Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-29 00:00:00

АМКП »Теплокоммуненерго” звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за теплову енергію за період з вересня 2005 року по липень 2008 року. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідно до договору від 31.05.1996 року АМКП «Теплокоммуненерго» забезпечує відповідачку тепловою енергією у вигляді гарячої води для центрального опалення її квартири за адресою: [ADDRESS]. У порушення договору, відповідачка не провадить оплату за використану теплову енергію з вересня 2005 року по липень 2008 року. Сума заборгованості за зазначений період склала 2354 грн. 22 коп., яку позивач просить стягнути з відповідачки. Крім того, позивач просить стягнути з відповідачки витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн., які ним були сплачені при подачі позову до суду. У попереднє судове засідання представник позивача АМКП «Теплокоммуненерго» - Руда Н.М. не з»явилась, подала до суду заяву від 30.07.2008 року, у якій просить слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує ( а.с. 12). Відповідачка [PERSON] у попереднє судове засідання не з»явилась, подала до суду заяву від 30.07.2008 року, у якій просить слухати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення ( а.с. 13). Виходячи з наведеного, суд, вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору від 31.05.1996 року на відпуск теплової енергії, а також згідно ст. ст. 67, 68 ЖК України відповідачка зобов'язана своєчасно вносити оплату за теплову енергію ( а.с. 5). Заборгованість відповідачки за період з вересня 2005 року по липень 2008 року становить 2354 грн. 22 коп. ( а.с. 4 ). Зазначена сума підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, стороні, на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно зі ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов»язаних з розглядом справи. До витрат, пов»язаних з розглядом справи, належать, у тому числі, і витрати на інформаційно- технічне забезпечення. Звертаючись до суду, позивач сплатив інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн., згідно платіжного доручення № 1415 від 17.07.2008 року ( а.с. 1). Що стосується судового збору, то рішенням Антрацитівської міської Ради № 26/9 від 27.12.2007 року позивач на 2008 рік був звільнений від його сплати при пред»явленні позовних заяв до суду ( а.с. 6 ). Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної частини вимог. За таких обставин, суд вважає на необхідне стягнути з відповідачки на користь держави судровий збір у розмірі 51 грн.. Таким чином, визнання відповідачкою пред”явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved