overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-21 00:00:00

заявниця звернулася до суду з заявою, в якій зазначила, що [INFO] її батьки - [PERSON] та [PERSON] купили будинок по [ADDRESS] м.Жмеринка Вінницької області, який зареєстрований на ім»я батька заявниці. С тої пори їх сім»я проживала в зазначеному будинку. В січні 1993 року батько заявниці [PERSON] виїхав з міста Жмеринки за межі України на заробітки і з тої пори ні заявниця, ні її мати нічого не знають про нього. Заявниця та її матір мають намір приватизувати земельну ділянку, на який знаходиться будинок, але в земельному відділі їм повідомили, що це можливо лише за особистою заявою власника. Так як про батька немає відомостей з 1993 року і по теперішній час, вважає, що його необхідно оголосити померлим. Просила оголосити [PERSON] померлим. В судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги та пояснила, що оголошення її батька [PERSON]. померлим їй необхідно для переоформлення на себе будинку та для отримання державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, на який знаходиться будинок. Представник зацікавленої особи - юрист-консульт Жмеринської міської ради Магляк В.А. не заперечував проти задоволення заяви. Суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. В судовому засіданні встановлено, що з 1993 року [PERSON] за адресою: м. Жмеринка, [ADDRESS] не проживає та не має відомостей про місце його перебування. Це стверджується сукупністю доказів. Так, згідно адресної довідки Жмеринського РВ УМВС [PERSON]. за наявними данними в м.Жмеринка не зареєстрований (а.с. 15-16). Згідно довідки відділкової лікарні №1319 від 03.07.2008 року та довідки Жмеринської ЦРЛ № 459 від 27.06.2008 року, [PERSON] останнє місце проживання якого м. Жмеринка, [ADDRESS] за медичною допомогою на протязі 2004 року та по теперішній час у вказані медичні заклади не звертався, на обліку не значиться (а.с. 18-19). Відповідно до довідки квартального комітету “Центральний” від 3 липня 2008 року [PERSON]. з січня 1993 року виїхав за межі України на заробітки і з тої пори про його місце перебування та проживання нічого невідомо (а.с. 17). Свідок [PERSON]. в судовому засіданні підтвердила, що з 1993 року [PERSON]. не проживає в м. Жмеринка та не має відомостей про місце його перебування. За вказаних обставин суд вважає, що заяву слід задовольнити. За ст. 246, 247,249 ЦПК України заяви про оголошення фізичної особи померлою розглядаються судом за місцем проживання заявника, за його заявою із зазначенням мети такого визнання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-21 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, який був зареєстрований 22.11.2003 р. у відділі реєстрації актів громадянського стану Переяслав-Хмельницькому міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 285, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося внаслідок того, що вони мають різні погляди на життя, світосприйняття, що призводить до певних непорозумінь у їх відносинах. Відповідач проявляє неповагу до неї. Шлюбні відносини фактично припинені, подружні стосунки між ними не підтримуються. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, день та місце слухання справи повідомлений належним чином. Судом було ухвалено проводити заочний розгляд справи. Судом було встановленою що з 22 листопада 2003 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають одну неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Між сторонами погіршилися стосунки внаслідок різних складів характерів та різного світосприйняття та об'єктивної реальності, а також негативної поведінки відповідача по відношенню до позивачки. Мова про примирення сторін не йдеться. Враховуючи обставини справи, відсутність підстав для примирення у сторін, вияв волі на розірвання шлюбу, суд прийшов до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом про зміну розміру аліментів до [PERSON] [PERSON] у позові вказує, що рішенням Чернігівського районного суду Запорізької області від 04.07.2006року з [PERSON] на користь[PERSON]стягнуто аліменти на утримання [PERSON] в твердій грошовій сумі - 150грн щомісяця. Представник позивача [PERSON]. який виступав за довіреністю, на позовних вимогах наполягав, пояснив, що на сьогоднішній день відповідно ЗУ «Про державний бюджет на 2008рік» прожитковий мінімум на дитину становить 663грн. і 30% від цієї суми становить 198грн.90коп.. Тим же законом «Про державний бюджет на 2008рік…» передбачено збільшення прожиткового мінімуму з часом і відповідно збільшення аліментів. В зв'язку з викладеним позивачка вважає за необхідне звернутись до суду з позовом про встановлення аліментів у відсотковому значенні. Представник відповідача адвокат [PERSON]. з'явився, проти вимог позивача заперечень не мав. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши представників, вважає вимоги позивачки обґрунтованими, доведеними в ході судового розгляду, представник відповідача вимоги визнав, підтверджені матеріалами справи: рішення Чернігівського райсуду від 04.07.2006року (л.с.4), свідоцтво про народження (л.с.5), довідка сільради (л.с.6), і в зв'язку з викладеним підлягають задоволенню. В зв'язку з задоволенням основних вимог позивача задовольняються також вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 09.07.1994р. вони зареєстрували шлюб в відділі РАЦС Вільшанського РУЮ Кіровоградської області, актовий запис № 24. Від спільного проживання в них народились діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, причиною розпаду сім'ї стало те, що в них різні погляди на життя та різні характери, на грунті чого, виникали постійні сварки. В даний час сторони не ведуть спільного господарства та не проживають однією сім'єю майже 3 роки. Позивачка вказує, що спроби примиритися ніякого позитивного результату не дали, сумісне життя і збереження сім'ї стало неможливим. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала повністю, просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечував проти розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що 09.07.1994 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Вільшанського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 24, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, яке видане відділом РАЦС Вільшанського РУЮ Кіровоградської області від 19.04.2006р. [NUMBER](а.с. 4). Від спільного проживання мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження, виданих Вільшанським відділом РАГС Кіровоградської області, [NUMBER] та [NUMBER], відповідно (а.с. 5, 6). Одруження сторін виявилося невдалим, між ними склалися стійкі неприязні відносини, примирення між сторонами неможливе. А тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Дані правовідносини сторін регулюються ст. ст. 110-114 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-21 00:00:00

Позивач просить встановити факт прийняття ним спадщини після смерті - [PERSON], визнати за ним право власності на домоволодіння [ADDRESS] та на земельну ділянку розміром 0,42 га ( в т. ч. 0,25 га- для будівництва та обслуговування жилого будинку і 0,17- га для ведення підсобного господарства) мотивуючи тим, що [INFO] померла його тітка, яка заповідала все майно йому, і він прийняв спадщину зробивши ремонт в спадковому будинку, обробив земельну ділянку біля будинку та розпорядився речами тітки. Оформити спадщину він не може, бо тітка не виготовила свідоцтво про право власності на будинок та Державний акт на земельну ділянку. В судове засідання сторони не з'явилися і просять справу розглядати без їх участі. Суд, перевіривши докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] померла тітка позивача - [PERSON], і після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно: житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку розміром 0,42 га, що була передана померлому у приватну власність рішенням 10 сесії ХХІІ скликання Гошівської сільської ради від 24.11.97. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть [NUMBER], довідкою виконкому Гошівської сільської ради від 09.05.08, копіями заповіту від 05.06.95 та архівного витягу. Відповідно до ст.549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини у встановлений законодавством термін. Із довідки Овруцької ДНК №512 від 30.05.08 вбачається, що спадкоємці до ДНК не звертались для оформлення спадщини. З довідки виконкому Гошівської сільської ради від 15.07.08 вбачається, що позивач зробив ремонт будинку, доглядав за ним, тобто фактично прийняв спадщину. Позивач не може оформити спадщину через нотаріальну контору, оскільки померла при житті не виготовила державного акту