overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON]про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, мотивуючи свій позов тим, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS] та отримують теплову енергію у гарячій воді, виробленої позивачем. Відповідно до п. 17 „Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій”, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року за № 572 платежі за комунальні послугами власниками квартир, наймачами і орендарями вносяться щомісяця, не пізніше 10 числа наступного дня. Однак, відповідачі даний обов'язок не виконали і сума заборгованості на 1 лютого 2008 року склала 3381 грн. 26 коп. Відповідно до діючого законодавства боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. В добровільному порядку сплатити борг відповідачі відмовляються. В судовому засіданні представник позивача збільшила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідачів заборгованість за спожиту теплову енергію станом на 18 червня 2008 року 4219 грн. 83 коп., пославшись на обставини, викладені вище. Відповідачі до судового засідання не з'явилися по невідомим суду причинам, хоча про час, день та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Представник позивача не заперечила щодо заочного розгляду справи у відсутність відповідачів. За таких обставин суд розглядає справу у відсутність відповідачів, оскільки наявних в справі матеріалів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову, оскільки відповідно до закону боржники зобов'язані сплатити суму заборгованості за надані послуги згідно договору, що складає на 18 червня 2008 року 4219 грн. 83 коп. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ст. 88 ЦПК його слід стягнути з відповідачів, а також стягнути на користь позивача витрати понесені ним на сплату збору на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

24.01.2008 року [PERSON]. звернулась до суду з позовом про визнання наказу №2 від 02.01.2008 року Гранітненського професійного ліцею про переведення її секретарем незаконним та поновлення на посаді вихователя Гранітненського професійного ліцею. Також просить стягнути з ліцею різницю у заробітній платі. В судовому засіданні [PERSON]. наполягала на своїй заяві і пояснила, що з 1998 року працювала у відповідача вихователем гуртожитку. Наказом директора ліцею від 02.01.2008 року її переведено з посади вихователя на посаду секретаря ліцею. Таке переведення здійснено у зв'язку з скороченням посади вихователя. З переведенням на посаду секретаря не згодна, однак на цій посаді продовжує працювати по теперішній час. Просить відмінити наказ, поновити на посаді вихователя та стягнути різницю в заробітній платі. Представник відповідача - директор ліцею Пефті В.В. з позовною заявою не згоден і пояснив, що згідно штатного розпису посада вихователя гуртожитку є обов'язковою на 75 учнів, що проживають у гуртожитку. В 2007 - 2008 навчальному році у гуртожитку мешкає від 7 до 9 учнів ліцею, а в теперішній час 5 учнів. В зв'язку з цим виникла потреба в скороченні посади вихователя. За згодою [PERSON] та профспілкової організації наказом №2 від 02.01.2008 року [PERSON] переведена на посаду секретаря ліцею. Вислухавши пояснення сторін, свідка, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає з таких підстав. Судом встановлено і це не заперечує позивачка [PERSON]., що дійсно посада вихователя гуртожитку є за наявності 75 мешканців гуртожитку. В 2007 - 2008 навчальному році в гуртожитку мешкає від 7 до 9 учнів ліцею. Штатним розписом ліцею на 2008 навчальний рік підтверджується відсутність посади вихователя гуртожитку. Типовими штатами професійно - технічних навчальних закладів підтверджується, що посада вихователя гуртожитку передбачена на 75 учнів, що проживають у гуртожитку. В зв'язку з невиконанням плану прийому учнів на 2007 - 2008 навчальний рік, зменшенням учнів, які мешкають у гуртожитку, за попередньою згодою профспілкової організації в ліцеї було проведено скорочення працівників ліцею. Наказом №2 від 02.01.2008 року за згодою позивачки та профспілки, її було переведено на іншу роботу в ліцеї - посаду секретаря, на якій вона працює по теперішній час. Відповідачем не допущено порушення вимог Кодексу Законів України про працю відносно позивачки. Свідок [PERSON]., яка є головою профспілки ліцею підтвердила суду, що дійсно у зв'язку із зменшенням прийому учнів на 2007-2008 навчальний рік і зменшенням кількості учнів, які мешкають в гуртожитку, за поданням директора ліцею, профспілка дала згоду на скорочення працівників ліцею в тому числі і позивачки. В той же час за згодою позивачки її було переведено на посаду секретаря ліцею.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

ЗАТ КБ «Приватбанк» в особі Чернівецької філії до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .про стягнення 55879 грн 66 коп, що відповідає за курсом 11065-28 доларів США заборгованості за кредитним договором. Посилається на те, що відповідно до укладеного договору № [NUMBER] від 07.12.2005 року [PERSON] 07.12.2005 року отримала кредит у розмірі 17316 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12, 48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06.12.2012 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюються з 1 по 5 число кожного місяця в сумі 270 доларів США, які складаються із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією , а також інших витрат згідно умов. У порушення ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та умов договору відповідач зобов’язань за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов’язання щодо повернень чергової частки суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв’язку з зазначеним порушенням зобов’язань за кредитним договором відповідач станом на 12.11.2007 року має заборгованість в сумі 11065-28 доларів США, яка складається з наступного: • 10518-34 доларів США - заборгованість за кредитом; • 384-90 доларів США – заборгованість по процентам за користування кредитом; • 88-12 доларів США – заборгованість по комісії по користуванню кредитом; • 73-92 доларів США – пеня за несвоєчасність виконання зобов’язань за договором; Крім того, зобов’язання за вказаним договором забезпечено порукою [PERSON] , [PERSON] В судовому засіданні, пославшись на те, що кредитний договір з відповідачем [PERSON] .розірвано, легковий автомобіль «Ніва-Шевроле» передано Приватбанку, а той в свою чергу передав автомобіль відповідачу [PERSON] ., просить звільнити від відповідальності відповідачів [PERSON] .та [PERSON] , а заборгованість за кредитним договором стягнути з відповідача [PERSON] ., як і судові витрати. Відповідач [PERSON] .в судовому засіданні позов визнав. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з відповідача [PERSON]. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який було посвідчено 19.03.1994 року у Плешканівській сільській Раді Золотоніського району Черкаської області за актовим записом № 4. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO] року народження, яка в даний час проживає з позивачем і знаходиться на її повному утриманні. Сторони по справі не досягли угоди про добровільну сплату аліментів і тому позивач змушена звертатися до суду за захистом. В судовому засіданні позивач змінила свої позовні вимоги. Просить стягнути аліменти в розмірі &frac14; частини заробітної плати відповідача, але не менше ніж 30% встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час судового розгляду справи ставився до відому судовими повістками, які надсилалися на адресу, за якою він зареєстрований. В зв'язку з тим, що відповідач був належним чином повідомлений про день та час судового засідання, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, про що постановляє ухвалу. Суд, вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з слідуючих підстав: ? З даних свідоцтва про одруження, вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі; ? з даних свідоцтва про народження вбачається, що батьками дитини є сторони по справі; ? з даних довідки, виданої приватним сільськогосподарським підприємством "Плешкані" № 243 від 22.04.2008 року, вбачається, що гр. [PERSON] дійсно прийнятий на роботу в ПСП "Плешкані" дояром на МТФ № 1 і працює по даний час; ? з даних довідки, виданої приватним сільськогосподарським підприємством "Плешкані" № 242 від 22.04.2008 року, вбачається, що заробітна плата за рік у гр. [PERSON] складає 19881 грн. 59 коп.; ? з даних довідки, виданої виконавчим комітетом Плешканівської сільської Ради Золотоніського району Черкаської області № 157 від 24.04.2008 року, вбачається, що на [PERSON] проживає та зареєстрована в [ADDRESS] та в даному будинку проживає 5 осіб. Суд вважає, що рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментних платежів за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони по справі зареєстрували свій шлюб 19.03.1994 року в Плешканівській сільській Раді Золотоніського району Черкаської області за актовим записом № 4. Для сторін по справі шлюб перший. Дошлюбне прізвище позивача - Тертишник. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] року народження. На даний момент сімейні відносини сторін по справі припинено, їх шлюб має виключно формальний характер. Причиною розпаду сім'ї на думку позивача стало те, що сторони по справі мали різного складу характери, їх погляди на життя не співпадали. На цьому ґрунті між ними виникали постійні сварки, відповідач застосовує до позивача фізичне насильство, чим спричиняє тілесні ушкодження, всі ці обставини негативно впливають на виховання дитини та формування її світогляду. В судовому засіданні позивач підтримала свій позов і наполягла на його задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи ставився судом до відома. Причина його неявки суду не відома. В зв'язку з тим, що відповідач був належним чином повідомлений про день та час судового засідання, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, про що постановляє ухвалу. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з слідуючих підстав: сторони мають різного складу характери, їх шлюб має лише формальний характер, а в таких умовах збереження шлюбно-сімейних відносин між зазначеними сторонами є неможливим. Суд, задовольняючи позов, враховує прохання позивача покласти на відповідача судові витрати, покладає на останнього витрати при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в розмірі 17 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з даним позовом, посилаючись на те, що рішенням Боярської міської ради №40/2190 XL скликання від 29.03.2005 року передано в оренду [PERSON] земельну ділянку пл..0,0725 га в [ADDRESS] строком на 49 років з правом викупу для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд за рахунок земель запасу Боярської міської ради. 13.10.2005 року між Боярською міською радою та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки терміном на 49 років. На орендованій земельній ділянці нею та відповідачем у період шлюбу самочинно зведено гараж розміром 15,80x7,58 м. Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 29.05.2006 року за [PERSON] визнано право власності на самочинно зведений гараж . Оскільки між ними, подружжям, не досягнуто згоди щодо права власності на майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, просила визнати за нею право власності на 1/2 гаражного приміщення по [ADDRESS] . В судовому засіданні позивачка підтримала заявлений позов та доповнила позовні вимоги. Просила визнати за нею право власності на 1/2 сарая «Б» та убиральні «В», що розташовані на орендованій земельній ділянці. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали заявлений позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Представник Боярської міської ради проти позову не заперечував. Суд, заслухавши осіб, що брали участь у справі, та дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, позов задовольняє, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачеві [PERSON] рішенням Боярської міської ради №40/2190 XL скликання від 29.03.2005 року передано в оренду строком на 49 років земельну ділянку пл..0,0725 га в [ADDRESS] з правом викупу для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд за рахунок земель запасу Боярської міської ради. 13.10.2005 року між Боярською міською радою та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки терміном на 49 років. На орендованій земельній ділянці подружжям [PERSON] у період шлюбу самочинно зведено гараж розміром 15,80x7,58 м, сарай «Б» та убиральня «В». Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 29.05.2006 року за [PERSON] визнано право власності на самочинно зведений гараж . Відповідно до ст.60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить, дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст.70 цього кодексу у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Отже суд визнає за кожним із подружжя право власності на 1/2 гаража по [ADDRESS] , 1/2 сарая та убиральні. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому суд стягує з [PERSON] сплачені позивачкою витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що з 08.08. 1997 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого народила доньок [PERSON], [INFO] року та [PERSON] [INFO] року народження. 28.03.2005 року шлюб між сторонами було розірвано і Лебединським районним судом Сумської області було винесено рішення про стягнення з [PERSON] аліментів в твердій грошовій сумі, в розмірі 90 грн. Оскільки розмір стягуваних аліментів позивачка вважає недостатнім, вона просить суд змінити їх розмір і в подальшому стягувати з відповідача на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідно віку на кожну дитину. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги. Відповідач позов визнав. На підставі статей 130 та 174 ЦПК України, суд вважає можливим рішення суду постановити при проведенні попереднього судового засідання. Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення зі слідуючих підстав: Даний спір між сторонами виник з сімейних правовідносин, які регулюються ст. 182- 184 Сімейного Кодексу України. В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Лебединського райсуду № 2-447-2005 від 28.03.2005 року з відповідача на користь позивачки на утримання дітей [PERSON], [INFO] року народження та [PERSON], [INFO] року народження, стягуються аліменти в розмірі 90 грн. на місяць. З свідоцтва про народження (а. с. 5,6), вбачається, що батьком дітей є відповідач. Згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України, зміни до якої внесені Законом України від 22.09.2005 року, розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян. При прийнятті рішення про зміну розміру стягуваних аліментів суд керується ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття, а також ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. На підставі вище наведеного, виходячи з принципів розумності та справедливості суд вважає необхідним повністю задоволити позовні вимоги і змінити розмір стягуваних аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання доньок [PERSON], [INFO] року народження та [PERSON], [INFO] року народження з 90 грн. на місяць та визначити їх розмір в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину. Також суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір на користь держави та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду цивільної справи. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.08.1997 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Лебединського міськвиконкому Сумської області був зареєстрований її шлюб з відповідачем, актовий запис № 152. [INFO] року від даного шлюбу народився син - [PERSON]. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому вона просить суд винести рішення про стягнення аліментів з відповідача в розмірі &frac14; частини від всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. В судовому засідання позивачка підтримала свої позовні вимоги. Відповідач визнає позовні вимоги в повному обсязі. На підставі статей 130 та 174 ЦПК України, суд вважає можливим рішення суду постановити при проведенні попереднього судового засідання. Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав: Між сторонами мають місце сімейні правовідносини, які виникли внаслідок укладення шлюбу (а. с. 3), від якого [INFO] року народився син [PERSON] (а. с. 4), який на даний час проживає з матір'ю, що стверджується довідкою № 3085 від 22.04.2008 року Лебединського міськвиконкому (а. с. 5) і перебуває на її утриманні. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають до стягнення, суд приймає до уваги вимоги ст. 182 ч. 2 Сімейного Кодексу України, якою встановлено, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не повинен бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . В силу ст. 191 СК України аліменти стягувати з 23.05.2008 року, тобто від дня пред'явлення позову. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в силу ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що з 21.09.1991 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого [INFO] року народила доньку - [PERSON]. На даний час відповідач з сім'єю не проживає, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому вона просить суд винести рішення про стягнення аліментів з відповідача в розмірі &frac14; частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. В судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу в її відсутності, свої позовні вимоги підтримує. На підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вважає можливим за згодою з відповідачем розглянути справу у відсутності позивачки. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. На підставі статей 130 та 174 ЦПК України, суд вважає можливим рішення суду постановити при проведенні попереднього судового засідання. Вислухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав: Між сторонами мають місце сімейні правовідносини, які виникли внаслідок укладення шлюбу (а. с. 4), [INFO] року народилася донька [PERSON](а. с. 5), яка на даний час проживає з матір'ю, що стверджується довідкою від 07.05.2008 року (а. с. 6) і перебуває на її утриманні. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають до стягнення, суд приймає до уваги матеріальне становище сторін. В силу ст. 191 СК України аліменти стягувати з 23.05.2008 року, тобто від дня пред'явлення позову. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в силу ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

Позивач просив задовольнити заявлені вимоги, посилаючись на слідуючі докази. 01 червня 2003 року в [ADDRESS] за місцем постійного мешкання помер батько - [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з грошових вкладів на рахунках [NUMBER], [NUMBER],[NUMBER] в філії Лозівського відділення ВАТ ”Державний Ощадний банк України” № 2841 . Спадкодавець за життя розпорядився всім своїм майном, залищивши заповіт на ім'я позивачки. Інших спадкоємців не має. На час смерті спадкодавець у шлюбі не перебував. Його дружина та мати позивачки [PERSON] померла [INFO]. Своє право на спадщину не має можливості оформити в нотаріальній конторі, бо станом на 01.01.2004 року спадкова справа заведена не була. Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, з позовними вимогами згоден. Третя особа-Первомайська державна нотаріальна контора Харківської області - надала суду заяву про розгляд справи за відсутністю його представника, з позовними вимогами згоден. Суд, встановив факти по справі та відповідні їм правовідносини, находить, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав: Дійсно,[INFO] в [ADDRESS] за місцем постійного мешкання помер батько позивачки - [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з грошових вкладів на особових рахунках [NUMBER] з залишком вкладу -54.54грн., [NUMBER] з залишком вкладу-2.47грн.,на компенсаційному рахунку [NUMBER] з залишком вкладу-7810.30грн. в [NUMBER] [ADDRESS] Спадкодавець за життя розпорядився всім своїм майном, залищивши заповіт на ім'я позивачки, посвідчений 04 грудня 2000 року виконавчим комітетом Уплатнівської сільської ради Близнюківського району Харківської області за реєстровим номером [NUMBER]. Інших спадкоємців, передбачених ст..1241 ЦК України не має. На час смерті спадкодавець у шлюбі не перебував. Його дружина та мати позивачки [PERSON] померла [INFO]. Своє право на спадщину не має можливості оформити в нотаріальній конторі, бо станом на 01.01.2004 року спадкова справа заведена не була На час відкриття спадщини діяла ст..549 ЦК України, яка визнавала за факт прийняття спадщини фактичний вступ в управління та володіння спадковим майном. Після похорон батька позивачка заволоділа ощадними книжками, державним актом на земельну ділянку, свідоцтвом на майновий пай. Наведені факти підтверджені рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області №2-1339/07 від 17.07.2007 року. Таким чином позивач має на зазначене спадкове майно право приватної власності, яке підлягає захисту шляхом визнання права. На підставі зазначеного та

Outcome: approved