Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити місце проживання його малолітньої доньки [PERSON] разом з ним, передавши йому на виховання, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка, з якою в даний час мешкає дитина, не зможе належно виконувати батьківські обов'язки відносно неї. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Доповнив, що з січня 2008 року дочка мешкає разом з матір'ю - відповідачем по справі, проте він змушений звернутися до суду з даним позовом, оскільки впевнений, що [PERSON]. не здійснює належне батьківське виховання, зокрема, часто змінює місце мешкання, оскільки не має у власності житла, не забезпечує нормальні умови побуту дитини. Він, в свою чергу, придбав для дитини комп'ютер та мобільний телефон, має постійне місце проживання у будинку матері, де виросла донька, і де є всі зручності для її навчання. Наведене змусило його звертатись до суду, оскільки він вважає, що подальше проживання доньки разом з матір'ю негативно вплине на її подальший розвиток і виховання. Відповідачка позовні вимоги не визнала. Її позиція зводилась до того, що дитина добровільно і тривалий час мешкає з нею, догляд і виховання за малолітньою [PERSON]. здійснюється належний, а тому підстав для задоволення позову немає. Вважала, що дії позивача є реакцією на розлучення, ініціатором якого стала вона, і спрямовані не на користь інтересів дитини, а на завдання їй незручностей. Зазначала, що її мати має у власності недобудований будинок, в якому після закінчення будівництва вона та донька мають намір оселитись. Повідомила, що донька її любить і ніколи не висловлювала наміру проживати з батьком. Представник опікунської ради Киїнської сільської ради, Чернігівського району винесення спору віднесла на розсуд суду, пояснивши, що працює вчителем у школі, де навчається малолітня[PERSON], і обізнана про те, що і відповідачка, і позивач належним чином виконують батьківські обов'язки відносно доньки, випадків застосування фізичного насильства щодо неї або інших ситуацій, які б дозволили зробити висновок про те, що дитина позбавлена піклування з боку котрогось з батьків, не було. Пояснила, що на поведінці [PERSON] позначилось розлучення батьків, ця ситуація, як і спір про місце її проживання, є для дитини стресом. Допитаний судом в якості свідка[PERSON]. розповів, що є власником частини квартири, в якій зараз проживає відповідачка з дитиною, має з [PERSON]. неприязні відносини, оскільки не має змоги проживати в своєму помешканні. Зазначив, що в даній квартирі проживають ще його діти, тому місце для навчання або відпочинку [PERSON] в ній відсутні. Свідок [PERSON] зазначила, що знає [PERSON], оскільки вона є подругою її доньки і часто їх навідує. Обізнана, що дитина сприйняла розлучення батьків негативно, стала замкнутою, закритою, неактивною. Їй відомо, що і батько, і мати належним чином виконують батьківські обов'язки, про що висловлювалась і сама Аліна, розповідаючи, що хотіла б мешкати з мамою у батька. [PERSON]. пояснила, що навчає[PERSON] і може характеризувати дівчину лише позитивно. Обидва батьки належним чином опікуються дитиною і цікавляться її навчанням. Дівчинка однаково любить позивача і відповідачку, тому після їх розлучення помітно, що вона стала більш закритою, не контактною, в тому числі, і до шкільного психолога, пригніченою. Вважала, що вирішення даного спору в судовому порядку завдає дитині ще більше страждань, оскільки ставить її перед вибором, який дитина не має робити. Допитаний як свідок [PERSON]. пояснив, що є керівником відповідачки і знає по роботі позивача. Обізнаний про те, що між сторонами існує спір про визначення місця проживання дитини, і вважає, що донька має жити з матір'ю, оскільки може охарактеризувати [PERSON]. лише з позитивного боку. Натомість може повідомити суду про те, що напередодні слухання справи до нього підійшов позивач та висловив прохання створити [PERSON]. більш жорсткі умови роботи, пояснюючи це неприязними відносинами, що існують між ними в даний час. Свідок[PERSON] розповіла, що є матір'ю відповідачки і в даний час [PERSON]. з дочкою мешкають у неї. Зазначила, що відповідачка належно піклується про доньку і намагається створити їй всі умови для проживання і виховання. Дитина ніколи скаржилась на те, що їй незручно або некомфортно у місці нинішнього мешкання. Ніхто не перешкоджає [PERSON] зустрічатись із батьком, але після перебування у позивача дівчинка стає роздратованою, капризує. Вважає, що [PERSON] негативно впливає на дитину, намагаючись настроїти її проти матері, особливо в даний час, коли розглядається цивільна справа про вирішення місця проживання [PERSON]. Опитана на предмет спору[PERSON] розповіла, що їй 10 років, вона мешкає разом з матір'ю. Їй прикро від того, що батьки розлучились і проживають окремо, оскільки вона однаково любить їх обох. Фізичного насильства до неї ні мати, ні батько не застосовували. Висловила бажання мешкати з батьком, оскільки в будинку, де він проживає, вона виросла і все там є для неї рідним. Крім того, вона має там окрему кімнату, а у бабусі, де вони зараз мешкають, такі умови відсутні. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено по справі, позивач і відповідачка перебували у шлюбі, який розірвано на час розгляду даної цивільної справи. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO], яка на час розгляду справи мешкає разом з відповідачкою. Відповідно до ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо батько та мати, які проживають окремо, не дійдуть згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними вирішується судом. При вирішенні такого спору суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. На час розгляду справи ні позивач, ні відповідачка свого житла у власності не мають. [PERSON] проживає у будинку, що належить його батькам (а.с. 9, 11), [PERSON]. мешкає у квартирі, право власності на 1/4 частину якої зареєстровано за її матір'ю (а.с. 24-27). Обидва батьки працюють на ВАТ "Хімволокно", мають самостійний дохід і характеризуються за місцем роботи : відповідачка - позитивно, позивач - формально позитивно (а.с. 39-40). З наданих Киїнською сільською радою довідок-характеристик (а.с. 36-37) на сторін також вбачається, що за місцем мешкання скарг на аморальну поведінку будь-кого з подружжя не надходило. Не надано доказів про зловживання [PERSON] або [PERSON]. спиртними напоями чи наркотичними засобами. До виконання батьківських обов'язків відповідачка та позивач ставляться належно, що підтверджується характеристиками, які надані шкільними вчителями (а.с. 42, 49), а також викладеними у них відомостями про те, що[PERSON] є гарною ученицею та розвинутою дитиною. Жоден з опитаних свідків не зазначив про факти психічного або фізичного насильства над дитиною, відсутність належного догляду за нею або інших обставин, які б надавали суду підстави вважати, що [PERSON]. не може забезпечити доньці умови для належного розвитку. Фактично цього не заперечував і представник органу опіки і піклування, віднісши вирішення спору на розсуд суду і не надавши переваги у вирішенні цього питання ні позивачу, ні відповідачці. Опитана[PERSON] взагалі пояснила, що однаково любить обох батьків і бажає, щоб вони мешкали разом. Позовні вимоги про визначення місця проживання дитини з батьком аргументуються тим, що у відповідачки відсутні належні матеріально-побутові умови для проживання дочки. В судових засіданнях [PERSON] також наголошував на тому, що може кращим чином забезпечити[PERSON] матеріально, придбав для неї мобільний телефон та комп'ютер, тощо. Проте, суд виходить з того, що кращі матеріально-побутові умови позивача не можуть бути самодостатньою підставою для передання йому дитини. Оскільки обидва з батьків мають право на виховання своєї дитини, Аліна, навідуючи батька, не буде позбавлена можливості користуватись всіма матеріальними здобутками позивача. Оцінюючи наявний в матеріалах справи (а.с. 12) акт обстеження житлово-побутових умов відповідачки, складений за участю представників Киїнської сільської ради, суд до уваги не бере, оскільки не зрозуміло, в який період часу він складався, і чи була присутня при такому обстеженні сама [PERSON]. Крім цього, вказаний акт суперечить висновку, який на запит суду надав орган опіки і піклування Киїнської сільської ради, де визначив, що вважає доцільним проживання [PERSON] з матір'ю. В ході розгляду даної цивільної справи не встановлено, що відповідачка у справі грубо поводиться з дитиною, прививає їй погані звички, не наглядає за нею, не піклується про її розвиток та особистість. Визначаючи особисту прихильність дитини до батьків, суд виходить з наступного. Пояснюючи суду, чому вона бажає мешкати з батьком, [PERSON]не навела підстав, які б дозволили зробити висновок про те, що вона має до матері неприязне ставлення або більше любить батька. Своє рішення дитина аргументувала тим, що прожила в будинку позивача все життя, ці умови є для неї звичними і вона має там друзів. З урахуванням нещодавнього розлучення батьків і вказаного спору, ситуація для дитини є стресовою, про що зазначали в ході розгляду справи її педагоги, тому думка [PERSON] про повернення до звичайного ритму життя і поєднання батьків є нормальною, але не визначальною при вирішенні цього спору, оскільки вона не містить інформації про те, що дитина не має нормальних умов життя з матір'ю. Тому суд, вислухавши її у відповідності до ст. 171 Сімейного кодексу України, не вважає, що судове рішення повинно ґрунтуватися на лише цих поясненнях, оскільки не встановлено, що це відповідатиме інтересам дитини. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про те, що не знайшли підтвердження доводи позову щодо неналежного виконання відповідачкою батьківських обов'язків відносно неповнолітньої дитини і неможливості подальшого спільного проживання доньки з матір'ю, оскільки це негативно вплине на її подальший розвиток і виховання.

Outcome: dismissed