на землю та не оформила свідоцтво про право власності на будинок, чим порушуються право позивача на отримання спадщини. Відповідно до ст.12 Закону України “Про власність” від 7.02.91 підставою виникнення права приватної власності є майно, одержане внаслідок успадкування, а тому за позивачем слід визнати право власності на зазначене домоволодіння. Відповідно до ст.14 Закону України “Про власність” громадяни набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, а тому за позивачем також слід визнати право власності і на земельні ділянки. Сторони від сплати судового збору звільнені : позивач - згідно п.18 ст.4, відповідач - ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” та рішення Овруцької міської ради від 22.01.08. Позивачем сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-21 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Позивач в позові зазначає, що з 2004 року по 31.01.2008 рік він працював охоронцем ВАТ „Чернігівське РТП”. Однак, в період з лютого 2005 року по липень 2005 року ВАТ „Чернігівське РТП” нарахувало, але не виплатило [PERSON]заробітну плату в сумі 1413,94 грн. Враховуючи вищезазначене позивач просить суд, стягнути з відкритого акціонерного товариства „Чернігівське РТП” на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату за період роботи з 01 лютого 2005 року по 31 липня 2005 року в сумі 1413,94 грн. та компенсацію за несвоєчасну виплату зарплати. У попереднє судове засідання позивач не з'явився, про телефону повідомив, що не має можливості прибути, просив справу розглянути за його відсутності. Представник відповідача, [PERSON]. - голова правління ВАТ „Чернігівське РТП” позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що відповідач працював на підприємстві до 31.01.2008 року, а опісля звільнення, 01.02.2008 року був прийнятий на роботу у ФГ „[PERSON]” таким чином йому не може бути виплачена компенсація. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 04.01.2004 року, [PERSON]. був прийнятий охоронником у ВАТ „Чернігівське РТП” і був звільнений за власним бажанням 31.01.2008 року та 01.02.2008 року прийнятий на роботу ФГ „[PERSON]” /а.с.4/. Відповідно до с. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому на підприємстві, установі, організації, провадиться в день звільнення. ВАТ „Чернігівське РТП”, за період часу з лютого 2005 року по липень 2005 року, нарахувало, але не виплатило заробітну плату в сумі 1413,94 грн. /а.с.5/ Однак, позивач продовжував працювати на даному підприємстві в звільнився 31.01.2008 року. /а.с.4/ Згідно ст. 117 КЗпП України, в разі, якщо звільнений працівник до одержання остаточного розрахунку стане на іншу роботу, розмір компенсації зменшується на суму заробітної плати, одержаної за новим місцем роботи. На слідуючий день після звільнення, 01.02.2008 року, [PERSON]. був прийнятий на роботу охоронником ФГ „[PERSON]” Таким чином, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, так як позивачем не надані розрахунки компенсації та довідки про одержувану ним заробітну плату в ФГ „[PERSON]” На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-21 00:00:00

[PERSON]. звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON]. В позові зазначає, що уклали шлюб 27.11.2000року та зареєстрували його у Малобілозерській сільській раді Василівського району Запорізької, актовий запис №24. Раніше в шлюбі не була, від шлюбу є син [PERSON] [INFO], який проживає з позивачкою. В судовому засіданні позивачка [PERSON] на вимогах наполягала, пояснила, що вона і відповідач не знайшли спільної мови, не могли порозумітись, в зв'язку з чим не підтримують сімейно-шлюбних відносин більше року, вважає що даний шлюб повинно бути розірвано так як примирення між ними не відбулося і разом не проживають. Відповідач ,допитаний по окремому дорученню, проти позовних вимог не заперечував, погодився на розгляд справи за його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши позивача, вважає, що сім'я розпалась, сторони не намагаються її зберегти, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Позивач в позові зазначає, що з 2004 року по 31.01.2008 рік він працював охоронцем ВАТ „Чернігівське РТП”. Однак, в період з лютого 2005 року по липень 2005 року ВАТ „Чернігівське РТП” нарахувало, але не виплатило [PERSON]. заробітну плату в сумі 1413,94 грн. Враховуючи вищезазначене позивач просить суд, стягнути з відкритого акціонерного товариства „Чернігівське РТП” на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату за період роботи з 01 лютого 2005 року по 31 липня 2005 року в сумі 1413,94 грн. та компенсацію за несвоєчасну виплату зарплати. У попереднє судове засідання позивач не з'явився, про телефону повідомив, що не має можливості прибути, просив справу розглянути за його відсутності. Представник відповідача, [PERSON]- голова правління ВАТ „Чернігівське РТП” позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що позивач працював на підприємстві до 31.01.2008 року, а опісля звільнення, 01.02.2008 року був прийнятий на роботу у ФГ „[PERSON]” таким чином йому не може бути виплачена компенсація. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 04.01.2004 року, [PERSON] був прийнятий охоронником у ВАТ „Чернігівське РТП” і був звільнений за власним бажанням 31.01.2008 року та 01.02.2008 року прийнятий на роботу ФГ „[PERSON]” /а.с.4/. Відповідно до с. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому на підприємстві, установі, організації, провадиться в день звільнення. ВАТ „Чернігівське РТП”, за період часу з лютого 2005 року по липень 2005 року, нарахувало, але не виплатило заробітну плату в сумі 1413,94 грн. /а.с.5/ Однак, позивач продовжував працювати на даному підприємстві в звільнився 31.01.2008 року. /а.с.4/ Згідно ст. 117 КЗпП України, в разі, якщо звільнений працівник до одержання остаточного розрахунку стане на іншу роботу, розмір компенсації зменшується на суму заробітної плати, одержаної за новим місцем роботи. На слідуючий день після звільнення, 01.02.2008 року, [PERSON] був прийнятий на роботу охоронцем ФГ „[PERSON]” Таким чином, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, так як позивачем не надані розрахунки компенсації та довідки про одержувану ним заробітну плату в ФГ „[PERSON]” На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Позивач в позові зазначає, що з 2004 року по 31.01.2008 рік він працював охоронцем ВАТ „Чернігівське РТП”. Однак, в період з лютого 2005 року по липень 2005 року ВАТ „Чернігівське РТП” нарахувало, але не виплатило [PERSON]. заробітну плату в сумі 1413,94 грн. Враховуючи вищезазначене позивач просить суд, стягнути з відкритого акціонерного товариства „Чернігівське РТП” на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату за період роботи з 01 лютого 2005 року по 31 липня 2005 року в сумі 1413,94 грн. та компенсацію за несвоєчасну виплату зарплати. У попереднє судове засідання позивач не з'явився, про телефону повідомив, що не має можливості прибути, просив справу розглянути за його відсутності. Представник відповідача, [PERSON]. - голова правління ВАТ „Чернігівське РТП” позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що позивач працював на підприємстві до 31.01.2008 року, а опісля звільнення, 01.02.2008 року був прийнятий на роботу у ФГ „[PERSON]” таким чином йому не може бути виплачена компенсація. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 04.01.2004 року, [PERSON] був прийнятий охоронником у ВАТ „Чернігівське РТП” і був звільнений за власним бажанням 31.01.2008 року та 01.02.2008 року прийнятий на роботу ФГ „[PERSON]” /а.с.4/. Відповідно до с. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому на підприємстві, установі, організації, провадиться в день звільнення. ВАТ „Чернігівське РТП”, за період часу з лютого 2005 року по липень 2005 року, нарахувало, але не виплатило заробітну плату в сумі 1413,94 грн. /а.с.5/ Однак, позивач продовжував працювати на даному підприємстві в звільнився 31.01.2008 року. /а.с.4/ Згідно ст. 117 КЗпП України, в разі, якщо звільнений працівник до одержання остаточного розрахунку стане на іншу роботу, розмір компенсації зменшується на суму заробітної плати, одержаної за новим місцем роботи. На слідуючий день після звільнення, 01.02.2008 року, [PERSON] був прийнятий на роботу охоронцем ФГ „[PERSON]” Таким чином, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, так як позивачем не надані розрахунки компенсації та довідки про одержувану ним заробітну плату в ФГ „[PERSON]” На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-21 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача на відшкодування збитків 1831,13грн. та судові витрати у розмірі 81 грн., мотивуючи тим, що така шкода була завдана йому в результаті без облікового користування електричною енергією відповідачам, який є абонентом-споживачем електроенергії, яку поставляє позивач до житла останнього. Відповідач заперечень проти позову не представив, до суду не з'явився. Судом ухвалено розглядати справу за його відсутності, заочно. Позов підлягає задоволенню за таких підстав. З акту № 015788 від 07.02.2006р. вбачається, що при перевірці за адресою: [ADDRESS] виявлено порушення п.