Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-22 00:00:00

У поданих до суду позовній та уточненій заяві позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їх двох неповнолітній дітей у сумі 1 400 грн. щомісячно, 600 грн. - додаткових витрат на дітей та неустойку від суми несплачених аліментів у розмірі 2 280 грн. та судові витрати по справі.. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей, які проживають з матір»ю і перебувають на її утриманні. Батько не надає ніяких коштів на їх утримання, не дивлячись на обов»язок виплачувати аліменти, що призвело до виникнення заборгованості, неустойку від несплати яких просить стягнути з відповідача. У зв»язку з погіршенням її матеріального забезпечення, збільшення мінімального розміру аліментів на утримання дитини, просить збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання їх неповнолітніх дітей до 1 400 грн. 00 коп. Крім того, з відповідача належить стягувати додаткові витрати у розмірі 300 грн. щомісячно на кожну дитину, що становитиме участь відповідача як батька у витратах на лікування, посилене харчування, забезпечення додаткового догляду, санаторне лікування дітей, витратах на навчання в додаткових секціях. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги повністю і по аналогічних мотивах. Відповідач у судове засідання не з»явився, хоча про місце та час його проведення повідомлявся заздалегідь та належним чином в судовому засіданні при відкладенні слухання справи, клопотань від нього про відкладення справи не надходило. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у його відсутність, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати його особисті пояснення з приводу спору, при цьому з”ясування обставин справи проводиться на підставі доказів, про подання яких було заявлено до і під час попереднього судового засідання. Позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутність відповідача і просить винести по справі заочне рішення. Суд, заслухавши показання позивача, його представника, з"ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, прийшов до таких висновків. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Як встановлено судом, і даний факт підтверджується дослідженими в судовому засідання доказами по справі, 24.02.2004 року за рішенням Рівненського районного суду Рівненської області було розірвано шлюб сторін. За рішенням Рівненського районного суду від 31.03.2005 року з відповідача мають стягуватися аліменти на користь позивача на утримання їх неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO]. та [PERSON], [INFO]. в розмірі 100 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 25 лютого 2005 року і до повноліття дітей. Однак, ігноруючи рішення суду та відділ державної виконавчої служби, відповідач не сплачує аліменти і станом на 20.02.2008 року сума заборгованості становила 7 000 грн., що підтверджується довідкою, виданою відділом державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. [PERSON] в період з 01.03.2005 року по 30.04.2008 року не сплачував аліменти, визначені у твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. щомісячно. Неустойка за період несплати аліментів становить 2 280 гривень з розрахунку 200 грн. х 1 відсоток х 30 днів х 38 місяців. Крім того, у відповідності до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. У позивача низький матеріальний дохід, що підтверджується довідкою про доходи, відповідачем не представлено доказів, що вона отримує матеріальну допомогу від своїх родичів та будь-яких інших осіб. При визначенні розміру аліментів суд враховує думку позивача, стан здоров'я та матеріальне становище дітей, яке є незадовільним, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, доказів стягнень по його заробітній платі ним не представлено. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України, а саме менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.58 Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік" прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить з 1 січня - 663 гривень, з 1 квітня - 678 гривень, з 1 липня - 680 гривень, з 1 жовтня - 701 гривень. Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, а саме - 350 грн. на кожну дитину щомісячно. Починаючи із 2005 року неповнолітні діти сторін перебувають на обліку в Рівненському облтубдиспансері. Відповідно до рекомендацій лікаря доньці необхідний 3-х місячний курс лікування в санаторних умовах, а сину - посилене харчування, загальнозміцнююча терапія, санаторно-курортне оздоровлення, що підтверджується консультативними висновками Рівненського облтубдиспансеру від 17.03.2008 року. Також, донька є ученицею 1 класу Заборольської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, у зв`язку із зайнятістю позивачем повний робочий день, вона змушена була оформити її в групу продовженого дня з додатковим платним харчуванням, що підтверджується довідкою Заборольської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів від 05.03.2008 року № 20. Син сторін тренується в секції вільної боротьби в Рівненський районній дитячо-юнацькій спортивній школі, навчається на курсах вивчення комп'ютера, що підтверджується довідкою РДЮСШ від 05.03.2008 року та довідкою навчального центру "Гранд" від 17.03.2008 року. У зв'язку із вищевикладеним, позивач витрачає додаткові кошти, оскільки її обов`язком є сприяння якомога кращому фізичному, психологічному, інтелектуальному розвитку наших дітей. Відповідно до ст.185 СК України той із батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, тощо.) Як роз`яснюється у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до зазначеної Постанови Пленуму ВСУ, до передбаченої ст.185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. Якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою, як у даному випадку, витрати можуть фінансуватися наперед, з зазначенням або без зазначенням кінцевого терміну. За таких умов, суд вважає за необхідне визначити розмір додаткових витрат на кожну дитину у твердій грошовій сумі, а саме - 150 грн. на кожну дитину щомісячно. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно до п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України до судових витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать також витрати на правову допомогу, а згідно ч.2 ст.84 ЦПК України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Оскільки на даний час такого закону ще не прийнято і існує лише концепція проекту Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу", схвалений КМУ 8 грудня 2006 року, дане питання регулюється ЗУ "Про адвокатуру", відповідно до якого оплата праці адвоката здійснюється за домовленістю між громадянином чи юридичною особою і адвокатським об'єднанням чи адвокатом. Судові витрати підтверджує квитанція про витрати на інформаційно-технічне забезпечення, також акт виконаних робіт за угодою про надання правової допомоги. Позов до суду був пред”явлений 25 березня 2008 року, таким чином з вказаної дати відповідно до ч.1 ст.191 СК України повинні стягуватися аліменти. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного, ст.ст.180, ч.1 ст.181, ч.2 ст.182, ст.ст.184, 185, 192, 196 СК України, ст.58 Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік" від 28 грудня 2007 року, п.п.15, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3,

Outcome: approved