overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-26 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з відповідачем 03.12.1994 року зареєстрували шлюб в Бохоницькій сільській раді , за актовим записом № 15 Від шлюбу у них дітей немає. В листопаді 2007 року в результаті нещасного випадку їй спричинена травма. Після цього відповідач змінив до неї своє ставлення. Без будь-якої причини починав сварки, використовуючи її слабкість спричиняв їй тілесні ушкодження, принижував її гідність, наносив образи. На її пропозиції і прохання жити мирно, зберегти шлюб та покращити стосунки відповідач не реагував. Ставав ще більш жорстоким та роздратованим. Тому позивачка не бажає продовжувати шлюб та звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивачка [PERSON]. свої позовні вимоги повністю підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] . в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін по справі ,вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення оскільки було встановлено, що при таких взаємовідносинах сторін по справі подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечило б інтересам позивачки, а це має істотне значення для збереження їх сім'ї. При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу всі затрати по розірванню шлюбу покласти на відповідача по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про розірвання шлюбу посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 7 вересня 2005 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку . З лютого 2007 року вони припинили спільне проживання та відносини по причині втрати почуттів . В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 7 вересня 2005 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON],[INFO] З лютого 2007 року вони припинили спільне проживання та відносини з причини втрати почуттів один до одного. Сторони на примирення не згодні, просять шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що він зареєстрований та проживає в квартирі [ADDRESS] . В даній квартирі, крім нього, зареєстрована його мати – [PERSON] З 1993 року відповідач не проживає у зазначеній квартирі, але залишається зареєстрованою в ній. Добровільно вона не бажає знятись з реєстраційного обліку, також не здійснює оплату комунальних послуг. Через те, що [PERSON] залишається зареєстрованою в зазначеній квартирі, позивач не має можливості її приватизувати. У зв’язку з чим, просив суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, шляхом зняття з реєстраційного обліку. Позивач в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги та просив суд позов задовольнити по вищезазначеним обставинам. Відповідач в судове засідання не з’явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, що підтверджується оголошенням в газеті «Наддніпрянська правда», причину своєї неявки не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення сторони, свідків та дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , позивач по справі, зареєстрований та проживає в квартирі [ADDRESS] , здійснює оплату комунальних послуг, що підтверджується договором про надання послуг з постачання холодної води та водовідведення від 26.02.2008 року та договором про погашення заборгованості з газопостачання від 14.11.2006 року, а також квитанціями про оплату комунальних послуг. В зазначеній квартирі, крім позивача, зареєстрована його мати – [PERSON] , що підтверджується адресною довідкою. З 1993 року відповідач не проживає у зазначеній квартирі, але залишається зареєстрованою в ній. Добровільно вона не бажає знятись з реєстраційного обліку, також не здійснює оплату комунальних послуг. Через те, що [PERSON] залишається зареєстрованою в зазначеній квартирі, позивач не має можливості її приватизувати. Зазначені факти повністю підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність фактів, повідомлених свідками, даних про їх зацікавленість в результаті розгляду справи не виявлено. У зв’язку з тим, що [PERSON] з 1993 року без поважних причин не проживає в квартирі, ніяких перешкод у користуванні жилою площею їй не чинилось, на підставі вимог ст. 72 ЖК України суд вважає можливим визнати, що вона втратила право користування квартирою [ADDRESS] . На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-26 00:00:00

Позивач, переслідуючи мету упорядкування правовстановлюючих документів на самовільно збудовану нежилу будівлю, яка розташовані [ADDRESS] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та Маріупольської Міської ради про визнання права власності на самовільно збудовану нежилу будівлю. В обгрунтовання своїх позовних вимог посилалась на те, що на підставі свідоцтво про право власності від 13 вересня 2001 року, він є власником магазину, розташованого за вказаною адресою. У зв'язку за господарськими потребами позивач самочинно збудував нежилу будівлю (літ. Е-1), яка розташована в складі магазину на земельній ділянці [ADDRESS]. В теперішний час позивач звернувся в районну адміністрацію міста Маріуполя Донецької області з проханням про введення до складу магазину вищезгаданої нежилої будівлі де йому було відмовлено, та рекомендовано звернутися до районного суду. Позивач вважаючи, що самовільне збудування в межах його земельної ділянки та поліпшення технічного стану магазину не ущемляє ні чиїх прав, просить визнати за ним право власності на самочинно збудований гараж (літ. Е-1), який розташований в складі домоволодіння [ADDRESS]. Представник відповідача Маріупольської Міської ради в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява про згоду з позовом та розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але від неї надійшла заява про згоду з позовом та розгляд справи без її участі. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підставах. Згідно ст. 376 ЦК України, право власності на самовільно зведене нерухоме майно може бути визнано за особою, яка зробила самовільне будівництво на земельній ділянці, виданій особі в установленому порядку, за рішенням суду якщо це не порушує права інших осіб. Згідно свідоцтва про право власності від 13 вересня 2001 року, виданого виконкомом Маріупольської міської ради народних депутатів, яке видано на підставі рішення Маріупльської міської ради від 20 червня 2001 року за №210/6, та зареєстрованого в БТІ міста Маріуполя Донецької області 13 вересня 2001 року, за реєстровим №1500, магазин, який розташований [ADDRESS] належить на праві приватної власності - ЧПК фірмі «Марад». Згідно довідки про земельну ділянку №1861 від 29 січня 2002 року виданої Маріупольським управлінням земельних ресурсів, користувачем земельної ділянки розташованої [ADDRESS] належить на праві приватної власності, є - ЧПК фірма «Марад». Висновком будівельної - технічної експертизи від 13 травня 2008 року №753, при самочинному збудуванні нежитлової будівлі (літ. Е-1), яка розташована в складі земельної ділянки [ADDRESS], не порушені санітарно-гігієнічні вимоги та умови пожежної безпеки, їх несучі та захищаючи конструкції знаходяться в задовільному стані (II категорія технічного стану) і можуть експлуатуватися надалі. Технічний стан конструкції нежилої прибудови забезпечує їх безпечну надійну експлуатацію. Виготовлення та монтаж конструкцій проведені відповідно до СНіП 3.03.01-87 "Несучі та захищаючі конструкції". На підставі ст. 376 п.3, п.5 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-26 00:00:00

03 квітня 2008 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалася на те, що вони з відповідачем 27 квітня 2002 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають повнолітнього сина, [PERSON],[INFO]. Шлюбні відносини припинені з 2004 року. Розлад сімейного життя стався через розбіжність поглядів та характерів, що призводило до постійних конфліктів та втрати почуттів, у зв'язку з чим між ними виникли неприязні стосунки. Вважає, що їх шлюб розпався остаточно, на примирення не згодна. Просила розірвати шлюб, пов'язані з цим витрати покласти на відповідача. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені нею вимоги у повному обсязі та дала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач до судового засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належними чином, про що свідчить судова розписка. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 квітня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим відділом РАГС Жовтневого районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області 27 квітня 2002 року, актовий запис № 249. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого відділом РАГС Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області, [PERSON] народився [INFO], в графі батьки зазначені: батько - [PERSON] та [PERSON]. Шлюб перший. У відповідності до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Як пояснила у судовому засіданні позивачка, заходи щодо порозуміння, вжиті ними під час наданого судом строку на примирення, неспроможні виправити ситуацію яка склалася, це лише відтермінуватиме розірвання шлюбу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, тому він підлягає розірванню. Витрати по розірванню шлюбу відповідно до позовних вимог суд покладає на відповідача. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-26 00:00:00

В червні 2008 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачка про визнання угоди дійсною, посилаючись на те, що 26.04.1999 року на Універсальній товарній біржі „Сприяння” між нею та відповідачкою по справі, було укладеного договір міни (біржовий контракт) квартири[ADDRESS] на Ѕ частку квартири [ADDRESS]. Оскільки договір міни було укладено без нотаріального посвідчення, а сторони фактично виконали його умови та з метою реалізувати своє право розпорядження майном у майбутньому, просить визнати дану угоду дійсною. Позивачка у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення аналогічні, викладеним у позові. Відповідачка у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, пояснила, що між нею та позивачкою виконано всі умови зазначеної у позові угоди, претензій не має. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 стт. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 26 квітня 1999 року на Універсальній товарній біржі „Сприяння” між [PERSON], з одного боку, та [PERSON], з іншого, було укладено договір міни (біржовий контракт № 2604/01), відповідно до умов якого [PERSON] передала у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] та прийняла у власність натомість від [PERSON] Ѕ частку квартири [ADDRESS]. Право приватної власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS], зареєстровано Маріупольським БТІ від 27.04.1999 р. за реєстраційним № 35416. Право приватної власності [PERSON] на Ѕ частку квартиру [ADDRESS], зареєстровано Маріупольським БТІ від 27.04.1999 р. за реєстраційним № 36706. За договором міни кожна із сторін зобов'язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. Кожна із сторін договору міни є продавцем того товару, який він передає в обмні, і покупцем товару, який він одержує взамін. Договір купівлі-продажу жилого приміщення (квартири), сторонами по якому є громадяни, укладений на товарній біржі у порушення вимог ст. 227 ЦК України, якою передбачене обов'язкове нотаріальне посвідчення угод цього виду. Таке ж положення міститься в ст. 657 ЦК України (в редакції 2003 року). Відповідно до ст. 47 ч. 2 ЦК України, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. За таких певних обставин досліджених у судовому засіданні, суд вважає встановленим, що між [PERSON], з одного боку, та [PERSON], з іншого, мав місце договір міни, тому як сторонами фактично виконанні всі умови договору і їх право власності не ставилося під сумнів понад 8 років. На підставі ст. ст. 47, 227 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-26 00:00:00

24 березня 2008 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що 21 серпня 1997 року, між нею та [PERSON], [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. За умовами укладеної угоди відповідачі отримали гроші, а вона правоустановчі документи на квартиру, і до цього часу ніхто не ставив під сумнів її право власності на вказану квартиру. Оскільки договір був укладений на товарній біржі без нотаріального посвідчення, а сторони фактично виконали умови договору, просила визнати договір купівлі-продажу дійсним. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та дала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з явилась, від якої до суду надійшла заява з проханням справу розглядати у її відсутність, позовні вимог визнала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином шляхом публікації оголошення у газеті “Донбас”. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 21 серпня 1997 року на Маріупольській Універсальній товарній біржі був укладений біржовий контракт № 16430 (договір купівлі-продажу) квартири [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON], [PERSON]. Як вбачається з реєстраційного посвідчення № 38648 від 22 серпня 1997 року, квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON]. Згідно паспорту [PERSON], вона зареєстрована [ADDRESS] з 16 вересня 1997 року. Правовідносини, що склалися між сторонами мали місце до набрання чинності ЦК України в редакції 2003 року, тому відповідно до п. 4 Прикінцевих положень підлягають застосуванню положення ЦК України в редакції 1963 року. Договір купівлі-продажу жилого приміщення (будинку), сторонами по якому є громадяни, укладений у порушення вимог ст. 227 ЦК України, якою передбачене обов'язкове нотаріальне посвідчення угод цього виду. Відповідно до ч.2 ст. 47 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. За таких певних обставин досліджених у судовому засіданні, суд вважає встановленим, що між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] мав місце договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 47, 227 ЦК України (в редакції 1963 року),

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-26 00:00:00

Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 3 серпня 1990 року, який був зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 2180. Від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. - [PERSON], [INFO]. Дочка проживає з позивачкою , спору про його виховання та проживання не виникає . Шлюб перший . Позивачка звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] оскільки вважає, що сім&cent;я розпалась із-за повного не порозуміння. В сім'ї почалися сварки. Відповідач зловживає спиртними напоями, в результаті чого постійно виявляє неповагу до позивачки та їх малолітньої доньки. Сімейні відносини розірвані у подружжя понад десяти років. Спор про розділ майна та проживання неповнолітньої дочки не виникає. Просить, шлюб, зареєстрований 3 серпня 1990 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 2180 між позивачкою, [PERSON], [INFO] та відповідачем, [PERSON], [INFO] - розірвати , судові витрати стягнути з відповідача . Відповідач, будучи неодноразово повідомленим, до судового засідання не з&cent;явився, причини неявки суду не повідомив, у зв&cent;язку з чим суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-26 00:00:00

09 червня 2008 року до суду надійшла позовна заява від Відкритого акціонерного товариства “ Донецькобленерго ” Приазовські електричні мережі до [PERSON] в якій позивач посилається на те, що відповідач [PERSON] є споживачем електричної енергії. 6 лютого 2007 року контролером відділу збиту був складений акт за № 062187 про порушення Правил користування електричною енергією побутовим абонентом Приазовських електричних мереж [PERSON]. Оглядом на місці встановлено, що відповідач без обліково користувався електроенергією шляхом самовільного підключення проводів до мережі енергопостачання минуючи прилад обліку. Згідно п. 53 Правил , на підставі Акту споживачу зроблено нарахування у розмірі 2187 гривень 35 копійок. До теперішнього часу відповідач у добровільному порядку не виплатив вищевказаний борг тому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача нарахування за Актом № 062187 за безоблікове використання електроенергії у розмірі 2187 гривень 35 копійок, розтрати на оплату інформаційно-технічних послуг в сумі 30 гривень. Представник позивача, відкритого акціонерного товариства “Донецькобленерго” Приазовські електричні мережі, що діє на підставі довіреності, Колодка В.В. до відкритого судового засідання не з'явилась, але надала суду заяву з проханням розглядати дану цивільну справу без її участі, позовні вимоги підтримую та просить задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач [PERSON], будучи неодноразово повідомленим, до відкритого судового засідання не з&cent;явився, причини неявки суду не повідомив, у зв&cent;язку з чим суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-26 00:00:00

Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 22 липня 1987 року, який був зареєстрований у Палаці одруження міста Жданова Донецької області, актовий запис № 2580. Від даного шлюбу мають повнолітнього сина. Шлюб перший. Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] оскільки фактично шлюбні відносини між ними розірвані з липня 2007 року. Позивач вказав, що на протязі останнього року між ним та відповідачкою склалися неприязні відносини. Причиною розладу у відносинах вважає непорозуміння між ними, різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Позивача не влаштовують такі відносини з відповідачкою, тому він наполягає розірвати з нею шлюбні відносини, на примирення не згоден. Спір про розподіл майна буде вирішений в судовому порядку, якщо не вирішать мирним шляхом. Позивач просить шлюб, зареєстрований 22 липня 1987 року в Палаці одруження міста Маріуполя, актовий запис № 2580, між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] - розірвати. Судові витрати покласти на позивача. Позивач до відкритого судового засідання не з'явився, але надав суду заяву з проханням розглядати дану цивільну справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 22 липня 1987 року в Палаці одруження міста Маріуполя, актовий запис № 2580, між ним та [PERSON], [INFO] Відповідачка до відкритого судового засідання не з'явилась, але надала суду заву з проханням розглядати дану справу без її участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, згідна на розірвання шлюбу, спір про розподіл майна буде вирішений в судовому порядку, якщо не вирішать мирним шляхом. З'ясувавши думку сторін щодо позову, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 липня 1987 року в Палаці одруження міста Маріуполя, актовий запис № 2580. Фактично шлюбні відносини між сторонами розірвані з липня 2007 року. Від шлюбу мають одного повнолітнього сина. Спір про розподіл майна буде вирішений в окремому судовому порядку, якщо сторони не вирішать його мирним шляхом. За таких обставин, передбачених ст. 110 СК України, суд вважає можливим розірвати зареєстрований шлюб між сторонами. На підставі ст. ст. 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-26 00:00:00

Позивач звернулась з позовом про визнання права власності на майновий пай посвідчений свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії [NUMBER]на суму 5171 грн.. Мотивує свій позов тим, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії [NUMBER]на суму 5171 грн.. Спадкоємцем майна за законом є позивач. На даний час позивач не може розпоряджатися належним їй майном через відсутність всіх необхідних документів. Просить позов задовольнити. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно копії свідоцтва про смерть видно, що [PERSON] помер [INFO] . Згідно довідки виданої Приватно-орендної агропромислової фірми «Відгодівельник» за №1 від 10.01.2008 року видно, що [PERSON] . включений в список пайовиків і йому належить майновий пай на суму 5171 грн.. Відповідно до копії свідоцтва про право приватної власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії [NUMBER] , видно, що за [PERSON] . значиться майновий пай. Згідно копії свідоцтва про народження видно, що батьком [PERSON]. є [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про одруження видно, що позивачка змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON] ». Судом встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину, хоча всіх необхідних документів на спадкове майно не виробила. Тому суд вважає, що за нею слід визнати право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії [NUMBER]на суму 5171 грн..

Outcome: approved