Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-28 00:00:00

Прокурор Красногвардійського району АР Крим звернувся до суду в інтересах Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в особі її структурного підрозділу Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в АР Крим із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення фінансових санкції до Державного бюджету України, мотивуючи свої вимоги тим, що постановою № 032385 від 07.11.2006 року до відповідача застосовані санкції у сумі 1700 грн., за надання послуг з нерегулярних пасажирських перевезень без оформлення документів, перелік яких визначений в ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт». Верховною Радою України 23.02.2006 року прийнято Закон України „ Про внесення змін до Закону України „Про автомобільний транспорт” ст. 60 якого визначено, що порядок стягнення у вигляді штрафу за порушення, викладені у цій статті, визначає Кабінет Міністрів України. До теперішнього часу такий порядок не визначено, у звьязку з чим до Державного бюджету України не перераховуються значні суми фінансових санкцій, що накладені Територіальним управлінням Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в АР Крим. Відповідач добровільно суму фінансових санкцій несплачує, а тому просив стягнути з нього на користь Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в АР Крим 1700 грн., та судові витрати. Представник прокуратури Красногвардійського району у судовому засіданні на задоволенні позову наполягав, просив стягнути з відповідача фінансові санкції та судові витрати. У судове засідання представник Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в АР Крим не з'явився, своїх пояснень не надав. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що він не займався перевезенням пасажирів, на той час він довіз своїх знайомих до Сімферополя на московське кільце. Автомобіль на якому він їхав належить хазяїну у якого він працював, він тільки декілька разів їздив у м. Одесу із вантажем, оскільки у машині було тільки два пасажирських місця, а із салону всі сидіння демонтовано. Підприємство на якому він працював займалося пасажирськими перевезеннями. Він майже одразу отримав постанову про накладення на нього штрафних санкцій, але її не оскаржував, а відніс до адміністрації підприємства на якому працював для вирішення цього питання. Суд дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до протоколу № 2358 від 01.11.2006 року про перевірку автотранспортного засобу [PERSON] допустив порушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме надання послуг з нерегулярних пасажирських перевезень без оформлення документів, перелік яких визначений в ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», відсутня ліцензійна картка, дорожний лист, договір з заказчиком транспортних послуг, , документ який засвидчує сплату транспортних послуг. За вказани порушення Постановою № 032385 ТУ Головної автомобільної інспекції в АР Крим від 07.11.2006 року до [PERSON] застосовані фінансові санкції у сумі 1700 грн. Статтею 60 Закону України “Про автомобільний транспорт” передбачена відповідальність автомобільних перевізників за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до п.28 Постанови КМУ № 1567 фінансова санкція повинна бути перерахована суб'єктом господарювання на зазначений у постанові рахунок не пізніше ніж протягом п'ятнадцяти днів після отримання ним копії постанови про застосування фінансових санкцій, про що повідомляється орган державного контролю, посадовою особою якого винесено відповідну постанову. Оскільки судом встановлено, що відповідач порушив законодавство про автомобільний транспорт, за що до нього були застосовані фінансові санкції, однак добровільно суму штрафу несплачує. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати державного мита, воно стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог. На підставі ст. 60 Закону України „Про автомобільний транспорт”, Постанови Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 р.,

Outcome: approved