overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

Рішенням Красногвардійського районного суду АР Крим від 20 травня 2008 року, ухваленого у справі за позовом [PERSON]. до Амурської сільської ради Красногвардійського району АР Крим про визнання за його померлою матір'ю [PERSON]. права власності на &frac12; частину домоволодіння, розташованого за адресою: АР Крим, [ADDRESS]., позов [PERSON]. задоволено та визнано право власності на &frac12; частину домоволодіння № [ADDRESS]АР Крим, яке складається з квартири № 2 та господарської будови уборної, за [PERSON], яка померла [INFO]року. Позивач звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у вказаній справі у зв'язку з тим, що у рішенні не зазначені інші надвірні будови, а саме: 2 сараї, льох та &frac12; частина огородження. У судове засідання позивач та представник відповідача не з'явилися, надали суду заяви про слухання справи за їх відсутності, позивач наполягав на задоволенні заяви, відповідач не заперечував. Неявка сторін у судове засідання не перешкоджає розглядові питання щодо винесення додаткового рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до п.4 ч.1 ст.215 ЦПК України у резолютивній частині рішення повинні бути зазначені висновки суду по суті позовних вимог. З тексту рішення Красногвардійського районного суду АР Крим 20 травня 2008 року вбачається, що позивач просив визнати за його померлою матір'ю [PERSON]. право власності на &frac12; частину домоволодіння № [ADDRESS]АР Крим, яке складається з квартири № 2: жилої кімнати площею 20,2 м2 (літери 2-3), кухні площею 7,6 м2 (літери 2-1), передньої площею 7,5 м2 (літери 2-2), веранди площею 12,5 м2 (літера І), які розташовані у жилому будинку (літера А), а також крім будинку відносяться зазначені на плані: сарай (літера В), сарай (літера И), погреб (літера К), вбиральня (літера З) та &frac12; частина огородження (літера 1-19). Проте у резолютивній частині рішення вказані приміщення не зазначені. У відповідності до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалося у зв&acute;язку з тим, що відповідач поїхав жити до іншої жінки у м. Симферополь. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. народження. Шлюбні відносини не підтримують з 24.09.2007р. Просила шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги, пояснила, що відповідач їй зраджував, навіть один раз вдарив, тому не проживають разом з вересня 2007 року. Відповідач проживає з іншою жінкою. Подальше життя та збереження шлюбу не можливе. Просила шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з&acute;явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень суду не надав. У відповідності до ч.4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 18.03.1995р. серії [NUMBER], видно, що шлюб укладено між [PERSON]та [PERSON], у зв`язку з чим [INFO] змінила прізвище на [INFO]( а.с. - 5). Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO]року народження, видно, що його батьки - сторони у справі (а.с. 4). Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути поданий одним із подружжям. Згідно ст. 112 СК України суд встановлює фактичні взаімовідносини сторін, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, а також інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне життя подружжя неможливе, так як подружжя не підтримують шлюбних відносин на протязі тривалого часу, примирення між ними неможливе. Сторони втратили один до другого почуття кохання та поваги, шлюб носить формальний характер, розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

Позивач у квітні 2008р. звернувся до суду з позовом до [PERSON]про стягнення заборгованості за теплоенергию, посилаючись на те, що відповідачка є основним наймачем квартири, користується послугами, наданими позивачем, не сплачуючи їх. Станом на 01.03.2008 року виникла заборгованість у сумі 3602грн. 61коп. Просив стягнути з відповідача зазначену суму. У судове засідання представник позивача Бегун В.П. не з`явився, але наддав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просив справу розглянути за його відсутністю. Проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання повідомлена належним чином, своїх заперечень суду не надала. У відповідності до ч.4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з наведеного, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідачка є наймачем житлового приміщення у будинку, яке обладнане системою центрального опалення, мешкає у квартирі з дочкою та онуком (а.с. - 6), користується послугами, які надає позивач, щодо теплозабезпечення. Станом на 01.03.2008 р. виникла заборгованість у сумі 3602грн. 61коп., що підтверджується випискою з особового рахунку № 9013 (а.с. - 5). З платіжних доручень №990 від 20.03.2008р. та №991 від 20.03.2008р. видно, що Орендне підприємство "Кримтеплокомуненерго" у особі Джанкойскої філії Орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" сплатило державне мито у розмірі 51грн., а також інформаційно - техничне забезпечення судового процесу у розмірі 30грн. (а.с. - 1,2). Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія й інші послуги) стягується, крім квартирної плати, по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Згідно ст. 68 ЖК України, п.18 Правил надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630, наймач зобов'язаний вчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги по нормам і тарифам, встановленим Радою міністрів АР Крим. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до вказівок закону, акта планування, договору, а при відсутності таких указівок - відповідно до звичайно пропонованих вимог. Оскільки судом встановлено, що відповідачка дійсно порушила права та інтереси позивача, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі, стягнувши з відповідачки суму заборгованості, яка станом на 01.03.2008 р. складає 3602 грн. 61 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем та підтверджені документально судові витрати. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

[PERSON]., звернулася в суд з позовом про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, мотивуючи тим, що [INFO]року помер її чоловік, [PERSON], який постійно проживав і був прописаний (зареєстрований в с. В. Бушинка, Немирівського району, Вінницької області. Після його смерті відкрилась спадщина яка складається із 1/2 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, що знаходиться в [ADDRESS]. В даний час вона звернулася в нотаріальну контору з метою отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно, але отримала відмову. Мотиви відмови в тому, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок з господарськими будівлями, Ѕ частина якого належала її покійному чоловіку [PERSON]. Зазначений будинок вони з чоловіком побудували в 1976 році, господарські будівлі -на протязі 1969-87 р.р. В зв'язку з цим позивачка просить суд визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель. В судовому засіданні позивачка [PERSON]., позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, і визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель. Представник відповідача Великобушинської сільської ради, в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву в якій просить справу розглянути без їхньої участі, позов визнає повністю, не заперечує щоб за [PERSON]., визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель. Оцінивши зібрані по справі матеріали, вислухавши в судовому засіданні пояснення сторони, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як позовні вимоги визнаються представником відповідача, підтверджуються копією свідоцтва про смерть, копією технічного паспорта на будинок, копією паспорта, копією довідки сільської ради, копією свідоцтва про право на спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

Рішенням Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 21 грудня 2006 року, яке ухвалено за позовом [PERSON]до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м.Кривому Розі про стягнення недоплачених страхових сум в зв”язку з професійним захворюванням, а також відшкодування моральної шкоди на користь [PERSON]з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м.Кривому Розі стягнуто моральну шкоду у розмірі 40 000 грн. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2008 року вищевказана справа була повернута до Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу для ухвалення додаткового рішення, та як під час розгляду справи встановлено, що в мотивувальній частині рішення обговорювалося питання про відмову позивачу у стягненні недоплаченної страхової виплати втраченого заробітку за період з 24.11.2004 року по 01.01.2006 року , одноразово, в розмірі 8876,39 грн., але в резолютивній частині рішення не зазначено про відмову [PERSON]. з цього питання. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення. У відповідності до ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

23 .05. 2008 року позивач звернувся до суду і просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між та відповідачкою, зареєстрований 20.11.1999 року в відділі РАГС Роменського міськвиконкому Сумської області, актовий запис № 384. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що одруження з відповідачкою виявилося невдалим, спільне життя не склалося, між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння. Він на даний час проживає з іншою жінкою. Збереження шлюбу суперечило б його інтересам. Позивач в судовому засіданні підтримав свій позов. Відповідач в судове засідання з'явилася, позов визнала і проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд вислухавши пояснення сторін, оглянувши надані докази вважає, що позов підлягає задоволенню. Даний спір виник з сімейних правовідносин, які регулюються ст. 105 ч. 3 Сімейного кодексу України згідно якої: “Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу“ та ст. 112 Сімейного кодексу України, згідно якої: “Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.” Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20.11.1999 року в відділі РАГС Роменського міськвиконкому Сумської області, актовий запис № 384, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Суд враховує те, що відповідач визнає вимоги позивача і фактичні обставини ніким не оспорюються. На основі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

06. 06. 2008 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] і просить постановити рішення, яким стягувати з [PERSON] на її користь щомісячно аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі в розмірі &frac14; частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі перебуває в шлюбі з 29. 04. 2006 року. Від шлюбу у них народилася дочку [PERSON],[INFO]. Батьком є відповідач, але добровільно матеріально забезпечувати дочку він відмовляється, дитина проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судове засідання з'явився. Позов визнав повністю. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленого ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України „Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття”. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України: ”Способи виконання батьками обов'язку визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі”. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України :” Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків , передбачених ст. 184 цього Кодексу”. За ст. 183 Сімейного кодексу України „ частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття”. Від шлюбних відносин позивачка і відповідач мають неповнолітню дочку [PERSON],[INFO], батьками неповнолітньої записані [PERSON] та [PERSON]. Встановлено, що дитина знаходяться на повному утриманні матері, відповідач матеріальної допомоги на утримання не надає. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

