Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-28 00:00:00

ФГ “[PERSON]” звернулося до суду з позовом до відповідачки та просить суд зобов'язати [PERSON] не здійснювати їм перешкод в користуванні земельною ділянкою, що знаходиться в с.Веселівка Кіровоградського району та області, розташованою відповідно до земельного паю серії КР №0155981 та зобов'язати її виконувати умови Договору в натурі. Свої вимоги обгрунтовує тим, що між їхнім господарством та матір'ю відповідачки [PERSON]було укладено договір оренди земельної частки (паю) №95 від 10.03.2000 року, відповідно до якого сторони взяли на себе взаємні зобов'язання, відповідач передати земельну частку (пай) в оренду, а господарство сплачувати за оренду орендну плату. Господарство на протязі дії договору свої зобов'язання виконувало належним чином і у визначений договором термін сплачувало орендну плату в повному обсязі. Після смерті орендодавця її спадкоємцем стала відповідач [PERSON] до якої перейшли права та обов'язки померлої, в тому числі і за Договором. Орендодавець в усній формі в супереч вимогам ст.32 Закону України “Про оренду землі” та п.2.2 Договору заявила про розірвання договору оренди і передачі земельної ділянки в користування іншій юридичній особі і вимагає її повернути. В судовому засіданні позивач та його представники [PERSON] та [PERSON]. (за дорученням) позовні вимоги підтримали в повному обсязі та посилаючись на те, що відповідно до Закону України “Про оренду землі” та умов договору при зміні власника земельної ділянки до правонаступника переходять права та обов'язки попереднього власника. З заявами про розірвання договору оренди відповідачка не звертався, а тому Договір є чинним на теперішній час і діє на термін визначений в Договорі. Представник відповідачки [PERSON]. (за дорученням) заперечуючи проти задоволення позовних вимог пояснив, що 10.03.2000 року між матір'ю відповідачки [PERSON]. та позивачем було укладено договір оренди земельної частки (паю) №95 терміном на 10 років. Договір укладено на підставі сертифікату про право на земельну частку (пай). Відповідачка є спадкоємцем після смерті [PERSON]. і у встановленому порядку прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину, а також отримала Державний акт на право власності на вказану спірну земельну ділянку і не забажала перебувати з позивачем у орендних відносинах і 11.08.2007 року уклала договір оренди землі з ПП “Агрофірма “Могутнє”. Отримавши Державний акт на право власності на земельну ділянку відповідачка набула право власності на дану земельну ділянку. Позивачем в свою чергу не було прийнято ніяких дій направлених на укладання нового договору оренди землі з власником земельної ділянки. Позивачем не враховано вимоги Наказу Державного комітету України із земельних ресурсів (Держкомземі) “Про затвердження форми Типового договору оренди земельної частки (паю) “ від 17 січня 2000 року №5 (з доповненнями від 24.09.2004 року) про те, що у разі виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) зобов'язання сторін припиняються відповідно до чинного законодавства”. Власник сертифікату у будь-який момент може припинити дію цього договору шляхом виділення земельної ділянки в натурі з видачею Державного акта встановленого зразка. При цьому, сільгосппідприємство втрачає право користування земельною ділянкою з моменту видачі Державного акта. Представник третьої особи Кіровоградський районний відділ земельних ресурсів Кіровоградської районної державної адміністрації в особі Вернидуб О.Л. (за дорученням) вважає, що позовні вимоги ФГ “[PERSON]” задоволенню не підлягають, так як укладений договір оренди земельної частки (паю), по сертифікату, втрачає свою чинність після отримання власниками земельних часток (паїв) Державних актів про право приватної власності на земельні ділянки і договори оренди землі повинні переукладатися. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, третьої особи, дослідивши матеріали справи і надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Судом встановлено, що 10.03.2000 року між позивачем ФГ “[PERSON]” та [PERSON], діючий як власник права на земельну частку (пай) відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай), укладено договір №95 оренди земельної частки (паю) розміром 6,00 умовних кадастрових гектарів на термін 10 років, починаючи з дати його державної реєстрації, зареєстрованого 21.03.2000 року у Веселівській сільській раді Кіровоградського району та області, реєстраційний №345. [INFO]року [PERSON]. померла, а спадщину після її смерті прийняла відповідачка по справі [PERSON], яка як спадкоємець 21.11.2006 року отримала Державний акт серії КР №024205 право власності на земельну ділянку №205, площею 5,80 гектарів у межах згідно з планом, розташовану на території Веселівської сільської ради Кіровоградського району та області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 11.08.2007 року відповідачка як власник земельної ділянки відповідно до вказаного Державного акту на право приватної власності на землю уклала договір оренди земельної ділянки №205, площею 5,80 гектарів, з ПП “Агрофірма “Могутнє”, строком на 10 років, починаючи з дня його державної реєстрації у Кіровоградському районному відділі КРФ ДП “ЦДЗК при Держкомземі України”, який зареєстровано 10.10.2007 року, реєстраційний №117. Відповідно до п.17 розділу Х “перехідних положень” ЗК України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікат на право на земельну частку (пай) є дійсним до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право приватної власності на землю. Згідно до розділу ІХ “Прикінцевих та перехідних положень Закону України “Про оренду землі”, чинних на час виникнення правовідносин між сторонами, у разі виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок в натурі та отримання ними державних актів на право власності на землю, договори оренди земельних часток (паїв) припиняють свою дію. В свою чергу позивач ФГ “[PERSON]” не вчинив необхідних дій, спрямованих на переукладення договору оренди відповідно до Державного акту. Положення п.8 розділу Х “Перехідних положень” ЗК України та розділу ІХ “Прикінцевих та перехідних положень” закону України “Про оренду землі” щодо переукладення договору оренди земельної частки (паю) не можуть бути примусом для власника земельної ділянки і передбачають право, а не обов'язок на переукладання договору оренди. З огляду на зазначене, з часу отримання відповідачем Державного акту на право приватної власності на землю він набув статусу власника земельної ділянки, тобто змінився предмет оренди та статус орендодавця, а тому договір оренди земельної частки (паю) по сертифікату, від 10.03.2000 року, слід вважати припиненим, а вимоги позивача таким, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed