overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-14 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з [INFO]. від якого мають неповнолітню дитину. Поскільки сторони з жовтня 2007р. припинили спільне проживання через виниклі непорозуміння, і позивачка склала другу сім”ю, і не мають наміру відновлюватим шлюбні відносини, тому просить шлюб розірвати. Відповідач, позов визнав і згідний на розірвання шлюбу. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що поскільки сторони не проживають разом тривалий проміжок часу і не відновлюють сімейних відносин, позивачка має другу сім”ю, що свідчить про те, що дана сім”я розпалася, обидва настоюють на розірванні шлюбу, тому позов можливо задоволити. На підставі викладеного, ст.105,110,112СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-14 00:00:00

Відповідач[PERSON] позов визнав повністю. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона повністю підтримує свій позов. З відповідачем вона зареєструвала шлюб 5 листопада 2000 року у виконкомі Мошанецької сільської ради Кельменецького району. Від шлюбу у них з відповідачем [INFO] народився син - [PERSON], батьком якого є відповідач. З серпня 2007 року відповідач з ними не проживає та не надає матеріальної допомоги своєму синові, який проживає біля неї та перебуває на її утриманні. Стан здоров'я дитини задовільний. Відповідач[PERSON] пояснив суду, що стан здоров'я в нього задовільний і в нього на утриманні є непрацездатні батьки. В ході судового засідання судом були досліджені наступні докази: копія свідоцтва про одруження серії І[NUMBER] від 5 листопада 2000 року, копія свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] яке було видане виконкомом Мошанецької сільської ради Кельменецького району 12.11.2001 року, довідка про доходи №251 [PERSON] з ТОВ «Арго», довідки з Мошанецької сільської ради №530 та №531, Акт обстеження матеріально - побутових умов [PERSON] Судом встановлено, що відповідач[PERSON] згідно свідоцтва про народження є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] народження, який в даний час перебуває на утриманні позивачки [PERSON] Отже, між позивачем та відповідачем склалися правовідносини з приводу утримання дитини. Відповідач не надавав постійно матеріальну допомогу свої дитині [PERSON] Відповідно до ст. 180 СК України відповідач[PERSON] зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину. Згідно вимог ст. 181 СК України [PERSON] має право на отримання аліментів від відповідача [PERSON] у частці від доходу відповідача, або у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Дане право [PERSON] порушується відповідачем, оскільки останній не утримує матеріально свою дитину. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Вказані вище обставини стверджується взаємним зв'язком доказів, досліджених судом у їх сукупності. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити зі стягненням з відповідача на користь держави судового збору та витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, відсутність на його утриманні інших дітей, непрацездатних дружини та наявність на його утриманні непрацездатних батьків.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-14 00:00:00

07 лютого 2008 року ТОВ фірма «ТехНова» звернулась до суду з позовом до [PERSON]., [PERSON]. про стягнення боргу по оплаті за теплопостачання. Свої вимоги позивач мотивував тим, що КЕП «Чернігівська ТЕЦ» ТОВ фірма «ТехНова» надає населенню послуги з теплопостачання у вигляді гарячого водопостачання і центрального опалення. Згідно вимог ст.ст. 67, 68 Житлового Кодексу УРСР, споживач зобов'язаний щомісячно здійснювати оплату за отримані послуги по тарифах, затверджених рішенням Чернігівського міськвиконкому. Відповідачі проживаючи в квартирі [ADDRESS] та користуючись послугами теплопостачання за отримані послуги оплату не проводять, в результаті чого за період з 01.06.2004 року по 01.12.2007 року заборгованість склала 2399 грн. 73 коп.. Позивач звертається до суду з вимогою про примусове стягнення заборгованості з відповідачів. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила стягнути з відповідачів заборгованість за теплопостачання за період з 01.06.2004 р. по 01.12.2007р. в сумі 2399 грн. 73 коп. та 30 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явились. Про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Суд вважає за можливе відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглядати справу на підставі наявних у ній доказів у відсутність відповідачів. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Між сторонами виникли правовідносини у вигляді певних прав та зобов'язань, про що свідчить поведінка сторін, проте відповідачі отримавши послуги не виконали зобов'язання по оплаті отриманих послуг, отже порушили права позивача, в зв'язку з чим це право підлягає поновленню в судовому порядку, сума заборгованості підлягає стягненню з відповідачів в солідарному порядку. Крім того, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. 00 коп., та судовий збір на користь держави в розмір 51 грн. 00 коп., відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-14 00:00:00

08 лютого 2008 року ТОВ фірма «ТехНова» звернулось до суду з позовом до [PERSON]., [PERSON]. про стягнення заборгованості по оплаті послуг з теплопостачання. Свої вимоги позивач мотивував тим, що КЕП «Чернігівська ТЕЦ» ТОВ фірма «ТехНова» надає населенню послуги з теплопостачання у вигляді гарячого водопостачання і центрального опалення. Згідно вимог ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу УРСР, споживач зобов'язаний щомісячно здійснювати оплату за отримані послуги по тарифах, затверджених рішенням Чернігівського міськвиконкому. Відповідачі проживаючи в квартирі [ADDRESS] та користуючись послугами теплопостачання за отримані послуги оплату не проводять, в результаті чого за період з 01.06.2005 року по 01.12.2007 року заборгованість склала 2071 грн. 35 коп. Позивач звертається до суду з вимогою про примусове стягнення заборгованості з відповідачів. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги зменшила, в зв'язку з частково оплатою, остаточно просила стягнути з відповідачів заборгованість за теплопостачання за період з 01.06.2005 р. по 01.12.2007 р. в сумі 1734 грн. 70 коп. та 30 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явились. Про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Суд вважає за можливе відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглядати справу на підставі наявних у ній доказів у відсутність відповідачів. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Між сторонами виникли правовідносини у вигляді певних прав та зобов'язань, про що свідчить поведінка сторін, проте відповідачі отримавши послуги не виконали зобов'язання по оплаті отриманих послуг, отже порушили права позивача, в зв'язку з чим це право підлягає поновленню в судовому порядку, сума заборгованості підлягає стягненню з відповідачів в солідарному порядку. Крім того, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. 00 коп., та судовий збір на користь держави в розмір 51 грн. 00 коп., відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-14 00:00:00

20 лютого 2008 року ТОВ фірма «ТехНова» звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення боргу по оплаті за теплопостачання. Свої вимоги позивач мотивував тим, що КЕП «Чернігівська ТЕЦ» ТОВ фірма «ТехНова» надає населенню послуги з теплопостачання у вигляді гарячого водопостачання і центрального опалення. Згідно вимог ст.ст. 67, 68 Житлового Кодексу УРСР, споживач зобов'язаний щомісячно здійснювати оплату за отримані послуги по тарифах, затверджених рішенням Чернігівського міськвиконкому. Відповідачка проживаючи в квартирі [ADDRESS] та користуючись послугами теплопостачання за отримані послуги оплату не проводить, в результаті чого за період з 01.11.2001 року по 01.11.2007 року заборгованість склала 1176 грн. 96 коп.. Позивач звертається до суду з вимогою про примусове стягнення заборгованості з відповідачки. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила стягнути з відповідачки заборгованість за теплопостачання за період 01.11.2001р. по 01.11.2007р. в сумі 1176 грн. 96 коп. та 30 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явились подала письмову заяву де вказала, що на борг збіг строк позовної давності, тому наполягала на його застосуванні. Про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Суд вважає за можливе відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглядати справу на підставі наявних матеріалів у відсутність відповідачки. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON]. є власником квартири [ADDRESS]. Відповідачка оплату за надані послуги здійснювала не в повному обсязі, внаслідок чого за період з 01.11. 2001 року по 01 листопада 2007 року виникла заборгованість в сумі 1176 гривень 96 копійок. Зважаючи, що на день звернення позивача до суду на частину боргу збіг строк позовної давності і відповідачка наполягала на застосуванні строку позовної давності, то позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 367 грн. 97 коп. на підставі ст.ст. 257, 267 ЦК України. Крім того, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. 00 коп., та судовий збір на користь держави в розмір 51 грн. 00 коп. відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-14 00:00:00

У лютому 2008 року позивач звернулась до суду зі вказаним позовом до відповідача, в якому посилається на те, що фактично шлюбні відносини було припинено з 2005 року, спільне господарство ними не ведеться. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час і місце слухання справи повідомлений належним чином, повідомлення про причину неявки в суд не надіслав. Позивач не заперечує проти заочного слухання справи, тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити судове рішення про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно матеріалів справи, сторони знаходяться в шлюбі, який було зареєстровано ЗАГСом міста Ганновера (Федеративна Республіка Німеччина) 27 червня 1997 року, свідоцтво про шлюб [NUMBER], який було легалізовано у Консульському відділі Посольства України в ФРН м. Бонн,[NUMBER]від 15.09.1999 року. Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право», правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином. В судовому засіданні встановлено, що сторони подружніх відносин не підтримують, живуть своїм життям, своїми інтересами починаючи з 2005 року. Відповідно до ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. Судом встановлено, що примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних стосунків між сторонами не можливе і суперечить інтересам подружжя. Виходячи з вище зазначеного, суд вважає, що шлюб між [PERSON]. та [PERSON]слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-14 00:00:00

26.03.1991 року сторони зареєстрували шлюб у Палаці одруження м.Маріуполя Донецької області, актовий запис № 605. Від шлюбу дітей не мають. Позивачка звернулась до суду з позовом, у якому просить шлюб з відповідачем розірвати, зазначивши, що родина розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і наполягає на розірванні шлюбу, на збереження родини не згодна, тому що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння і поваги між сторонами. Однією сім'єю не проживають з 2005 року. Просила суд розірвати шлюб. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, згоден на розірвання шлюбу. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася та підстав для її збереження немає. Суперечки стосовно розподілу майна між сторонами немає. Витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦСа з урахуванням матеріального становища підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-14 00:00:00

22.04.2008 року [PERSON]звернулася в суд з позовом до [PERSON]. про стягнення на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO]в розмірі &frac14; частини з усіх видів його доходів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала, пояснила, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Відповідач вимоги позову визнав повністю, пояснив, що працює, отримує заробітну плату, тому згоден сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі &frac14; частини з усіх видів доходів щомісячно, до досягнення ним повноліття. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 1 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Поясненнями сторін та матеріалами справи беззаперечно доведено, що [PERSON]. є рідним батьком [PERSON], [INFO](а.с.3), але добровільно не виконує свого обов'язку по утриманню неповнолітнього сина. Зазначені правовідносини регулюються ст.ст. 180, 181 ч. 3, 182 ч. 2, 183 ч. 1 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу її матері, батька; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Ст. 58 Закону України „Про державний бюджет України на 2008 рік” визначає прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років - 538 грн. Оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню дитини, чим порушує права позивачки і її неповнолітнього сина, має постійне місце роботи та заробіток, то з [PERSON]. на користь [PERSON]необхідно стягувати аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі &frac14; частини зі всіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до повноліття сина. Вирішуючи питання про судові витрати, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь держави 51 грн. державного мита та 7 грн. 50 коп. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі ст. ст. 180, 181 ч. 3, 182 ч. 2, 183 ч. 1 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-14 00:00:00

24 квітня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 695,28 грн, нарахованих йому за період з 01 червня 2005 року по 01 березня 2008 року включно і не сплачених добровільно. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала частково, просила стягнути з відповідача заборгованість в сумі 276,63 гривень на момент опломбування вентилю згідно акту від 27 грудня 2006 року, про що суду надала письмову заяву. Відповідач повністю визнав позов на суму 276,63 гривень, наслідки визнання позову судом йому роз»яснені, про що відповідач надав суду письмову заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 с. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідач є наймачем квартири за адресою[ADDRESS]. В його будинок водопостачання здійснюється позивачем. Нарахована сума боргу відповідає відомостям акту від 27 грудня 2006 року, який долучено до справи. Відповідно до ст. 68 ЖК України, ст. ст. 815ч.3, 816ч.1 ЦК України наймач зобов»язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 гривень та судовий збір - 51 гривня, разом - 81 гривня.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-14 00:00:00

У березні 2008 року позивачка [PERSON]. звернулася до суду із зазначеним позовом. В позовній заяві вказує, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] Після його смерті залишилось спадкове майно , яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться в [ADDRESS] Вона є спадкоємцем за законом. Однак, оформити у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину не має можливості , оскільки відсутні правовстановлюючий документ на будинок з господарськими будівлями і первинна реєстрація права власності. Позивачка прохала суд визнати за нею в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими будівлями. В судовому засіданні позивачка підтримала позов. Представник відповідача Дрижиногреблянської сільської ради в судове засідання не з'явився. Від сільського голови надійшла заява про визнання позову та про розгляд справи у його відсутність. Суд, заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с.4). Позивачка є спадкоємцем за законом, що підтверджується свідоцтвом про одруження( а.с.3). Судом встановлено, що померлому [PERSON] належав на праві власності житловий будинок з господарськими побудовами в[ADDRESS], що підтверджується довідкою с/ради ( а.с.15), однак свідоцтво про право власності та первинна реєстрація права власності відсутні. Оскільки позивачка є спадкоємицею за законом, то за нею необхідно визнати право власності в порядку спадкування на житловий будинок. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-14 00:00:00

24.03.2008 року позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з жилого будинку індивідуального житлового фонду з господарськими будівлями і спорудами та знаходиться [ADDRESS]. Батько заповіт не склав. Крім нього інші спадкоємці після смерті батька відсутні. В березні 2008 року він звернувся до Роменської районної державної нотаріальної контори з метою оформлення свого права на спадщину . Однак йому було відмовлено , оскільки він не прийняв спадщину , так як протягом 6 місяців після смерті батька не подав заяву до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини . Крім цього реєстрація права власності нерухомого майна, яке знаходиться [ADDRESS] не проводилася. Згідно даних Андріяшівської сільської ради , нерухоме майно числиться за померлим [PERSON]. Тому МБТІ немає можливості оформити правовстановлюючі документи на вказаний будинок , в зв»язку з цим просить визнати право власності на спадкове майно. В судовому засіданні позивач уточнив свої позовні вимоги і просив визначити за ним право власності на спадкове майно після смерті батька, що розташоване [ADDRESS] . Представник відповідача в судове засідання з»явився, уточнені позовні вимоги позивача визнав повністю і не заперечував проти їх задоволення. При таких обставинах суд вважає , що рішення по справі можливо винести на стадії попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову в попередньому судовому засіданні ухвалюється судове рішення в порядку встановленого ст. 174 ЦПК. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків / спадщини / від фізичної особи , яка померла / спадкодавця/, до інших осіб/ спадкоємців/. На підставі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України , спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 392 ЦК України , власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свобод та інтереси інших осіб, а тому є всі законні підстави для задоволення позову. Визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов, визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], померлого [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-14 00:00:00

Позивачка 9.04.2008 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON]. Свої вимоги мотивувала тим, що з 14 вересня 1996 року перебуває в шлюбі з відповідачем, який зареєстрований в Анастасівській сільській раді Роменського району, актовий запис № 8. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], 1997 року народження, та сина [PERSON], 1998 року народження. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння. Проживають окремо з жовтня 2006 року. Шлюб у них перший. Примирення стало неможливим. На попередньому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і прохала їх задовольнити. Відповідач в суд не з*явився, але подав заяву, в якій погодився на розірвання шлюбу і прохав справу розглянути в його відсутність. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку , встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено , що сторони дійсно перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 1996 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] 1997 року народження, та сина [PERSON], 1998 року народження. Сторони не проживають разом з жовтня 2006 року і примирення між ними стало неможливим. Таким чином, визнання відповідачем пред»явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved