Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-21 00:00:00

В квітні 2008 року позивачка звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до відповідача територіальної громади Індустріального району в особі виконкому Індустріального району м. Дніпропетровська, третя особа Комунальне підприємство « Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», про визначення частки в праві спільної сумісній власності на квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка в позовній заяві і її представник в судовому засіданні посилався на те, що відповідно до свідоцтва про право власності від 26 травня 1994 року її матері [PERSON] та її двоюрідній сестрі, а позивачці тітці [PERSON] належить квартира[ADDRESS]. Право власності зареєстровано в МБТІ. [PERSON] померла [INFO] року, ніяких розпоряджень після себе не залишила. Вона була неодружена, та в неї не було дітей, тобто спадкоємців крім [PERSON], яка фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] [PERSON] померла [INFO] року. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй частину квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги після смерті матері є позивачка. Шоста державна нотаріальна контора відмовилася видати позивачці свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування за законом, оскільки в свідоцтві про право власності на житло, яке видане 26.05.1994 року управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської Ради право власності на квартиру визначено, як спільна сумісна власність. Просила припинити спільну сумісну власність в квартирі [ADDRESS] та визначити частки в спільному майні квартирі [ADDRESS]: за померлими [PERSON] - 1/2 частини квартири, [PERSON] - 1/2 частини квартири. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Відповідно до листа від 21.04.2008 року за №18/5166 просили розглядати справу в їх відсутності. Третя особа в судове засідання не з'явилися. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Виходячи із наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнані позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено в судовому засіданні і вбачається із матеріалів справи , відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26 травня 1994 року, виданого управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської Ради, квартира [ADDRESS] загальною площею 46,4 кв. м. належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] ( а.с. 8). Згідно до ст. 368 ЦК України , спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного із них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно до ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. [PERSON] померла [INFO] року ( а.с.9), [PERSON] померла [INFO] року ( а.с.10) і здійснити виділ частки не можливо. Як показала в судовому засіданні представник позивачки, позивачка є рідною донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження ( а.с.11), після смерті двоюрідна тітка [PERSON]ніяких розпоряджень після себе не залишила, вона була неодружена, та в неї не було дітей, тобто спадкоємців крім матері позивачки [PERSON], яка і прийняла фактично спадщину після смерті [PERSON] Після смерті матері позивачка звернулася в нотаріальну контору, однак Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора відмовила в видачі свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом, оскільки в свідоцтві про право власності на житло право власності на квартиру [ADDRESS] визначено, як спільна сумісна власність. Відповідно до п.224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті одного із учасників спільної сумісної власності лише після виділення ( визначення) частки померлого у спільному майні. Відповідно до ч.1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. При таких обставинах суд вважає за можливим припинити спільну сумісну власність [PERSON] та [PERSON] на квартиру № [ADDRESS], та встановити спільну часткову власність і визначити частки за [PERSON] - ? частини квартири та [PERSON] - ? частини квартири. Згідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін.

Outcome: approved