Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-15 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Одеського виробничого хіміко-фармацевтичного підприємства „Біостимулятор” у формі Товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення заборгованості по заробітній платі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач працює токарем на підприємстві. Однак за період з січня 2007р. підприємство не виплачує йому заробітну плату, у зв'язку з чим, утворилась заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 9309 гривень. На підставі викладеного, позивач простить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 9309 гривень, а також виплатити компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати. В процесу розгляду справи позивач також доповнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 10000 гривень, у зв'язку з тим, що йому було завдано моральної шкоди незаконними діями відповідача, який взагалі відмовився йому виплачувати заробітну плату та надавати довідку про її стан заборгованості. В судове засідання позивач не з'явився, однак подав заяву згідно з якою вточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача заборгованість по виплаті заробітної плати з січня 2007р. по травень 2008р. у розмірі 12615 гривень 60 копійок. Представники відповідача в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили. За вищевказаних обставин, суд вирішив розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наданих сторонами доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на підставі фактів встановлених в судовому засіданні. Так, судом встановлено, що [PERSON] працює токарем в Одеському виробничому хіміко-фармацевтичному підприємстві „Біостимулятор” у формі Товариства з обмеженою відповідальністю. Однак за період січня 2007р. по травень 2008р. підприємство не виплачує заробітну плату позивачу, у зв'язку з чим, утворилась заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 12615 гривень 60 копійок, що підтверджується довідкою № 231 від 16.07.2008р. Відповідно до ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило в грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст. 234 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь - яким строком. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд допускає негане виконання рішення в справі про стягнення нарахованної заробітної плати. Суд також вважає, що діями відповідача були порушенні конституційні права позивача на своєчасне одержання винагороди за працю, що встановлено ст. 43 Конституцію України. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», на підставі ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення законних прав працівника, які привели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, зобов'язання по відшкодуванню моральної шкоди покладається на власника або уповноважений їм орган. Суд вважає, що позивач переніс моральні страждання, оскільки тривалий час не мав можливості забезпечити себе, а також членів своєї сім'ї, були порушенні нормальні життєві зв'язки позивача. Однак суд вважає, що розмір моральної шкоди визначений позивачем не відповідає характеру, тривалості і тяжкості моральних страждань, в зв'язку з цим, з відповідача повинно бути стягнуто 2000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди На підставі викладеного,

Outcome: partial