Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-19 00:00:00

Позивач 06.12.2005року звернувся в суд з позовом до відповідача ВАТ „Івано-Франківський завод „Промприлад”, третя особа - [PERSON], про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 124439грн. та моральної шкоди в сумі 100000грн., завданої внаслідок ДТП. 03.06.2008року представником позивача подано уточнення до вказаної позовної заяви. Позивач свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 20 липня 2004 року близько 12 год. 30хв. [PERSON], керуючи автомобілем марки "Камаз-53202" р.н. [NUMBER], що належить ВАТ „Івано-Франківський завод „Промприлад” по автодорозі "Івано-Франківськ-Калуш” у напрямку м. Калуш, здійснюючи маневр повороту ліворуч на дорогу „Стрий-Чернівці”, в порушення вимог п.п. 10.1,10.4, 16.13, 12.3 ПДР України, допустив зіткнення з автомобілем марки „Форд-Мондео” р.н. [NUMBER] під його, [PERSON], керуванням. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, та його автомобілю завдано значних технічних пошкоджень. Постановою Тисменицького районного суду від 20.03.2008р. [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та звільнено від кримінальної відповідальності на підставі Закону України „Про амністію”. Згідно висновку спеціаліста експертного автотоварознавчого дослідження матеріальний збиток, заподіяний автомобілю складає 29 322грн., за проведення експертизи сплачено 250грн. Відповідно до листа ВДАІ м. Івано-Франківська від 31.05.2008р. йому слід погасити заборгованість за зберігання на арештмайданчику пошкодженого автомобіля в сумі 16 148грн. за період з 20.07.2004р. по даний час. Крім того, він з 20.07.2004р. по 08.09.2004р. перебував на стаціонарному лікуванні в Івано-Франківській ОКЛ у відділенні травматології і ортопедії, переніс хірургічну операцію, яка коштувала 400грн., після чого тривалий час продовжував лікування у Івано-Франківській міській поліклініці №2. Також медиками було рекомендовано оперативне втручання по ендопротезуванню, вартість ендопротеза становить близько 10809євро, без врахування витрат на операцію, яка можлива тільки за кордоном. Однак через його фінансову неспроможність проведення даної операції неможливе. На даний час ним уже затрачено на придбання медикаментів 6434,12грн. Внаслідок ушкодження здоров”я та довготривалого лікування він неспроможний був повноцінно займатися підприємницькою діяльністю, хоча за звичайних обставин як приватний підприємець, він міг би одержати з 20.07.2004р. по 20.05.2008р. дохід у сумі 8481грн. Також ним було придбане у кредит торгове обладнання для оформлення магазину, яке, перебуваючи на складі втратило свою ринкову вартість з 44107,36грн. до 15705,49грн., тому згідно розрахунку, проведеного спеціалістом-бухгалтером збитки становлять 28401,87грн. Крім того за зберігання даного обладнання МАІФ ВАТ „Нафтохімік Прикарпаття” виставлено рахунки/фактури на суму 7000грн., які він оплатив. Вважає, що дані матеріальні збитки підлягають стягненню з відповідача як власника джерела підвищеної небезпеки. Крім матеріальних збитків, йому спричинено і моральну шкоду, оскільки внаслідок ДТП він переніс емоційний стрес, терпів фізичний біль, зазнав душевних страждань, став інвалідом 3-ої групи, також протягом чотирьох років розгляду кримінальної справи змушений добиватися справедливості, витрачати свій час та сили для розгляду цивільної справи по відшкодуванню шкоди, оскільки йому з боку відповідача не відшкодовано жодних коштів, а це все негативно впливає на стан його здоров”я. Просив після уточнення позовних вимог стягнути з відповідача 96 436,99грн. на відшкодування спричиненої матеріальної шкоди та 25 000грн. на відшкодування моральної шкоди. Позивач та представник позивача у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що на думку відповідача, позивач не обрав безпечної швидкості, яка б давала йому можливість у випадку виникнення небезпеки уникнути зіткнення шляхом екстренного гальмування, тому у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 20.07.2004р.,однакова частка вини двох водіїв транспортних засобів. Також на підтвердження спричинених матеріальних збитків та моральної шкоди позивачем не надано жодних доказів. Просив у позові відмовити. Третя особа на стороні відповідача- [PERSON] у судове засідання не з”явився. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Встановлено, що 20.07.2004 року близько 12 год. 30хв. [PERSON], керуючи автомобілем марки "Камаз-53202" р.н. [NUMBER], що належить ВАТ „Івано-Франківський завод „Промприлад” по автодорозі "Івано-Франківськ-Калуш” у напрямку м. Калуш, здійснюючи маневр повороту ліворуч на дорогу „Стрий-Чернівці”, в порушення вимог п.п. 10.1,10.4, 16.13, 12.3 ПДР України, допустив зіткнення з автомобілем марки „Форд-Мондео” р.н. [NUMBER] під керуванням позивача. У результаті ДТП останньому спричинено тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, автомобілю„Форд-Мондео” р.н. [NUMBER], що належить позивачу на праві власності, завдано технічних пошкоджень. Постановою Тисменицького районного суду від 20.03.2008р. [PERSON] визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та на підставі Закону України „Про амністію” від 31.05.2005року звільнений від кримінальної відповідальності(а.с.101). Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі(право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об”єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Оскільки автомобіль „Камаз-53202” р.н. [NUMBER], яким керував [PERSON], належить на праві власності ВАТ “Івано-Франківський завод „Промприлад”, з яким водій перебував у трудових відносинах, то відповідальність за шкоду, заподіяну третім особам в ході використання транспортного засобу (в т.ч. у ході скоєння ДТП), покладається на відповідача. Тому з ВАТ “Івано-Франківський завод „Промприлад” слід стягнути в користь позивача на відшкодування спричиненої йому матеріальної шкоди 29 322грн. вартості ремонту пошкодженого автомобіля, 250 грн. за проведення експертизи. Крім того, позивач з 20.07.2004р. по 08.09.2004р. знаходився на стаціонарному лікуванні в Івано-Франківській ОКЛ у відділенні травматології і ортопедії, переніс хірургічну операцію травмованого правого стегна, вартість якої становила 400грн., що підтверджується касовим чеком від 23.07.2004р.(а.с. 124), на придбання медикаментів згідно поданих суду копій чеків(а.с.102-110) затратив 6434грн. Також позивач, будучи приватним підприємцем, придбав для здійснення господарської діяльності торгове обладнання, яким через ушкодження здоров”я не скористався, однак воно перебувало на зберіганні у МАІФ ВАТ „Нафтохімік Прикарпаття”, оплатив за дану послугу 7000грн., що підтверджується актом звірки розрахунків станом на 31.05.2008р.(а.с.116), і внаслідок каліцтва та довготривалого лікування з 20.07.2004р. по 20.05.2008р. втратив дохід на загальну суму 8481грн. Таким чином загальна сума спричиненої позивачу матеріальної шкоди, яку слід стягнути з відповідача становить 51 887грн. Суд вважає, що позовна вимога в частині відшкодування заборгованості в сумі 16 148грн. за зберігання на арештмайданчику пошкодженого автомобіля „Форд-Мондео” з 20.07.2004р. по даний час задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не сплачено дану суму та після проведення автотоварознавчого дослідження 20.09.2004р. останній мав можливість даний транспортний засіб забрати з арештмайданчику. Також не підлягає до задоволення і позовна вимога про відшкодування збитків у сумі 28401,87грн. за втрату ринкової вартості торгового обладнання, оскільки даний факт не пов”язаний безпосередньо із шкодою, заподіяною внаслідок ДТП. Внаслідок ДТП позивачу завдано моральної шкоди, що полягає у фізичному болю і стражданнях, яких останній зазнав у зв”язку із спричиненням йому тілесних ушкоджень, та у душевних стражданнях, що їх зазнав позивач, який внаслідок отриманої травми відчуває себе пригніченим та безпорадним, курс його лікування та реабілітації довготривалий, внаслідок ДТП він став інвалідом. Вирішуючи питання про розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог розумності і справедливості та враховує характер вчиненого злочину, глибину фізичних і душевних страждань позивача. Суд вважає, що спричинену позивачу моральну шкоду слід оцінити у 15 000 грн. Також з відповідача у дохід держави слід стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: 518 грн. по позовній вимозі про стягнення матеріальної шкоди, 8,50 грн. по позовній вимозі про стягнення моральної шкоди, всього 526,50грн., та 30грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі наведеного, відповідно до вимог ст. ст. 1166, 1167,1187 ЦК України,

Outcome: partial