у матеріалах справи міститься її заява, в якій остання зазначає, що з позовними вимогами вона ознайомлена та не заперечує проти того, щоб її було позбавлено батьківських прав по відношенню до малолітнього сина - [PERSON], [INFO], щоб з неї були стягнуті аліменти на утримання хлопчика, а також не заперечувала, щоб опікуном над її сином було призначено її мати - [PERSON]. Окрім зазначеного, у своїй заяві [PERSON] зазначила, що з'явитися у судове засідання не зможе та прохала розглянути дану справу за її відсутності. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Третьою особою - виконавчим комітетом Лозівської міської ради Харківської області як органу опіки та піклування, не забезпечено явку свого представника, однак в матеріалах справи, наявна розписка про отримання ними судової повістки в дане судове засідання. Проте, у минулому судовому засіданні - 16 квітня 2008 року, представник наполягала на задоволенні позовних вимог, пояснила, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо свого малолітнього сина - [PERSON]. Останній мешкає з бабусею, позивачкою по справі, знаходиться повністю на її утримання, яка створила всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини. Мати не цікавиться життям та станом здоров'я хлопчика. При бесіді з відповідачкою, остання підтвердила, що свідомо не виконує батьківські обов'язки по відношенню до сина [PERSON]. Після попередження служби у справах дітей, [PERSON] відношення до сина та свій спосіб життя не змінила. Третьою особою службою у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області, також не забезпечено явку свого представника, тоді як про день. час та місце повідомлені своєчасно та належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки в судове засідання на 29 квітня 2008 року. Однак, у минулих судових засіданнях, представником третьої особи позов підтримано. При цьому представник третьої особи пояснила, що, дійсно позивач створила всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини. За медичним висновком [PERSON] може бути опікуном свого онука, якого виховує з дня його народження. Тому в інтересах дитини просила суд позов задовольнити. Прокурор у судових дебатах, також вважав за необхідне позов позивача задовольнити. При визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідач по справі - [PERSON], є матір'ю, а - [PERSON], є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження (а. с.№ 5). Батько дитини - помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.№35). Мати відповідача, бабуся малолітнього [PERSON], [PERSON], [INFO], згідно висновку про стан здоров'я громадянина може виконувати обов'язки опікуна малолітньої дитини (а. с.№ 33). [PERSON] являється пенсіонеркою, отримує пенсію, яка з серпня 2007 року по січень 2008 року склала 2 873,17 гривень, що підтверджується копією відповідної довідки (а.с.№ 34). Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї [PERSON] достовірно встановленою, що [PERSON] та її онук - [PERSON], проживають в однокімнатній квартирі комунальної форми власності. Для дитини створені всі необхідні житлово-побутові умови для нормального фізичного та психічного розвитку. Санітарний стан приміщення добрий. Вихованням та утриманням [PERSON] займається бабуся, джерелом доходу сім'ї є пенсія останньої. Згідно висновку виконавчого комітету Лозівської міської ради, як органу опіки та піклування, щодо доцільності позбавлення батьківських прав, громадянка [PERSON], [INFO], малолітнім сином - [PERSON], не цікавиться, не приділяє йому батьківської уваги та турботи, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Вихованням та утриманням [PERSON] займається його бабуся, [PERSON], яка належним чином займається вихованням та розвитком онука [PERSON], здійснює догляд за ним, піклується та лікує під час хвороби. У своєму висновку виконавчий комітет Лозівської міської ради, як орган опіки та піклування, зазначив, що за доцільне позбавити батьківських прав за ухиляння від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, громадянку [PERSON] відносно [PERSON], [INFO] (а.с.№ 15). У судовому засіданні 16 квітня 2008 року, в якості свідків по справі було допитано [PERSON], (а.с.№51), [PERSON] (а.с.№52), [PERSON] (а.с.№53), кожна з яких повідомила, що сім»ю позивача та відповідача знають, однак позивача можуть охарактеризувати лише з позитивної сторони, тоді як відповідача, лише негативно, оскільки, остання не займається ні вихованням ні забезпеченням своєї дитини, не приймає учать у його вихованні. Всі турботи з виховання та матеріального розвитку її дитини, взяла на себе позивач. Оскільки, свідки попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень та принесли присягу свідка, та враховуючи те, що свідчення свідків не були спростовані у судовому засіданні, у суду не має підстав не довіряти їх свідченням. Необхідно зазначити, що відповідно до висновку служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області, про можливість виконувати обов'язки опікуна (піклувальника) [PERSON], остання являється вдовою, має досвід виховання дітей, судимостей не має. Має середню спеціальну освіту, пенсіонерка за віком, отримує пенсію. [PERSON], мешкає в однокімнатній квартирі комунальної власності [ADDRESS]. У квартирі створені відповідно житлово-побутові умови. Квартира облаштовано меблями, предметами побуту. Згідно з медичним висновком громадянка [PERSON] здорова, за станом здоров'я можу бути опікуном малолітнього онука. Бабуся має бажання займатися вихованням, утриманням онука, його розвитком, навчанням, захистом прав та інтересів. Отже, [PERSON] може бути призначена опікуном над онуком - [PERSON], та над його майном, що буде відповідати інтересам малолітнього (а.с.№16). У судовому засіданні, достовірно встановлено, що [PERSON] свідомо не виконувала своїх батьківських обов'язків по відношенню до свого сина - [PERSON], [INFO]. Виходячи з вищевикладеного, суд встановив, що своїми діями відповідачка порушує зобов'язання, закріплені в статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, а саме: Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Такий обов'язок закріплений і в ст.180 Сімейного Кодексу України. Принцип № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402 зазначено, що «Кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону вказано, що «Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.» Згідно статті №12 цього Закону вказано, що «Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов*язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров»я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці». Статтею 15 Закону встановлено, що «Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею». Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлені підстави позбавлення батьківських прав, а саме п.2 ч.1 - ухиляння від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов'язку - виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено виходячи з поведінки відповідача, не дивлячись на те, що вона має задовільний стан здоров'я, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває (а.с.№88, 89), перешкод у спілкуванні з сином їй ніхто не чинив і не чинить, у тривалому відрядженні не знаходилася. Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах дитини, суд вважає можливим задовольнити позов позивача і позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 243 СК України, опіка та піклування встановлюються над дітьми, які залишилися без батьківського піклування. Згідно ст.244 СК України піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначені дитині піклувальника враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Враховуючи те, що [PERSON] не заперечує проти того, щоб вона була призначена опікуном над [PERSON], що вона характеризується позитивно, добре ставиться до онука і займалася його вихованням з самого його народження, та вивчивши особу [PERSON], суд вважає можливим - призначити [PERSON] опікуном над [PERSON], [INFO]. У відповідності до ч.2 ст.166 СК України, «Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини». Статтею 180 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 02 жовтня 2007 року. Суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на утримання сина [PERSON] у розмірі 1\4 частини від всіх видів заробітку (прибутку) відповідача, однак не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 14 березня 2008 року і до досягнення сином повноліття, на користь [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, та враховуючи те, що при подачі даного позову до суду, позивачкою були сплачені витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у Лозівському міськрайонному суді Харківської області у розмірі 07 грн. 50 коп., сплачений, але не у повному обсязі, судовий збір у сумі 08,50 гривень, а також враховуючи те, що позивачка не наполягала на стягнення сплачених нею судових витрат з відповідачки, суд стягує з [PERSON], на користь держави недоплачений судовий збір у розмірі 42,50 гривень. Суд роз'яснює відповідачці - [PERSON], що відповідно до ст.168 СК України «Мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав». На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved