Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-25 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулась Чумак Т.В., посилаючись на те, що відповідно до погосподарських книг Бесідської сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки будинок [ADDRESS] відносився до майна колгоспного двору. На час припинення колгоспного двору 15 квітня 1991 року в ньому проживали та не втратили частку в його майні: [PERSON] та [PERSON], які набули право власності на вказаний будинок, як на майно колгоспного двору в рівних частках. [INFO] [PERSON] помер, спадщину після смерті якого прийняла його дружина [PERSON] згідно статті 529 ЦК України (1963 року), яка постійно на день смерті проживала разом із спадкодавцем і фактично вступила у володіння та управління спадковим майном, проте не оформила своїх прав. [INFO] померла [PERSON], спадщину після смерті якої прийняла вона (позивачка), як спадкоємець за заповітом, посвідченим 16.11.2005 року Ставищенською районною державною нотаріальною конторою за реєстром №3212, отримавши 28 серпня 2006 року свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Відсутність правовстановлюючого документу на будинок та витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно не дає змоги оформити їй (позивачці), як спадкоємиці права на будинок. Вартість вищевказаного житлового будинку становить відповідно до технічного паспорта 19184 гривні. Земельна ділянка, на якій розташований вказаний житловий будинок , не приватизована. Позивачка просить суд визнати за нею право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] матері [PERSON] на вказаний житловий будинок. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, підтвердила обставини, на які посилається в позовній заяві. Представник відповідача Бесідської сільської ради Чумак Т.В. в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнала, зробивши про це усну заяву. Суду пояснила, що відповідно до записів погосподарських книг Розумницької сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки даний будинок відносився до майна колгоспного двору; на час припинення колгоспного двору 15 квітня 1991 року в ньому проживали та не втратили права на частку в його майні два члени [PERSON] - голова двору та [PERSON] член двору, які і набули право власності на вказаний будинок, як на майно колгоспного двору в рівних частках. [INFO] помер [PERSON] , спадщину після смерті якого прийняла його дружина [PERSON] , яка постійно на день смерті проживала разом із спадкодавцем і фактично вступила у володіння та управління спадковим майном. [INFO] померла [PERSON], спадщину після смерті якої прийняла позивачка, як спадкоємець за заповітом. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, усну заяву про визнання позову представника відповідача Бесідської сільської ради Чумак Т.В., яка діє відповідно до довіреності і має повноваження на вчинення такої дії, та перевіривши письмові докази, вважає, що визнання відповідачами та представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до записів погосподарських книг Бесідської сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки будинок будинок [ADDRESS] відносився до майна колгоспного двору; на час припинення колгоспного двору 15 квітня 1991 року в ньому проживали та не втратили права на частку в його майні два члени: [PERSON] - голова двору та [PERSON] член двору, які і набули право власності на вказаний будинок, як на майно колгоспного двору в рівних частках. [INFO] помер [PERSON], спадщину після смерті якого прийняла його дружина [PERSON], як особа, яка фактично вступила у володіння та управління спадковим майном відповідно до ст. ст. 524 ч. 2, 529, 549 ч. 1 п. 1. [INFO] померла [PERSON], спадщину після смерті якої прийняла позивачка, як спадкоємець за заповітом відповідно до ч. 1 ст. 1268, ст. 1269, ч.1 ст. 1270 ЦК України шляхом подання до Ставищенської районної держнотконтори відповідної заяви. Вартість вищевказаного житлового будинку відповідно до технічного паспорту складає 27294 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК України (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ч. 5 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до пункту 6.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно (затвердженого наказом Мінюсту України №7/5 від 07.02.2002 року) оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування. Згідно абзацу 4 пункту 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Мінюсту від 03.03.2004 року №20/5), при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з реєстру прав власності. Згідно ст. 392 Цивільного Кодексу України власник майна, може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] за життя набули право власності на вказаний будинок, як члени колгоспного двору відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР (1963 р.) кожен на Ѕ його частину. [PERSON], яка померла [INFO], за життя набула право на спадщину за законом після смерті [INFO] чоловіка [PERSON] на Ѕ зазначеного будинку, а позивачка після її смерті набула право на спадщину за заповітом на вказаний будинок і оскільки представником відповідача позов визнається, то він підлягає задоволенню. Оскільки відповідач Бесідська сільська рада до пред'явлення позову про визнання права на спадщину на житловий будинок і в судовому засіданні не оспорювала цього права, відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на неї не може бути покладений обов'язок по відшкодуванню судових витрат.

Outcome: approved