Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-08 00:00:00

22 травня 2008 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 20 січня 2007 року з відповідачем по справі вона перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] року народження. Син проживає разом з нею і знаходиться на її повному утриманні. Вона не працює, доглядає за малолітньою дитиною і не має можливості утримувати себе та дитину. Відповідач працює, його заробітна плата становить близько 1 000грн., тому він має можливість виплачувати кошти на утримання її та дитини. Відповідач не хворіє, на диспансерному обліку не перебуває. З урахуванням викладеного, позивач просить стягнути із відповідача аліменти на її утримання до досягнення дитиною 3-річного віку в розмірі 1\ 4 частини його заробітної плати, та аліменти на утримання дитини на її користь в розмірі 1\ 3 частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісяця до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Згідно ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони з 20 січня 2007 року з відповідачем по справі позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 20 січня 2007 року, серії [NUMBER] (актовий запис № 15) (а.с. 4) Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] року народження, згідно свідоцтва про народження від 15 травня 2007 року серії [NUMBER] (актовий запис № 280), відповідач є батьком дитини (а.с. 6) Відповідач по справі [PERSON] працює з 23 травня 2006 року на ТОВ «Ласунка» на посаді виробник морозива, отримує постійну заробітну плату в середньому розмірі 2150 грн, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини, що підтверджується довідкою від 11 червня 2008 року № 123. (а.с. 13) З урахуванням викладеного та беручи до уваги те, що відповідач працює, має постійну заробітну плату, будучи батьком та чоловіком, має можливість матеріально утримувати дитину та дружину до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 18 квітня 2010 року народження. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У зв'язку з тим, що позивач в силу ст. 4 Декрету КМУ «Про держане мито» звільнений від сплати судового збору, то в силу ст. 88 ЦПК України, судові витрати у розмірі 51 грн. і 30 грн. 00 коп. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved