Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про захист прав споживача і відшкодування матеріальної і моральної шкоди . В судовому засіданні позов підтримав повністю. Просить стягнути з відповідача на його користь 500грн. матеріальної шкоди та 1000грн. моральної шкоди відповідно до Закону України «Про захист прав споживача» . В обгрунтування позовних вимог зазначив , що відповідно до договору на встановлення метелопластикових вікон та специфікації до договору між сторонами від 5.10.04року сплатив 1891грн., що підтверджується розрахунковою квитанцією. Роботи по установці вікон були розпочаті 9.11.04року. Стосовно виконання монтажних робіт у позивача як замовника виникли претензії , які були висловлені у акті виконання робіт.10.11.04року звернувся до ПП [PERSON] з претензією стосовно монтажних робіт по встановленню металопластикових вікон у квартирі, а саме недостатньо зроблено задувку монтажною піною отворів. Відповідач відмовилася виправити недоліки та повернула 28грн. пені за прострочення термінів виконання умов договору , а саме установки. В процесі експлуатації вікон почали виникати дефекти , а саме з»являтися конденсат зверху та знизу відкосів, почорніння в місцях недостатньої задувки монтажною піною, внаслідок чого змушений робити ремонт відкосів кожного року. 20.12.07року звернувся до відповідача з вимогою про усунення недоліків. На це відповідач направила спеціаліста для проведення виміру вологості. 25.12.07року видала талон гарантійного обслуговування. Відповідає відмовою з посиланням на те , що дана вологість пов»язана з забивкою вентиляційних каналів у квартирі. 500грн. матеріальної шкоди позивач визначив , виходячи з сум , які йому необхідно буде витратити на проведення належної задувки вікон та виконання відкосів після їх розбору для задувки відповідно до цін на дані роботи спеціалістами в м. Кіровограді на даний час. 1000грн. моральної шкоди визначає і обгрунтовує тим , що в зв»язку з неналежним виконанням монтажних робіт змушений був неодноразово звертатися до відповідача , управління у справах захисту прав споживачів та до суду, зазначив , що кошти складав з дружиною з пенсій , чим йому заподіяно моральної шкоди на дану суму. Відповідачем надано до суду заяву про розгляд справи у відсутність відповідача ( а.с.25) у зв»язку з вагітністю та станом здоров»я. Відповідно до ст.169 ЦПК України , суд вирішує справу розглядати за даної явки. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у договірних стосунках, згідно яких позивач є споживачем послуг , які надає відповідач. Дані правовідносини сторін регулюються ст. ст. 525,526 , 901-906 ЦК України та Законом України “Про захист прав споживача”. Позивач вважає порушеним своє право як споживача послуг. Згідно ст.22 Закону України "Про захист прав споживача" позивач має право на судовий захист. Згідно даного Закону , а саме ст. 12 споживач має право на отримання належної якості послуги та має оплачувати лише послуги отримані належної якості В даному випадку встановлено,що відповідно до договору на встановлення металопластикових вікон та специфікації до договору між сторонами від 5.10.04року (а.с.4,5) позивач сплатив 1891грн., що підтверджується розрахунковою квитанцією(а.с.28). Роботи по установці вікон були розпочаті 9.11.04року. Стосовно виконання монтажних робіт у позивача як замовника виникли претензії , які були висловлені у акті виконання робіт (а.с.7) . 10.11.04року позивач звернувся до ПП [PERSON] з претензією стосовно монтажних робіт по встановленню металопластикових вікон у квартирі, а саме недостатньо зроблено задувку монтажною піною отворів. Відповідач відмовилася виправити недоліки та повернула 28грн. пені за прострочення термінів виконання умов договору , а саме установки. В процесі експлуатації вікон почали виникати дефекти , а саме з»являтися конденсат зверху та знизу відкосів, почорніння в мвсцях недостатньої задувки монтажною піною, внаслідок чого позивач змушений був робити ремонт відкосів кожного року. 20.12.07року звернувся до відповідача з вимогою про усунення недоліків. На це відповідач направила спеціаліста для проведення виміру вологості. 25.12.07року видала талон гарантійного обслуговування. Відповідає відмовою з посиланням на те , що дана вологість пов»язана з забивкою вентиляційних каналів у квартирі. Судом встановлено , згідно акту на періодичну технічну перевірку та прочищення димових і вентиляційних каналів від 23.01.07року димові і вентиляційні канали відповідають технічним вимогам та придатні до використання (а.с.8). Відповідно до ст.3 ЦПК України , особи мають право звернутися до суду за захистом свого порушеного, оспорюваного чи не визнаного права. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про захист прав споживача « позивач як споживач має право в разі виявлення протягом гарантійного терміну недоліків на пропорційне зменшення ціни , безоплатне усунення недоліків в розумний строк , відшкодування витрат на усунення недоліків товару. Відповідно до ст. 10 ч.3 даного Закону споживач має право на свій вибір вимагати безоплатного усунення недоліків, відповідного зменшення ціни, безоплатного виготовлення тієї ж речі, відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи. Відповідно до ст. 16 даного Закону право споживача на відшкодування завданої шкоди пов»язано з обов»язком , який покладається на нього це довести: наявність шкоди, наявність дефекту в продукції, наявність причинно-наслідкового зв»язку між такими шкодою та дефектом. В даному випадку, судом встановлено факт наявності договірних правовідносин , факт встановлення дефектної продукції , що підтверджується актом Кіровоградського наукового технічного- лабораторного центру спеціальних видів робіт у будівництві № 8 від 22.02.08року. При цьому, суду не надано доказів щодо розміру самої заподіяної шкоди , чи понесених витрат. Як встановлено судом ці витрати ще не понесено позивачем, а лише плануються певні витрати на усунення недоліків, в зв»язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору про монтаж металевих конструкцій -пластикових вікон, а доводи позивача щодо розміру матеріальної шкоди грунтуються на його припущеннях щодо майбутніх витрат , що є недопустимим та не є належним доказом щодо обгрунтування розміру матеріальної шкоди. Таким чином, даний позов є передчасним в частині відшкодування збитків на усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи, як передбачено ст.10 згаданого Закону, а вимоги грунтуються на припущеннях. В частині позову щодо стягнення моральної шкоди, стаття 4 ч.1 п.5 даного Закону передбачає право на стягнення моральної шкоди має споживач лише у випадках заподіяння шкоди небезпечною для життя і здоров»я людей продукцією , у випадках передбачених законодавсьвом. Дані факти судом в даному спорі не встановлено , таким чином в позові в частині стягнення моральної шкоди , суд відмовляє. Дослідивши матеріали справи , заслухавши пояснення позивача , суд оцінивши докази в їх сукупності дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позову повністю. Виносячи рішення суд керується ст.11 ЦПК України щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами .

Outcome: dismissed