У червні 2008 р. позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить подовжити їй термін для прийняття спадщини після смерті її матері. У обґрунтовування своєї заяви позивачка у судовому засіданні пояснила, що [INFO] померла її мати - [PERSON], яка постійно проживала разом з нею за адресою: м.Маріуполь, [ADDRESS]. Після смерті відкрилась спадщина на 1/5 частину вказаної квартири, а також на грошові кошти, що знаходяться на зберіганні у ВАТ „Ощадбанк України”. У встановлений законом шестимісячний строк позивачка не звернулась до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з тим, що вона вагітна та погано себе почувала. На підставі вищевикладеного, позивачка просила подовжити їй термін для подачі заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини. Відповідачі [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. в судовому засіданні позовні вимоги визнали у повному обсязі та не заперечували проти задоволення її позовних вимог. Суд, вислухавши позивачку, відповідачів, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки встановлено, що термін на прийняття спадщини був пропущений позивачкою з поважної причини, що є підставою для визначення її додаткового терміну для прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

У червні 2008 р. позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON]., у якому просить визнати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] у м. Маріуполі, дійсним. Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та в їх обґрунтування пояснила, що 13.03.2001 року між нею [PERSON]. (дошлюбне прізвище позивачки) та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу (біржевий контракт) квартири [ADDRESS] м. Маріуполя, згідно якого відповідач продав належну йому на праві власності квартиру. Договір був оформлений на Маріупольській універсальній товарній біржі та зареєстрований за № 10209. Позивачка сплатила відповідачу вартість квартири, зареєстрував право власності в БТІ м.Маріуполя за [NUMBER]. Відповідач передав документи на квартиру, виписався з житлової площі та позивачка почала користується цією квартирою, сплачувати комунальні послуги, зареєструвалась за вказаною адресою. Таким чином, усі необхідні дії за договором купівлі-продажу вказаної квартири, сторони виконали. Згідно з свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданим 22.10.2002 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського районного управління юстиції м.Маріуполя, [PERSON]. змінила прізвище на [INFO]. Зараз у позивачки виникла необхідність привести у відповідність правовстановлюючі документи. Укласти договір купівлі-продажу через нотаріальну контору вони з відповідачем не мають можливості, так як витяг з реєстру прав власності в БТІ м.Маріуполя видають на її ім'я, а не на ім'я відповідача. На підставі викладеного, позивачка просить суд визнати договір купівлі-продажу вказаної квартири, оформлений на Маріупольській універсальній товарній біржі, дійсним. Відповідач [PERSON]. у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував. Суд, вислухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, тому що позовні вимоги знайшли своє підтвердження наданими суду доказами, які доводять, що сторони здійснили договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] у м. Маріуполі та вчинили усі необхідні для цього дії. Укласти договір купівлі-продажу через нотаріальну контору на даний час сторони не мають можливості з об'єктивних причин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, посилаючись на те, що в порушення вимог діючого законодавства відповідач не належним чином сплачує житлово-комунальні послуги, які надавало районне Краснопавлівське виробниче управління житлово-комунального господарства. Відповідач неодноразово був повідомлений про розмір заборгованості, що виникла та про необхідність її погашення, а також про те, що у випадку непогашення заборгованості у добровільному порядку, підприємство буде вимушене звернутися до суду про примусове стягнення заборгованості та судових витрат, пов'язаних із зверненням до суду. Станом на 01.04.2008 року за відповідачем числиться заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 1976,18 грн.. Скарг та заяв від відповідача на якість наданих підприємством послуг не надходило. На момент подання позовної заяви заборгованість відповідачем в добровільному порядку не погашена та не укладено договору реструктуризації боргу. На підставі вищевикладеного, представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 1976,18 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 30 грн. та судовий збір в сумі 51 грн.. Представник позивача у судовому засіданні вимоги, викладені в позовній заяві підтримав в повному обсязі. Відповідач у судове засідання з'явилася, позов визнала, не заперечувала проти стягнення з неї заборгованості за житлово-комунальні послуги, не оплачувала надані послуги у зв'язку із скрутним матеріальним становищем. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд знаходить позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню, оскільки у судовому засіданні встановлено, що згідно довідки Краснопавлівського комунально-експлуатаційного господарства за № 712 від 31.03.2008 року відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Згідно особового рахунку відповідачу надавалися житлово-комунальні послуги, але вона не своєчасно та не в повному обсязі сплачує поточні платежі та станом на 01.04.2008 року утворилася заборгованість в сумі 1976,18 грн. за період з 2001 року по 2007 року, про що свідчить розрахунок заборгованості по квартплаті районного Краснопавлівського виробничого управління житлово-комунального господарства (а.с. 4, 18). Враховуючи вищевикладене та на підставі ст. 257 ЦК України, оскільки загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, тому суд вважає за необхідним стягнути з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 370,46 грн., тобто у межах строку позовної давності за три роки - з 01.04.2005 року по 01.01.2007 року, на користь районного Краснопавлівського виробничого управління житлово-комунального господарства. На підставі ст. ст. 81, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 51 грн. та судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 грн. на користь районного Краснопавлівського виробничого управління житлово-комунального господарства.

Outcome: partial