overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів. Посилається на те, що в зареєстрованому шлюбі у них з [PERSON]. народилася донька - [PERSON], [INFO]., яка на даний час проживає з нею і знаходиться всеціло на її утриманні. Не зважаючи на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків, не надає матеріальну допомогу на утримання доньки, не бере участі у вихованні дитини. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому позивачка просить стягнути з відповідача в судовому порядку аліменти на її користь для утримання доньки в розмірі &frac14; частини всіх видів його доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до повноліття дитини, а також 250 грн. щомісяця на її утримання до досягнення дитиною віку 3 роки. В попередньому судовому засіданні позов підтримала, наполягала на його задоволенні. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Згідно ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою прожєиває дитина, має право на утримання від чоловіка и- батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.1 ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідач визнав позов, а згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі наведеного, ст.84,180,182,183 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-07 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 11 серпня 2001 року, актовий запис № 03, Селищенською сільською радою Корсунь - Шевченківського району Черкаської області, який у них перший, та від якого є малолітні діти [PERSON], [INFO]та [PERSON], [INFO]. Свій позов позивач мотивує тим, що шлюбні відносини припинилися фактично в жовтні 2007 року по вині відповідача, який залишив сім'ю і виїхав у інше місце проживання. Стосунків із сім'єю відповідач не підтримує, тому подальше спільне життя, і збереження шлюбу не можливе. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю, надала суду пояснення аналогічні змісту позовної заяви, витрати по розірванню шлюбу просить покласти на неї та відповідача порівну. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, на розірвання шлюбу згідний. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, з&cent;ясувавши обставини справи, та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді з достовірністю встановлено, що сім&cent;я сторін розпалася, примиритися сторони не бажають. Суд, вважає, що подальше спільне життя подружжя, і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, та їхнім малолітнім дітям, і це має істотне значення, а тому позов задовольняється і шлюб розривається. Спору про поділ майна, і місце проживання дітей сторони на момент розгляду справи не мають. При реєстрації розірвання шлюбу в органі РАЦС, суд покладає витрати порівну на сторони.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-07 00:00:00

Відповідач є батьком [PERSON], [INFO] народження, матір'ю якого є позивачка. Позивачка, посилаючись на те, що відповідач не надає допомоги на утримання дитини, звернулась в суд з позовом про стягнення з нього на її користь аліментів на утримання сина в розмірі ј частини всіх видів його заробітку щомісячно. Відповідач позов визнав повністю, про що вказав у своїй письмовій заяві. Судом встановлено, що відповідач не утримує свою дитину, яка знаходиться на утриманні позивачки. Відповідно до ст. 180, ч. 2 ст. 182 СК України, з відповідача на користь позивачки необхідно стягувати аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття в розмірі ј частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З відповідача слід стягнути на користь держави 51 грн. судового збору та на користь УДК м. Сміла 7 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181, 182 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу між ним та відповідачкою, який було зареєстровано 19 травня 1996 р. за актовим записом №10 у виконкомі Кострижівської селищної ради Заставнівського району Чернівецької області. Від шлюбу є син - [PERSON], [INFO]. та донька - [PERSON], [INFO]., які проживають біля відповідачки і надалі будуть проживати з нею за попередньою домовленістю сторін. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що спільним подружнім життям з відповідачкою вони прожили до травня 2008 р. Основною причиною розпаду сім'ї послужила подружня зрада відповідачки, про яку позивачу стало відомо в березні цього року. Відповідачка відверто підтвердила йому вказаний факт, виловивши думку про безперспективність їхніх подальших сімейних відносин. Тому подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачкою за таких обставин він вважає неможливим. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити, обґрунтувавши вищенаведеним. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, сім”я сторін не існує, сторони не проживають разом та не підтримують подружні відносини, відповідачка перебуває у шлюбних відносинах з іншим чоловіком, шлюб носить формальний характер.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-07 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з позовом до територіальної громади с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Посилається на те, що після смерті сестри -[PERSON]., яка померла [INFO]. в с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області, відкрилася спадщина, до якої входить житловий будинок з господарськими спорудами, розташованими за адресою:[ADDRESS] Заповіту покійна сестра не залишила. Єдиною спадкоємицею, згідно закону, є позивачка. В даний час позивачка бажає оформити своє право власності на спадковий будинок, однак, перешкодою у цьому є відсутність правовстановлюючих документів. Тому вона просить суд встановити факт прийняття спадщини та визнати за нею право власності на спадкове майно в судовому порядку, посилаючись на те, що з 2000 р. вона проживає в спадковому будинку та несе витрати по його утриманню. В попередньому судовому засіданні позивачка позов підтримала, наполягала на його задоволенні. Представник територіальної громади с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області в попереднє судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутності на користь позивачки. Враховуючи наведене, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із право чинів. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадшину або не прийняти її. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК України ( в ред. 1961 р.) чинного на час відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або у володіння спадковим майном. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі наведеного, ст. 549 ЦК України ( ред. 1960 р.), ст. 328, 392,1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-07 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду із заявою про визнання обмежено недієздатною [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що вона є її онукою та мешкає разом із бабкою. Останнім часом [PERSON]. веде себе неадекватно , у зв'язку з чим проходила стаціонарне лікування в Кримські республіканській клінічній лікарні № 1 в період часу з 15.03.2007р. по 14.04.2007р. На сьогодні виникло питання визнати [PERSON]. недієздатною оскільки останнім часом вона веде себе агресивно, відмовляється від лікування в домашніх умовах, у зв'язку з чим на сьогодні перебуває на лікуванні. На сьогодні виникло питання щодо приватизації квартири в якій вона разом із бабкою мешкає, але у зв'язку з тим, що наймачем квартири є бабка, вона не може цього зробити. В судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала, та уточнила, з огляду на висновки судово-психіатричної експертизи, просила визнати [PERSON] цілком недієздатною. Представник заінтересованої особи в судове засідання не явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності. Вислухав заявницю, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що у відповідності до висновків амбулаторної судово - психіатричної експертизи № 778 від 10.06.2008року [PERSON] страждає судинною деменцією. По своєму психічному стану вона не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У відповідності до ст. 39 ч. 1 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного , стійкого психічного захворювання не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На підставі ст. 39 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-07 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду із заявою про визнання недієздатною [PERSON] та визнання його опікуном останньої, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON]. є племінницею його матері - [PERSON], яка з січня 1992 року мешкає в їх сім'ї, оскільки мати останньої померла в [INFO]. [PERSON]. є інвалідом дитинства, не може самостійно себе обслуговувати протягом тривалого часу, тому за ній доглядала [PERSON], але у зв'язку з тим, що остання є пенсіонеркою, її стан здоров'я погіршився тому він - заявник по справі взяв догляд за психічно хворою [PERSON]. на себе. У зв'язку з погіршенням стану [PERSON]. по рекомендації Міністерства праці та соціального захисту АР Крим, по путівці з серпня 2007 року остання поміщена в Будинок інтернат , що знаходиться в с. Соколине, Бахчисарайського району АР Крим, але і досі він та його мати допомагають [PERSON], тому їй необхідна опіки. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав в повному об'ємі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності. Вислухав заявницю, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що у відповідності до висновків амбулаторної судово - психіатричної експертизи № 493 від 08.04.2008 року [PERSON] страждає глибокою розумовою відсталістю, тому не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У відповідності до ст. 39 ч. 1 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного , стійкого психічного захворювання не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання [PERSON]. недієздатною підлягають задоволенню. Що стосується вимог про встановлення опіки над останньою в цей частині позов задоволенню не підлягає, оскільки у відповідності до ст.. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. На підставі ст. 39 ЦК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в обґрунтування своїх вимог посилаючись на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 30.04.1988 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини з відповідачем припинені в березні 1999 року і не відновлялися дотепер по причині відсутності взаєморозуміння між сторонами, різності їх характерів та поглядів на вирішення життєво важливих питань існування родини. С 1999 року відповідач проживає однією сім'єю з іншим чоловіком, у зв'язку з цими обставинами позивач просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем. Спору про розподіл майна між сторонами не має. Відповідач в судове засідання не з'явилася, згідно поштового повідомлення (а.с.11.) про день слухання справи повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи в її відсутності не надала, про причини неявки суд не повідомила. За згодою позивача відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України справу розглянуто в заочному розгляді. Суд, вислухавши позивача, дослідивши письмові докази в справі, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Згідно свідоцтва про укладання шлюбу серії [NUMBER], шлюб між сторонами зареєстрований 30.04.1988 року Таврійською сільською радою Токмацького району Запорізької області, актовий запис № 08 (а.с.5). Суд встановив, що з березня 1999 року шлюбні відносини між сторонами припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, перспектив на примирення і збереження шлюбу немає. Спір про розподіл майна між сторонами відсутній. Суд, аналізуючи докази по справі в їх сукупності, прийшов висновку, що сім'я сторін розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення, у зв'язку із чим шлюб зареєстрований між сторонами, повинний бути розірваний. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-07 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй трудової книжки. Свої вимоги мотивує тим, що в її трудовій книжці було допущено виправлення року її народження з [INFO]на [INFO]. В судовому засіданні заявниця свої заявлені вимоги підтримала, та суду пояснила, що вона звернулася до управління пенсійного фонду України в місті Южноукраїнську з заявою про призначення пенсії, але при перевірці наданих нею документів встановлено, що в трудовій книжці допущено вищезазначене виправлення дати її народження. Просила встановити факт приналежності їй трудової книжки, так як це необхідно при призначенні їй трудової пенсії. Представник заінтересованої особи направив в судове засідання письмову заяву в якій не заперечував проти задоволення заявлених вимог та просив справу розглянути за їх відсутності. Вислухавши пояснення заявниці, покази свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як видно з атестату № 470 від 05 липня 1969 року (а.с 7) дошлюбне прізвище заявниці [PERSON]. Відповідно до довідки № 315 від 31 травня 2002 року виданої відділом РАЦСу Добровеличківського районного управління юстиції (а.с 8) заявниця після реєстрації шлюбу з [PERSON], прийняла прізвище чоловіка. Згідно довідки № 19 від 29 січня 2003 року виданої відділом РАЦСу Арбузинського районного управління юстиції (а.с 9) [PERSON], після розірвання шлюбу змінила прізвище на [PERSON] Як видно з трудової книжки [PERSON], (а.с 10) в написанні року її народження було допущено виправлення з [INFO]на [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], (а.с 11) виданого відділом РАЦСу Добровеличківського районного управління юстиції Кіровоградської області, остання народилася 01 травня 1953 року. Свідки [PERSON], та [PERSON], в судовому засіданні підтвердили той факт, що заявниця народилася 01 травня 1953 року. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-07 00:00:00

У червні 2008 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеною позовною заявою до відповідача, в якій зазначає, що відповідач є батьком їх дитини [PERSON], [INFO] народження, вони мешкають роздільно з відповідачем, син навчається в Балаклійському коледжу Харківського національного педагогічного університету імені Г.С. Сковороди з 6 серпня 2007 року на денній формі. 15 квітня 2008 року сину виповнилось повноліття, але батько грошей на навчання та інші потреби з навчанням не платить. Просить стягнути з відповідача &frac14; частину від його заробітку на утримання сина на термін навчання сина у вузі. У зв'язку з наведеним позивачка просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, згоден платити щомісячно на користь повнолітнього сина &frac14; частини від свого заробітку і просить суд винести рішення у таких вимогах. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір суд стягує з відповідача на користь позивача. Відповідач визнав вимоги позивачки в розмірі &frac14; частини від його заробітку щомісячно на період навчання сина до 23 років. Ці дії відповідача не суперечать законові та не порушують чиї - небудь права, свободи і охоронювані законом інтереси. У відповідності із|із| ст. 199 СК| України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати|утримувати| їх|дитяти| до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір суд стягує з відповідача на користь позивача. Суд допускає до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-07 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON]. про стягнення аліментів в котрій зазначає, що вона перебувала з відповідачем у шлюбних відносинах по 21.04.2004р., від шлюбу у них народилося двоє неповнолітніх дітей: син [PERSON], [INFO]. та син [PERSON][INFO]. Позивачка стверджує, що з відповідачем вони припинили сімейні відносини і в даний час проживають окремо, їх діти проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні. У зв'язку з наведеним позивачка просить позов задоволити, постановивши рішення, яким щомісячно стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини певного віку на кожну дитину починаючи з дня подачі заяви до досягнення старшою дитиною повноліття. Позивачка [PERSON]. в попередньому судовому засіданні підтримує позовні вимоги. Відповідач [PERSON]. в попередньому судовому засіданні позов визнав повністю, про що надав суду відповідну заяву. Суд роз'яснив відповідачу наслідки його процесуальних дій. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що від спільного проживання сторони мають двох неповнолітніх дітей, батьком котрих є і в свідоцтвах про народження дітей записаний відповідач. На утримання дітей відповідач у добровільному порядку не надає ніякої матеріальної допомоги. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Тому суд вважає позов законним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному об'ємі. На підставі ст.ст. 180, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-07 00:00:00

[INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON]. Після її смерті залишилася спадкове майно, а саме: грошовий вклад в філії ЗОУ ВАТ „Державний ощадний банк України”, Михайлівське ТВБВ №10007/0215, рахунок [NUMBER] з компенсаційним вкладом у розмірі 11551.84 грн. На рахунку [NUMBER] та рахунок [NUMBER] з компенсаційним вкладом у розмірі 7019.40 грн. На рахунку [NUMBER]. Згідно зі ст.1261 ЦК України вона являється спадкоємицею першої черги за законом, як дочка померлого [PERSON], що посвідчується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим Пришибської селищною радою 16.02.1968р. та свідоцтвом про укладання шлюбу [NUMBER], виданим Пришибською селищною радою Михайлівського району запорізької області 15 листопада 1987 року. [PERSON] не змогла своєчасно звернутись до Михайлівської державної нотаріальної контори для оформлення спадку, так як не знала чинного законодавства України. В судовому засіданні позивач [PERSON], підтримала свої позовні вимоги, та просила суд надати їй додатковий термін для прийняття спадщини, яка залишилась після смерті її матері, та визнати за нею право власності на спадкове майно. Представник відповідач Пришибської селищної ради у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином , про причини своєї неявки суду не повідомлено. Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача та винести заочне рішення. Суд, розглянувши пояснення позивача та дослідивши матеріали цивільної справи приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, та той з подружжя , який його пережив, та батьки. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, за заявою спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Окрім того, суд вважає причину пропуску строку на прийняття спадку поважною, та вважає можливим продовжити строк для прийняття спадку, який залишився після смерті [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved