Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача суб'єкта владних повноважень - Власівської селищної ради м. Світловодськ про визнання права власності на земельну ділянку в садівницькому товаристві «Дніпро». В судовому засіданні позивач в обґрунтування позовних вимог вказав, що позивач є членом садівницького товариства «Дніпро», яка була надана у користування в 1970 році. Земельна ділянка знаходиться у межах садівницького товариства «Дніпро». Земельні ділянки і землі загального користування садівницького товариства «Дніпро» (дороги, проїзди, будови і другі об'єкти загального користування) надані товариству в 1972 році рішенням виконкому Світловодської міської Ради народних депутатів від 8 серпня 1972 р. за № 297 А , в безстрокове користування з дозволом забудови і ведення індивідуального садівництва- згідно чинного законодавства (копія рішення виконкому Світловодської міської Ради народних депутатів від 08.08. 1972 року за № 297 А ). В листопаді місяці 2007 року позивач надав пакет документів Власівській селищній раді м. Світловодськ Кіровоградської області на приватизацію вищевказаної земельної ділянки. Однак рішенням дев'ятнадцятої позачергової сесії п'ятого скликання Власівської селищної ради м. Світловодськ Кіровоградської області від 29 листопада 2007 року за № 335 в приватизації земельної ділянки йому було відмовлено з посиланням, що ділянка знаходиться у 100 метровій зоні ріки Дніпро. Земельна ділянка з будинком і господарськими спорудами знаходиться у межах садівницького товариства «Дніпро» на відстані 70-ти метрів від води. Земельна ділянка під № 263 садівницького товариства «Дніпро» , знаходиться в користуванні в при береговій полосі з 1970 року - надана на законних підставах згідно чинного законодавства - і відповідно може бути приватизована. Судом встановлено, що на територію, де розташована земельна ділянка, яку використовує позивач, водоохоронні зони не відводилися проекти землеустрою не виконувалися і не затверджувалися. Згідно із ст.. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до ст.. 118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцем знаходження земельної. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку. Відповідно до ст.. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. На підставі викладеного,

Outcome: approved