Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що вироком Лисичанського міського суду від 27.02.2007 року відповідач був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, йому призначено покарання строком на 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на 2 роки. В рахунок відшкодування моральної шкоди вироком суду стягнуто з відповідача на його користь 4000 грн. Внаслідок вчинення відповідачем злочину, він став інвалідом 2 групи, постійно знаходиться на стаціонарному та на амбулаторному лікуванні. Злочинними діями відповідача йому завдано майнової шкоди у сумі 3115,92 грн., яка складається з витрат на придбання ліків та медичних препаратів у сумі 1024 грн., з витрат на проїзд до лікарні у сумі 91,86 грн., з вартості апарату Ілізарова - 2000 грн. Окрім того, злочинними діями відповідача йому завдано моральної шкоди у сумі 25000 грн., оскільки стягнута за вироком суду сума моральної шкоди у мізерному розмірі відповідачем не відшкодована до цього часу, розмір стягнутої суми не відповідає наслідкам по завданню шкоди його здоров'ю. Моральна шкода полягає у моральних стражданнях через фізичний біль, пошкодження здоров'я, через неможливість вести звичний образ життя у зв'язку з пошкодженням здоров'я, через порушення планів на майбутнє у зв'язку з пошкодженням здоров'я. Просив суд стягнути з відповідача на відшкодування майнової шкоди 3115,92 грн., на відшкодування моральної шкоди 25000 грн., витрати на правову допомогу у сумі 150 грн. Ухвалою Лисичанського міського суду від 18.06.2008 року провадження у справі у частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди закрито за п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, підтвердив викладене у позові, доповнень не надав. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, підтвердила викладене у ньому, доповнень не надала. Відповідач у судовому засіданні позов про відшкодування майнової шкоди у сумі 3115,92 грн. визнав повністю, згоден з розміром відшкодування. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що вироком Лисичанського міського суду від 27.02.2007 року відповідач був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на 2 роки. Внаслідок вчинення злочину відповідачем, позивачу були завдані тяжкі тілесні ушкодження. У зв'язку з необхідністю лікування за діагнозом: хронічний травматичний остеомієліт лівої гомілки. Стадія фіксації в апараті Ілізарова. НСЕ лівої гомілки. Остеотомія с/3 лівої м/б кістки. Накладення КДА, позивачем витрачено 3115,92 грн., що підтверджується наданими квитанціями та товарними чеками. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, є передбачені ст. 1166 ЦК України підстави для відшкодування майнової шкоди. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, оскільки рішення постановлено на користь позивача, якого звільнено від сплати судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 30 грн. Понесені позивачем витрати на правову допомогу у сумі 150 грн. не підлягають стягненню з відповідача, оскільки позивачем суду не надано доказів сплати за правову допомогу. На підставі викладеного, ст. 1166 ЦК України,

Outcome: approved