Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми боргу за кредитним договором в розмірі 6989,82 грн., а також нарахованих відсотків за користування кредитом в розмірі 1447,75 грн., а всього 8437,57 грн., посилаючись на те, що в передбачений кредитним договором, від 01.10.2007 року, термін відповідач суму кредиту не повернув, передбачені договором проценти не платив, незважаючи на неодноразові попередження позивача. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві, та просить стягнути з відповідача суму боргу за кредитним договором в розмірі 6989,82 грн., а також нарахованих відсотків за користування кредитом в розмірі 1447,75 грн., а всього 8437,57 грн., а також судові витрати по оплаті держмита в сумі 85 грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. Відповідач в судове засідання не з’явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідно до умов кредитного договору [NUMBER] від 10.10.2007 року [PERSON] передала, а відповідач одержав кредит в розмірі 7550 грн. за умовами п.2.2 кредитного договору позичальник брав на себе зобов’язання повертати щомісячно нараховані відсотки за кредит, та повернути до 01.04.2009 року суму основного боргу, проте свої зобов’язання відповідач на виконує, протягом часу до 17.12.2007 року було зроблено декілька платежів невчасно та не в повному обсязі на суму основного боргу 560,18 грн., а з 18.12.2007 року погашення кредиту взагалі припинилось. Згідно із п. 3.1 договору, при порушенні строку сплати кредиту, позичальник зобов’язувався сплатити відсотки за весь термін фактичного користування кредитом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до закону або договору. Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЗУ “Про кредитні спілки” кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди. Статтею 21 ч. 1 зазначеного Закону передбачено право кредитної спілки надавати кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі, а відповідно до частини 2 зазначеної статті спілка має право самостійно встановлювати розмір плати (процентів) за користування кредитами, наданими кредитною спілкою. В зв’язку з тим, що відповідач у встановлений договором термін суму кредиту не повернув, передбачені договором щомісячні проценти не сплачував, то розмір одержаної ним позички з урахуванням процентів за договором підлягає стягненню з нього в повному обсязі в примусовому порядку в сумі 8437,57 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідача також судові витрати по оплаті держмита в сумі 51 грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. Таким чином, позов підлягає задоволенню. У відповідності з ст. 526 ЦК України; ст. 3; ч. 1 п.2, ч.2 п. 2 ст. 21 ЗУ “Про кредитні спілки” від 20.12.2001 року № 2908-Ш, ст. 88 ЦПК України;

Outcome: approved