overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-23 00:00:00

[PERSON] пред'явила до суду позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що сумісне життя з відповідачем не склалося внаслідок різних поглядів на сімейне життя, сварок, що виникали між ними через відсутність взаєморозуміння в вирішенні основних життєвих питань і проблем. Стороні не проживають разом, подружні відносини між ними припинені з 23.01.2008 року, з того ж часу вони не ведуть сумісне господарство, не мають загального бюджету, не придбають речі для сумісного користування. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві, витрати по розірванню шлюбу просила покласти на позивача. Відповідач в судове засідання не з'явився, сповіщався відповідно до вимог діючого законодавства, у зв'язку з чим, враховуючи думку позивача, визнаючи наявні матеріали про права і взаємостосунки сторін достатніми, суд знаходить можливим розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухав пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 червня 2007 року, від сумісного життя неповнолітніх дітей не мають. Подружжя не проживають сумісно, подружні відносини між ними припинені з 23.01.2008 року, з того ж часу шлюбні відносини не підтримують, загальне господарство не ведуть, загального бюджету не мають, сім'я розпалася унаслідок напружених відносин, обумовлених взаємним нерозумінням, відчуженням, що склалося, різними поглядами на вирішення основних життєвих проблем, втрати один до одного відчуттів любові і пошани. Суд вважає, що сім'я повністю розпалася, зберегти її не можливо, брак існує формально, а тому підлягає розірванню. Майнових претензій подружжям на час розгляду справи не пред'явлено. Суд, виходячи з обставин справи, вважає, що витрати при розірванні шлюбу в органах РАГС необхідно покласти на позивача, відповідача від витрат звільнити. На підставі ст.ст.104,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-23 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 21 червня 1997 року у Деражнянському міському відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №26. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] народження. Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу із тих підстав, що подружнє життя у неї з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння у сім'ї, зловживання відповідачем спиртними напоями. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просить суд шлюб між нею і відповідачем розірвати. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Суд приймає до уваги доводи позивача щодо неможливості збереження сім'ї, і, враховуючи наведене, вважає, що шлюб між ними доцільно розірвати, з покладенням витрат по сплаті державного мита за реєстрацію розірвання шлюбу в органах РАЦС на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-23 00:00:00

[PERSON] . звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON]. аліментів на утримання дитини посилаючись на те, що від шлюбу у них мається спільна неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO] ., який проживає з нею та перебуває на її утриманні, а відповідач навчається в університеті й не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала в повному обсязі й просила їх задовольнити з вищевказаних підстав, стягнувши з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у фіксованому розмірі 250 грн. на місяць. Відповідач в судовому засіданні вимоги позивачки визнав, не заперечує проти стягнення з нього на користь позивачки на утримання дитини аліментів в запропонованому нею розмірі. Враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб, та наявність в матеріалах справи достатніх доказів для вирішення справи по суті, суд вважає можливим постановити рішення при проведенні попереднього судового засідання, що відповідає вимогам ст.ст.130, 174 ЦПК України. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов”язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач являються батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки Борзнянської міської ради дитина проживає з матір”ю. Відповідач з грудня 2007 року проживає окремо від сім”ї, є працездатним, але тимчасово не працює, матеріальну допомогу на утримання дитини надає нерегулярно, інших осіб, яких згідно з нормами Сімейного кодексу України він зобов”язаний утримувати не має. Згідно з “Конвенцією про права дитини”, яка ратифікована Верховною Радою України 27.11.1991р., та “Декларацією прав дитини” інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Тому, при таких обставинах справи та виходячи з положень ст.ст.181-184 СК України, суд вважає за можливе вимоги позивачки задовольнити й стягувати з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти твердій грошовій сумі 250 грн. щомісячно Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред”явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-23 00:00:00

[PERSON] . звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON]. аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей в частці від його доходу, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що від зареєстрованого шлюбу в них маються спільні діти - дочки [PERSON], [INFO]., та [PERSON], [INFO]., і син [PERSON], [INFO]., які проживають з нею та перебувають на її утриманні, а відповідач працює в м. Києві, однак не надає ніякої матеріальної допомоги та не бере участі у вихованні дітей. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала в повному обсязі й просить їх задовольнити, стягнувши з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в розмірі &frac12; частини його заробітку. Відповідач в судовому засіданні заявлені позивачкою вимоги визнав повністю, не заперечує проти стягнення з нього на її користь на утримання трьох неповнолітніх дітей аліментів у розмірі Ѕ частини його заробітку. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач являються батьками неповнолітніх дітей: дочок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Згідно довідки Комарівської сільської ради Борзнянського району діти проживають з матір”ю. Відповідач мешкає окремо від сім”ї, має постійне місце роботи та стабільний заробіток, інших осіб, яких згідно з нормами Сімейного кодексу України він зобов”язаний утримувати немає, але матеріальну допомогу на утримання своїх дітей надає нерегулярно. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов”язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з “Конвенцією про права дитини”, яка ратифікована Верховною Радою України 27.11.1991р., та “Декларацією прав дитини” інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Тому, при таких обставинах справи, враховуючи розмір отримуваних сторонами доходів та виходячи з положень ст.ст.181-182 СК України, суд вважає за можливе вимоги позивачки задовольнити й стягувати з відповідача на її користь на утримання трьох неповнолітніх дітей аліменти в розмірі &frac12; частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше встановленого чинним законодавством мінімального розміру на кожну дитину. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред”явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-23 00:00:00

Позивач звернулася з позовом про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями який знаходиться [ADDRESS], та на грошові кошти в сумі 537 гривень 39 копійок, які знаходяться на рахунку [NUMBER] у відділені Горохівської філії Ощадного банку України. Мотивує свій позов тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Позивач є його єдиним спадкоємцем за законом, оскільки діти [PERSON] та [PERSON] від спадкування за законом на спадкове майно відмовилася, прийняла спадщину, просить визнати її право власності на спадкове майно. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 29 квітня 2005 року. Довідкою Мар'янівської селищної ради від 16 травня 2008 року № 216 стверджується, що єдиними спадкоємцем за законом після померлого [PERSON] є дружина - [PERSON] та дочки _ [PERSON] та [PERSON]. З заяв посвідчених Мар'янівською селищною радою Горохівського району Волинської області видно, що дочки - [PERSON] та [PERSON] відмовляються від спадкового майна за законом в користь своєї матері [PERSON]. З свідоцтва про одруження видно, що [PERSON] є дружиною померлого [PERSON]. Довідкою Мар'янівської селищної ради Горохівського району Волинської області стверджується, що житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться [ADDRESS] значиться за [PERSON]. Згідно ощадної книжки Горохівської філії Ощадного банку України видно, що на ім'я [PERSON] є відкритий рахунок на грошові вклади за [NUMBER]. Судом встановлено, що [PERSON] після смерті свого чоловіка [PERSON] прийняла спадщину. А тому суд вважає, що за [PERSON] слід визнати право власності по спадкуванню за законом на житловий будинок з надвірними будівлями який знаходиться [ADDRESS], та на грошові кошти в сумі 537 гривень 39 копійок, які знаходяться на рахунку [NUMBER] у відділені Горохівської філії Ощадного банку України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду , мотивуючи це тим , що відповідач добровільно не надає допомоги на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] , а тому з нього слід стягнути аліменти в розмірі &frac14; частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно та на її утримання до досягнення донькою трьох річного віку в розмірі &frac14; частини його заробітку (доходу). Відповідач подав заперечення проти позову в якому заперечував проти позову в частині стягнення аліментів на утримання позивачки до досягнення донькою трьох річного віку в розмірі &frac14; частини його доходу. Позивачка звернулась до суду з заявами в яких змінила позовні вимоги і просила стягнути аліменти тільки на утримання доньки та слухати справу без її участі. Відповідач звернувсь до суду з заявою в якій змінені позовні вимоги визнав і просив слухати справу без його участі . Суд , дослідивши письмові матеріали справи , вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено , що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 21 січня 2005 року .Від сумісного життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] , яка проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні . Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов”язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання неповнолітньої доньки , а тому з нього слід стягнути аліменти на користь позивачки в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) до повноліття дитини та судовий збір в розмірі 51 гривню. Вказані правовідносини регулюються ст. ст.180,182,183 ,191 Сімейного кодексу України . На підставі ст. ст.180,182,183 ,191 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-23 00:00:00

12 травня 2008 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просила встановити факт її проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, оскільки у зв'язку з відсутністю таких даних вона не має можливості встановити належність до громадянства України. В судовому засіданні [PERSON] підтримала заявлені вимоги, пославшись на обставини, викладені в заяві, пояснивши, що вона разом з сім'єю проживає в селі Петрушин Чернігівського району з 1989 року по даний час. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. За повідомленням виконкому Петрушинської сільської Ради Чернігівського району Чернігівської області, [PERSON] разом із сім'єю прибула на територію сільської ради у 1989 році. Зареєстрована у 1990 році. Заслухавши пояснення заявниці, представника заінтересованої особи, дослідивши письмові докази в справі, враховуючи, що відповідно до статті 3 Закону України “Про громадянство України” від 18 січня 2001 року, громадянами України є: особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» 13 листопада 1991 року проживали в Україні і не були громадянами інших держав, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки факт проживання заявниці на території України станом на 13 листопада 1991 року знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-23 00:00:00

03 червня 2008 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу в якому зазначає, що 27 червня 1997 року в Южноукраїнському міському відділі РАЦС Миколаївської області зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 140. Від сумісного проживання мають сина [PERSON][INFO]. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що по суті з перших днів сумісного проживання із-за безпідставних ревнощів, між ними постійно виникали сімейні сварки, що в кінці кінців призвело до розриву сімейних взаємостосунків. Намагання нормалізувати сімейні взаємостосунки якихось позитивних наслідків не дали. Перспектив на поновлення сім'ї не має. Шлюб носить формальний характер. З цього приводу втратили всяку надію на поліпшення становища. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю, просить вимоги задовольнити, оскільки відповідач в судове засідання не з'явився, просить провести очний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце слухання справи повідомлений вчасно, належним чином, причину неявки та заперечень суду не надав. Суд вважає, що в справі мається достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін , тому можливо розглянути справу по суті у відсутності відповідача . Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини: 27 червня 1997 року в Южноукраїнському міському відділі РАЦС Миколаївської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 140. Від шлюбу мають сина [PERSON][INFO] . Під час перебування в зареєстрованому шлюбі між сторонами почали виникати сварки на побутовому грунті , все це переростало у конфлікти і сторони остаточно припинили спільне проживання, шлюб носить формальний характер. Враховуючи те, що сторони в даний час подружні стосунки не підтримують і підтримувати їх в подальшому намірів не мають, відносини між ними фактично стали не дружелюбними, суд приходить до висновку про те, що сім'ю [PERSON] зберегти немає можливості, тому шлюб слід розірвати. Згідно ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до положення ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 02.11.2007 року провадження по справі було зупинено та надано сторонам шести місячний строк для примирення, але сторони не досягли між собою примирення. У попередньому судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав та просив задовольнити. Відповідач в попередньому судовому засіданні вимоги позову визнала. Вивчивши матеріали справи, судом установлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] . зареєстрував шлюб з відповідачем 01.03.1996 року у Корабельному відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, запис акту [NUMBER] . Причиною розпаду сімї стало те, що між сторонами відсутні взаємопорозуміння по багатьом питанням подружнього життя, втрачено почуття любові та поваги. Позивач вважає збереження шлюбу неможливим, спору майнового характеру не має, сторони тривалий час не підтримує шлюбні стосунки. На підставі викладеного у відповідності зі ст.ст. 104, 105, 110, 112, 114 СК України, суд дійшов висновку про те, що шлюб має бути розірваним, оскільки подальше сумісне проживання подружжя та зберігання шлюбу суперечать інтересам одного з них, що має суттєве значення. В зв’язку з наведеним, суд вважає за необхідне позов задовольнити, а шлюб між сторонами розірвати. Згідно зі ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачено у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-23 00:00:00

