Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок та поділ спільного майна подружжя. В позові вказала, що з 1988 року по 2006 рік вона перебувала з відповідачем у шлюбі. За час спільного проживання ними було набуте наступне майно: житловий будинок, [ADDRESS], автомобіль "Ауді 100", приблизною вартістю 9090 грн., причіп до автомобіля, приблизною вартістю 1010 грн. [PERSON] прохала суд визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок за умови виплати нею відповідачу половини його вартості, стягнути з відповідача половину вартості автомобіля, яка складає 4545 грн., половину вартості причепу - 505 грн. та половину вартості комунальних послуг за вищевказаний будинок у розмірі 1663 грн. 18 коп. В ході розгляду справи [PERSON] змінювала свої позовні вимоги і заявою від 19.10.2007 року про збільшення позовних вимог просила визнати за нею право власності на &frac34; частини житлового будинку, що знаходиться [ADDRESS], враховуючи інтереси дітей які проживають з нею. Стягнути з [PERSON] половину вартості автомобіля, що становить 4545 грн. та половину вартості причепу в сумі 505 грн. Також стягнути з [PERSON] половину вартості комунальних послуг за вищевказаний будинок в розмірі 2378 грн. 60 копійок. [PERSON] звернулась в суд з зустрічним позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на домоволодіння. В позові вказала, що в 1989 році її син відповідач [PERSON] отримав земельну ділянку площею 0,06 га для будівництва житлового будинку [ADDRESS]. У той час він перебував у шлюбі з [PERSON]. Коштів у них на будівництво не було, а тому вона разом з своїм померлим чоловіком допомагали його будувати. Відповідачі вклали у будівництво будинку лише 25% від загального обсягу капіталовкладень. [PERSON] прохала суд визнати за нею право власності на 75/100 домоволодіння, розташованого [ADDRESS]. В ході розгляду справи [PERSON] звернулася до суду з заявою про внесення змін до її позову і просила стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на її користь з кожного з них по 75 170 грн. 99 коп. відшкодування її витрат на будівництво домоволодіння, яке знаходиться [ADDRESS]. [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В заяві зазначав, що з позовом [PERSON] він не згоден, вважає що дане домоволодіння вони з нею побудували під час їхнього шлюбу, а тому воно є їх спільною власністю подружжя, а отже виходячи з положень ч.2 ст. 172 ЦК України та ч.1 ст. 70 СК України їх частки у даному майні є рівними і кожному належить по &frac12; частині. Вважає, що спільне проживання у домоволодінні без його реального розподілу буде призводити до постійних сварок та конфліктів. [PERSON] просив поділити спільне сумісне майно подружжя (домоволодіння [ADDRESS]) між ним та відповідачкою [PERSON] на рівні частки, по &frac12; частини кожному: виділивши йому у одноособову власність з даного домоволодіння майно вартістю 113620 грн., що визначено у першому варіанті поділу майна відповідно до висновку судової технічної експертизи № 24-07 від 16.01.1008 року (другий поверх будинку); виділивши [PERSON] у її одноособову власність з даного домоволодіння майно вартістю 113620 грн., що визначено у першому варіанті поділу майна відповідно до висновку судової технічної експертизи № 24-07 від 16.01.1008 року (перший поверх будинку). Закріпити у його користування земельну ділянку [ADDRESS], яка припадає йому у користування згідно із обраним ним варіантом розподілу майна за висновком судової технічної експертизи № 24-07 від 16.01.2008 року. Закріпити у користування [PERSON] земельну ділянку [ADDRESS], яка припадає їй у користування згідно із обраним ним варіантом розподілу майна за висновком судової технічної експертизи № 24-07 від 16.01.2008 року. Після поділу спільного сумісного майна подружжя припинити спільну сумісну власність подружжя [PERSON] на домоволодіння, розташоване [ADDRESS]. В судовому засіданні сторони та представник сторін підтримали свої позовні вимоги. З»ясувавши обставини справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково, позов [PERSON] підлягає задоволенню повністю, а позов [PERSON] задоволенню не підлягає. Відповідно до п.1 розд. VІІ «Прикінцевих положень» Сімейного кодексу України, за нормами якого слід вирішувати даний спір, зазначений кодекс набрав чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України, тобто з 1.01.2004 року. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції) норми Сімейного кодексу застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше ніж 1.01.2004 року . До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК застосовуються в частині лише тих прав і обов»язків, що виникли після набрання ним чинності. Судом встановлено, що 20.02.1988 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON],[INFO] та сина [PERSON],[INFO], які проживають в будинку [ADDRESS]. За час сумісного проживання за спільні кошти [PERSON] та [PERSON] побудували будинок з господарськими спорудами [ADDRESS]. Вказане спірне домоволодіння було закінчено будівництвом і здано в експлуатацію 26.01.2004 року, що підтверджується актом державної технічної комісії (а.с. 76-77). Рішенням виконавчого комітету Лубенської міської ради від 28.04.2004 року було затверджено акт про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію спірного будинку (а.с. 78-79). 13.06.2007 року на спірне домоволодіння було видано технічний паспорт (а.с. 37-40). У всіх вищеназваних документах на спірне домоволодіння вказано [PERSON]. Відповідно до ст.. 60 ч.1 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] мають право кожний на &frac12; частину майна, що є їх спільною сумісною власністю, як подружжя, в тому числі і спірного домоволодіння. Встановлено, що 16.11.2006 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували розірвання шлюбу в органах РАЦС (а.с. 8). Згідно висновку технічної експертизи дійсна вартістю спірного домоволодіння [ADDRESS] відповідає ринковій вартості і становить 227 240 грн. ,в тому числі по окремих об»єктах: житловий будинок літ. «А-1» - 134221 грн.; погріб під будинком літ «а» - 9582 грн.; сарай-гараж літ. «Б» - 31695 грн.; сарай літ. «В» - 7241 грн.; огорожа №1-3 - 8526 грн.; колодязь №4 - 5283 грн.; зливна яма №5 - 4434 грн. та замощення І - 26258 грн. (а.с.160). Кожному співвласнику на &frac12; частини потрібно виділити будівель і споруд на суму 113 620 грн. (227 240:2), в тому числі : по житловому будинку літ «А-1» - 67110,50 грн. (134221:2) з площею 46,0 кв.м. (92:2); по іншим будівлям і спорудам - 46509,5 грн. (93019:2) (а.с. 152). У розділі другому технічної експертизи запропоновано три варіанти розподілу житлового будинку та надвірних будівель і споруд по &frac12; частині з визначенням їх дійсної вартості та розміру (а.с. 147-161). Згідно листа, виконком Лубенської міської ради надає дозвіл на проведення переобладнання та перепланування будинку [ADDRESS] в зв»язку з його розподілом та виділом &frac12; частин, тільки згідно варіантів №1 та №3 (а.с. 259). Враховуючи інтереси сторін, місце розташування будинку і господарських споруд, суд вважає за можливе провести розділ будинку і господарських споруд спірного домоволодіння згідно першого варіанту висновку технічної експертизи. При цьому [PERSON] виділити квартиру №1 в будинку (зафарбовану червоним кольором, перший поверх) та надвірні будівлі: сарай літ. «В» вартістю 7241 грн.; огорожу № 1-3 вартістю 4263 грн. (8526:2); частину сараю-гаражу літ. «Б», приміщення 1 площею 2,6 кв.м. та приміщення 2 площею 1.8 кв.м. (господарче приміщення та вбиральню) вартістю 3478 грн. (760,4х4,4). Таким чином, вартість об»єктів домоволодіння співвласника [PERSON] (кв. №1) становить 95176 грн. (80194+7241+4263+3478), що менше необхідної суми (95632,5 грн.) на 456 грн. [PERSON]виділити квартиру №2 в будинку (зафарбовану синім кольором, другий поверх) та надвірні будівлі: сарай-гараж літ. «Б», приміщення 3 площею 13,3 кв.м. та приміщення 4 площею 22,4 кв.м. вартістю 28217 грн. (31695-3478); огорожу № 1-3 вартістю 4263 грн. Таким чином, вартість об»єктів домоволодіння співвласника [PERSON] (кв. №2) становить 96089 грн. (63609+28217+4263), що більше необхідної суми (95632,5 грн.) на 456 грн. При цьому [PERSON] має право на грошову компенсацію в сумі 456 грн., але для реалізації розподілу по варіанту №1 необхідно виконати переобладнання, згідно додатку №3 експертизи, які слід покласти на [PERSON], оскільки ці переобладнання слід провести в квартирі яка йому виділяється, тому суд вважає за можливе не присуджувати грошової компенсації. Позивачка [PERSON] заявила вимоги про визнання за нею права власності на &frac34; частини спірного житлового будинку. Разом з тим, суд вважає такі вимоги безпідставними та які не ґрунтуються на законі так як, син її та [PERSON] - [PERSON] досяг повноліття, дочка [PERSON] досягла сімнадцяти років. Діти зареєстровані і проживають в будинку, який належить їх батькам, спір про визначення місця проживання дітей судом не розглядався. Встановлено, що будинок і господарські споруди [ADDRESS] розташовані на земельній ділянці площею 600 кв.м. При цьому площа забудови становить 122,8 кв.м. (66,0+41,9+13,9+1,0); площа, що підлягає розподілу 477,2 кв.м. (600-122,8); на частку &frac12; припадає площі 238,6 кв.м. (477,2:2) (а.с. 158). Згідно ст.. 89 ЗК України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: співвласників жилого будинку. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Враховуючи інтереси сторін, місце розташування їх частин будинку, які їм виділяються і господарських споруд, суд вважає за необхідне встановити порядок користування земельною ділянкою, згідно висновку технічної експертизи, відповідно до додатку №8-А (а.с.230). При цьому, [PERSON] виділити земельну ділянку площею 214,1 кв.м. (зафарбовану на проекті синім кольором), [PERSON]. виділити земельну ділянку площею 214,1 кв.м. (зафарбовану на проекті червоним кольором). Залишити в спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку площею 37,75 кв.м., позначену на схемі зеленим кольором. Встановити, що колодязем №4 власник квартири №2 користується з вулиці; зливна яма №5 знаходиться на межі земельних ділянок. Ділянку землі спільного користування виділити для технічного обслуговування житлового будинку літ А-1 по периметру будинку шириною 1 м., площею 37,75 кв.м. Судом також встановлено і ніким не оспорюється, що [PERSON] і [PERSON], перебуваючи у шлюбі, спільно набули причіп до автомобіля КРАЗ, 1992 року випуску, реєстраційний [NUMBER], який було зареєстровано на ім»я [PERSON] (а.с. 254). Згідно біржового контракту від 16.05.2005 року [PERSON] продав вказаний причеп за 50 грн. Таким чином, з нього на користь [PERSON] необхідно стягнути грошову компенсацію в розмірі 25 грн., тобто половину його вартості. Встановлено і ніким не оспорюється, що [PERSON], являючись власником домоволодіння [ADDRESS] і будучи абонентом місцевої телефонної мережі «Укртелеком», водопровідно-каналізаційного господарства «Лубниводоканал», ВАТ «Лубнигаз», ВАТ «Полтаваобленерго» повинен був сплачувати вищеназвані комунальні послуги. Разом з тим, [PERSON] з червня 2006 року плату за комунальні послуги не вносить, хоча в будинку проживають його неповнолітні діти. Плату за комунальні послуги за цей період вносила [PERSON] (а.с. 11-35, 46-48, 120-126, 237-249). Відповідно до ст.. 20 ч.3 п.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов»язаний сплачувати, житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законо. Всього [PERSON] витратила коштів на комунальні послуги 8135 грн. 50 коп.. Тому з [PERSON] на її користь слід стягнути 4067 грн. 75 коп. Крім того, [PERSON] пред»явила позов до [PERSON] і [PERSON] про стягнення на її користь по 75 170 грн. 99 коп. з кожного відшкодування витрат на будівництво спірного домоволодіння, надавши суду квитанції та накладні на придбання будівельних матеріалів на ім»я [PERSON] за 1989-1993 роки. (а.с. 68-72). Разом з тим, [PERSON] не надала суду доказів і не добуто їх в судовому засіданні, про те, що між нею та [PERSON], а також [PERSON] була угода або домовленість про створення спільної сумісної або часткової власності у спірному домоволодінні. Не надано також доказів про те, що між нею та [PERSON] і [PERSON] була угода про будь-які договірні зобов»язання з послідуючою компенсацією витрат на спірне домоволодіння. Суд вважає, що якщо [PERSON] та її покійний чоловік [PERSON] і надавали допомогу в будівництві спірного домоволодіння, то це була допомога як батьків дітям.

Outcome: partial