п. 9, 48 "Правил користування електричної енергії для населення", а саме самовільне підключення до сеті ЛФ ТОВ "ЛЕО", акт підписано відповідачем, і цей факт в даному судовому засіданні, чи в іншому порядку не оспорено. Тому суд вважає доведеним, що відповідач самовільним підключенням до електромережі без дозволу енергопостачальної організації порушив "Правила користування електричної енергії для населення", в наслідок чого завдав майнові збитки позивачеві. Згідно ст..1166 ЦК України підлягає відшкодуванню шкода, заподіяна винними діями. Не належне виконання споживачем своїх обов'язків і зловживання правами, без облікове використання електроенергії завдало шкоду постачальнику; така шкода підлягає відшкодуванню відповідачем. Розмір завданої шкоди розраховано виходячи з максимальної добової величини споживання електроенергії через виявлений поза обліковий провід за його перетином з дня останньої перевірки - 21.02.2005 р. по день виявлення факту порушення - 07.02.2006 р., тобто у відповідності до п. 6 Методики розрахунків розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електроенергією для населення. Розмір такої шкоди згідно розшифровки нарахувань за порушення Правил користування електричної енергії громадян, який складено у відношенні [PERSON] на підставі акту № 015788, становить 1831,13 грн. і підстав зменшувати дану суму відшкодування суд не вбачає. Крім того стягненню з відповідача на користі позивача підлягають судові витрати у розмірі 81грн

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-21 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідачки на відшкодування збитків 2337 грн. та судові витрати у розмірі 81 грн., мотивуючи тим, що така шкода була завдана йому в результаті без облікового користування електричною енергією відповідачкою, яка є абонентом-споживачем електроенергії, яку поставляє позивач до житла останньої. Відповідачка заперечень проти позову не представила, до суду не з'явилася. Судом ухвалено розглядати справу за відсутності відповідачки, заочно. Позов підлягає задоволенню за таких підстав. З акту № 07127 від 19.07.2006р. вбачається, що при перевірці за адресою: [ADDRESS] виявлено порушення п.п. 9, 48 "Правил користування електричної енергії для населення", а саме самовільне підключення прихованої електропроводки до сеті ЛФ ТОВ "ЛЕО" поза засобу обліку електричної енергії, акт підписано відповідачкою, і цей факт в даному судовому засіданні, чи в іншому порядку не оспорено. Тому суд вважає доведеним той факт, що відповідачка самовільним підключенням до електромережі без дозволу енергопостачальної організації порушила "Правила користування електричної енергії для населення", в наслідок чого завдала майнові збитки позивачеві. Згідно ст..1166 ЦК України підлягає відшкодуванню шкода, заподіяна винними діями. Не належне виконання споживачем своїх обов'язків і зловживання правами, без облікове використання електроенергії завдало шкоду постачальнику; така шкода підлягає відшкодуванню відповідачкою. Розмір завданої шкоди розраховано виходячи з максимальної добової величини споживання електроенергії через виявлений поза обліковий провід за його перетином з дня останньої перевірки - 17.05.2005 р. по день виявлення факту порушення - 19.07.2006 р., тобто у відповідності до Методики розрахунків розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електроенергією для населення. Розмір такої шкоди згідно розшифровки нарахувань за порушення Правил користування електричної енергії громадян, який складено у відношенні [PERSON] на підставі акту № 07127, становить 2337грн., і підстав зменшувати дану суму відшкодування суд не вбачає. Крім того стягненню з відповідачки на користі позивача підлягають судові витрати у розмірі 81грн

Outcome: approved