В січні 2008 р. позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на самовільно побудоване нерухоме майно, яке розташоване по [ADDRESS] . В судове засідання представник позивача Карпенко О.В. вимоги позову підтримала та просила позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] . та [PERSON] в судовому засіданні частково визнали позов, в частині визнання права власності за позивачем на самовільні побудови крім сарая літ. “И” та гаража літ. “Д”. Відповідач Миколаївська міська рада в судове засідання не з'явились, надали заяву в якій вимоги позову визнали та просили слухати справу за відсутністю їх представника. Треті особи в судове засідання не з'явились, надали заяви в яких вимоги позову визнали та просили слухати справу за їх відсутністю. За ухвалою суду справа слухалася за відсутністю відповідача Миколаївської міської ради та третіх осіб за правилами ст. 174 ЦПК України, оскільки в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову й матеріали справи судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] Позивач для поліпшення своїх житлових умов самочинно побудував нерухоме майно, яке оформити в позасудовому порядку неможливо. Головне управління містобудування та архітектури 08.05.2007р. надало згоду щодо визнання за позивачем права власності на самочинно побудовані споруди й будівлі. На підставі ст. 376 ЦК України суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, оскільки в справі встановлений факт самовільно побудованого нерухомого майна без належного дозволу компетентних органів по [ADDRESS] , виділенній у встановленому законом порядку. Самовільно побудовані вищевказані будови, не порушують права інших осіб, відповідають будівельним, санітарним, пожежним нормам і правилам. Щодо позовних вимог позивача про визнання права власності на самовільно побудоване нерухоме майно, а саме сарай літ. “И” та гараж літ. “Д” суд, вважає за необхідне провадження по справі в цій частині закрити на підставі ст. 205 ЦПК України. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі позову.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-23 00:00:00

В травні 2008 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина, [PERSON] року народження та визначити місце проживання дитини з опікуном. В судовому засіданні позивач, [PERSON] ., вимоги позову підтримала та просила задовольнити з тих підстав, що батько неповнолітнього [PERSON] . не виконує свої батьківські обов’язки, батько вихованням та утриманням дитини не займається, не цікавиться здоров’ям, фізичним та духовним розвитком дитини, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, що негативно впливає на поведінку дитина. Дитина постійно мешкає з бабусею по [ADDRESS] , яка утримує його і є опікуном дитини. Мати неповнолітнього, [PERSON] . за рішенням суду від 04.06.1998р. позбавлена батьківських прав. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнав. Представник третьої особи та прокурор в судовому засіданні проти заявлених вимог не заперечували. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про народження відповідач, [PERSON] , є батьком неповнолітнього [PERSON] р.н. За рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 04.06.1998 року мати неповнолітнього Дениса, [PERSON] , позбавлена батьківських прав. Неповнолітній [PERSON] . знаходиться на утриманні та вихованні позивача, яка є його бабусею з якою він разом мешкає по [ADDRESS] , що підтверджено: клопотанням Миколаївської [INFO] року, актом обстеження матеріально- побутових умов родини від 03.04.2008 року, довідкою КП ДЄЗ “Океан” від 10.04.2008 року. Рішенням [NUMBER] Миколаївської міської ради виконавчого комітету від 24.03.2004 року [PERSON] . призначена опікуном над малолітнім [PERSON] року народження. З пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] . вбачається, що відповідач зловживає спиртними напоями, веде аморальний образ життя, не займається вихованням та утриманням сина. Вихованням та утриманням дитини займається його бабуся, яка є опікуном. На підставі викладеного, суд доходить висновку про те, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання свої батьківських обов’язків належним чином щодо утримання та виховання неповнолітнього сина, [PERSON] р.н., в результаті чого дитина не отримує належної батьківської опіки та турботи, залишена на самоті без батьківського догляду, а тому на підставі ст. ст. 164 – 165 СК України суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього Дениса. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача 8,50 гривень та інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 7,50 гривень.

Outcome: approved