overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-10 00:00:00

[PERSON]. звернулася в суд з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів. В заяві стверджує, що вони мають неповнолітнього сина [PERSON], якій проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому вона звернулася до суду із даним позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ним повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON]. свій позов підтримала. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду цивільної справи був належним чином повідомлений, що дає суду можливість дану справу розглянути у його відсутність. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина, на утримання якого відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги, тому в порядку ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно якої, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, з [PERSON]. слід стягувати на користь [PERSON]. аліменти на утримання неповнолітньої дитини, до досягнення ним повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-10 00:00:00

[PERSON]. звернулася в суд із позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів. В заяві стверджує, що вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає біля неї та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому вона звернулась до суду із даним позовом, в якому просить стягувати з відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO]аліменти в розмірі &frac14; частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ним повноліття. Позивачка [PERSON]. позов підтримала. Відповідач [PERSON]. позов визнав, згідний сплачувати аліменти на утримання дитини до його повноліття. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина, на утримання якого відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги, тому в порядку ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно якої, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, з [PERSON]. слід стягувати аліменти на користь [PERSON]. на утримання неповнолітнього сина [PERSON], щомісячно, до досягнення ним повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-10 00:00:00

[PERSON]. звернулася в суд з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів. В заяві стверджує, що вони мають неповнолітнього сина [PERSON], якій проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому вона звернулася до суду із даним позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ним повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON]. свій позов підтримала. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду цивільної справи був належним чином повідомлений, що дає суду можливість дану справу розглянути у його відсутність. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина, на утримання якого відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги, тому в порядку ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно якої, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, з [PERSON] . слід стягувати на користь [PERSON]. аліменти на утримання неповнолітньої дитини, до досягнення ним повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-10 00:00:00

21 квітня 2008 року КП “Нововолинськтеплокомуненерго” звернулося в суд з позовом до [PERSON]. про стягнення заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію за період з 01 лютого 2007 року по 31 березня 2008 року в сумі 911,83 грн. Вимоги обґрунтовує тим, що відповідач, користуючись послугами по опаленню житлового приміщення за адресою [ADDRESS], яке належить їй на праві приватної власності, не виконує своїх зобов'язань щодо своєчасного внесення плати за спожиту теплову енергію. В результаті цього утворилась заборгованість по сплаті даних комунальних послуг в сумі 911,83 грн., яку просить стягнути позивач на його користь з відповідача та 30 грн. за інформаційно-технічне забезпечення. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю і просить стягнути з відповідача 911,83 грн. заборгованості по оплаті за відпущену теплову енергію та 30 грн. за інформаційно-технічне забезпечення. Відповідач в судове засідання не з'явилась про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов висновку, що позов є підставний і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач користується послугами по опаленню житлового приміщення, постачальником якого є позивач, плати за надані послуги не вносить, внаслідок чого утворилась заборгованість за період 01 лютого 2007 року по 31 березня 2008 року в сумі 911,83 грн. Дані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості (а.с.4), випискою з особового рахунку (а.с.3), претензією (а.с.5), довідкою (а.с.6), та встановленими тарифами рішенням Нововолинської міськради (а.с.8-11). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином. Статтями 67, 68 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Приймаючи до уваги, що відповідач користувалася послугами по опаленню житлового приміщення, однак зобов'язання щодо оплати послуг в добровільному порядку не здійснювала виходячи з встановлених тарифів, тому суд вважає, що позовні вимоги є підставні і підлягають до задоволення в повному обсязі, а тому суд стягує з відповідача 911,83 грн. боргу та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. на користь позивача, а також 51 грн. судового збору в користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-10 00:00:00

Заявниця [PERSON]звернулась до суд з дійсною заявою, в обґрунтування якої вказала, що вона 27.09.1999р. на підставі договору купівлі-продажу купила житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Однак, при оформленні зазначеного договору була допущена помилка в написанні її прізвища, а саме помилково записано «[INFO]», при цьому у Краснодонському БТІ договір купівлі-продажу зареєстрований на [PERSON] На даний час заявниця має намір оформити у банківському закладі кредитний договір, однак зробити це позбавлена можливості, оскільки в договорі купівлі-продажу від 27.09.1999р. не правильно записано її прізвище. На підставі чого, заявниця просить суд встановити факту належності їй нотаріально-посвідченого договору купівлі-продажу від 27.09.1999р. Р№1466 житлового будинку за адресою: [ADDRESS], із записом прізвища «[INFO]». У судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала у повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON], у судовому засіданні проти задоволення заяви [PERSON] не заперечував та пояснив, що дійсно його дружина 27.09.1999р. уклала договір купівлі-продажу, у якому її прізвище помилково записано, як «[INFO]» . Суд, вислухавши заявницю [PERSON], заінтересовану особу [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про одруження та паспортом громадянина України правильне призвіще заявниці - [PERSON] 27 вересня 1999р. між заявницею [PERSON] та продавцем [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу Р№ 1466, за яким [PERSON]купила житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Однак, при оформленні зазначеного договору прізвище заявниці було записано помилково, як «[INFO]», при цьому у Краснодонському БТІ договір купівлі-продажу зареєстрований на [PERSON] На підставі викладено, враховуючи, що встановлення факту належності договору купівлі-продажу від 27.09.1999р. №1466 із записом прізвища "[PERSON]" має для заявниці юридичне значення, суд вважає за необхідне встановити факт належності їй зазначеного правовстановлюючого документу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з дійсним позовом, в обґрунтування якого вказав, що відповідачу були надані послуги по постачанню природного газу. Однак, терміни оплати відповідачем систематично порушуються, у результаті чого утворилася заборгованість, яка станом на 01.06.2008 року складає 8999,62грн. Зазначену суму заборгованості представник позивача і просить стягнути з відповідача. У попередньому судовому засіданні представник позивача позовні вимоги ВАТ „Луганськгаз” в особі управління „Краснодонмежрайгаз” підтримав повністю. Відповідач у попередньому судовому засіданні позов ВАТ „Луганськгаз” в особі управління „Краснодонмежрайгаз” визнав повністю. Вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до п.п. 15, 25 Правил наданню населенню послуг по газопостачанню, абонент зобов'язаний проводити оплату за споживаний природний газ до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Однак, відповідачем були порушені терміни оплати за послуги по постачанню природного газу, у зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 01.06.2008р. складає 8999,62грн., що підтверджується розрахунком позивача, який доданий до матеріалів справи. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 8999,62грн. Судові витрати на підставі ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що вони протягом семи років не проживають спільним подружнім життям і за цей період ніхто не намагався відновити сімейні стосунки. Позивачка в попередньому судовому засіданні позов підтримала і пояснила, що не проживає з відповідачем протягом семи років і не бажає поновлювати спільне сімейне проживання. Наполягає на розірванні шлюбу. Витрати при отриманні свідоцтва про розіравання шлюбу поросить покласти на неї. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав повністю. Згідний на розірвання шлюбу. Просить справу вирішити в попередньому судовому засіданні. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 3 квітня 1993 року, актовий запис № 2 ( свідоцтво про одруження [NUMBER] видане відділом РАЦСу Борщівського районного управління юстиції ). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] народження, який проживає з позивачкою. Сторони не проживають спільним подружнім життям протягом семи років, що відповідач визнав. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач примирення не бажає. Таким чином суд вважає, що сім'я розпалася, подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі ст.ст.110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про встановлення права власності, у якій зазначив, що після смерті його матері, яка померла [INFO], залишилась спадщина у вигляді житлового будинку. Позивач і відповідачі є спадкоємцями першої черги за законом. Він фактично прийняв спадщину, але коли звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, йому було відмовлено, оскільки не оформлено право власності на будинок. Просить суд визнати за ним право власності на домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS] У судове засідання позивач не з'явився, звернувся до суду із заявою, у якій підтримав позовні вимоги, просить суд розглянути справу без його участі. Відповідачі позов визнали повністю, суду надані їх заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO]. Відповідно довідки БТІ право власності на спірне домоволодіння не встановлено. Відповідно до наданих документів позивач є рідним сином померлої. Відповідно до ст.1261 ЦК України право на спадкування мають діти спадкодавця, а також той з подружжя, хто пережив спадкодавця. Оскільки інших спадкоємців немає, відповідачі позов визнали, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.130, 174, 213-215 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-10 00:00:00

Позивачка [PERSON]звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON]., вказуючи, що від шлюбу з відповідачем мають дочок [PERSON], [INFO]року народження та [PERSON], [INFO]року народження. Відповідач участі в утриманні дітей не приймає, а тому вона просить стягувати з нього аліменти в сумі по 200 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Відповідач позовні вимоги визнав повністю і пояснив, що він не має постійного місця роботи, підробляє на різних роботах. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. Шлюб між сторонами зареєстрований 07.09.1991 року Комунарівською сільською радою, актовий запис № 16, однак протягом останнього року вони проживають окремо. Від шлюбу мають дві неповнолітніх дочки: [PERSON], [INFO]року народження, та [PERSON], [INFO]року народження, які знаходяться на утриманні матері. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов”язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що сім'я позивачки малозабезпечена, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання, складеним комісією Урожайнівської сільської Ради 06 серпня 2008 року. Позивачка, згідно довідки про доходи від 20 червня 2008 року, працює на ПП «Пакт», де за період з 01 січня 2008 року по 31 травня 2008 року їй нараховано 3252 грн.48 коп. заробітної плати. Відповідач не має постійного місця роботи. З огляду на наведене суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити і розмір аліментів визначити у твердій грошовій сумі, на яку погодилися сторони, а саме по 200 грн. щомісячно на кожну дитину зокрема до досягнення дітьми повноліття. На підставі ст.ст.180, 182, 184 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-10 00:00:00

В липні 2008 р. позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивачка в обґрунтування своїх вимог пояснила, що вона з відповідачем знаходиться у шлюбі з 26.11.2005 р., який був зареєстрований в Іллічівському відділі РАЦС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 444, від якого [INFO] народилась дочка - [PERSON]. З червня 2008 року однією сім'єю вони не проживають. Позивачка просить стягнути аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку відповідача, оскільки в добровільному порядку відповідач допомогу не надає, що ставить її в скрутне матеріальне становище. Відповідач позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів визнав повністю й пояснив, що не заперечує виплачувати аліменти на користь позивачки на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку до досягнення дитиною повноліття. Суд, вислухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, що потребують матеріальній допомоги. Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 26.11.2005 р., сторони знаходяться в шлюбі, який зареєстрований 26.11.2005 р. в Іллічівському відділі РАЦС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 444. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], [PERSON] народилася [INFO], батьком якої є відповідач. Згідно довідки б/н від 02.07.2008 р., виданої ЖБК «Металург», [PERSON] проживає з позивачкою за адресою: [ADDRESS]. Згідно з довідкою № 10/4152 від 07.07.2008 р. , виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Іллічівського району [PERSON] перебуває на обліку та отримує державну соціальну допомогу, у розмірі 130 грн. щомісячно. Також судом встановлено, що згідно довідки № 022/10764 від 07.07.2008 р., виданої ВАТ «Азовсталь», середній заробіток відповідача становить 1865,77 грн.; інших непрацездатних осіб, на утримання яких відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу, немає, ніякими хронічними захворюваннями не страждає. З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач має можливість виплачувати аліменти, не ставлячи себе в скрутне матеріальне становище, у зазначеному позивачкою розмірі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-10 00:00:00

У липні 2008 р. позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], у якому просить визнати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], дійсним. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] у позовній заяві вказує, що 10.02.2001 року між нею та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу (біржовий контракт) квартири [ADDRESS], згідно якого відповідач продав належну йому на праві власності квартиру. Договір був оформлений на Маріупольській універсальній товарній біржі та зареєстрований за № 29249. Позивачка сплатила відповідачу вартість квартири 8550 грн., зареєстрував право власності в БТІ м.Маріуполя за № 37978 від 12.02.2001 р. Відповідач передав документи на квартиру, виписався з житлової площі та позивачка почала користується цією квартирою, сплачувати комунальні послуги, зареєструвалась за вказаною адресою. Таким чином, усі необхідні дії за договором купівлі-продажу вказаної квартири, сторони виконали. Зараз у позивачки виникла необхідність привести у відповідність правовстановлюючі документи. На підставі викладеного, позивачка просить суд визнати договір купівлі-продажу вказаної квартири, оформлений на Маріупольській універсальній товарній біржі, дійсним. У судовому засіданні [PERSON] підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі, пояснив, що укласти договір купівлі-продажу через нотаріальну контору вони з відповідачем не мають можливості, так як витяг з реєстру прав власності в БТІ м.Маріуполя видають на її ім'я, а не на ім'я відповідача. Просила позов задовольнити та визнати угоду купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладену між нею та [PERSON], дійсною. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, вислухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, тому що позовні вимоги знайшли своє підтвердження наданими суду доказами, які доводять, що сторони здійснили договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] та вчинили усі необхідні для цього дії. Укласти договір купівлі-продажу через нотаріальну контору на даний час сторони не мають можливості з об'єктивних причин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що [INFO]помер її батько [PERSON] в м. Лисичанську Луганської області. Після його смерті відкрилась спадщина, у вигляді 1/3 квартири за адресою: [ADDRESS]. Інші дві частки належали членам його сім'ї - матері позивача [PERSON]яка померла [INFO], та брату [PERSON]померлому [INFO]. Перебуваючи в дуже тяжкому моральному стані, душевно і фізично виснаженою, після дуже довгої хвороби позивач звернувся до Лисичанської державної нотаріальної контори та дізнався, що пропустив строк прийняття спадщини. Він з цією причини пропустив шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, тобто з поважних причин. Позивач у попередньому судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнала, про наслідки визнання позову попереджена. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що [INFO]померла її мати [PERSON] в м. Лисичанську Луганської області. Після її смерті відкрилась спадщина, у вигляді земельної ділянки, яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 408578 на якій розташований будинок [ADDRESS] та подарований позивачу померлою. Позивач постійно мешкає та працює у Республіки Грузія. У серпні 2007 року, приїхавши до м. Лисичанська та отримавши паспорт громадянки України, позивач звернувся до Лисичанської державної нотаріальної контори та дізнався, що пропустив строк прийняття спадщини. Він з цією причини пропустив шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, тобто з поважних причин. Позивач у попередньому судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнала, про наслідки визнання позову попереджена. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved