Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

У жовтні 2007 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до ТОВ «Автоклуб» м.Київ про захист прав споживача , повернення сплачених внесків за договором про надання послуг. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 24 червня 2006 року між ним та ТОВ «Автоклуб» були укладені за № 12232 договір комісії , договір про надання послуг з додатками № 1 та № 2 до нього , направлених на придбання автомобіля моделі «LANOS» , вартістю 46835 грн. При укладенні договору представник відповідача повідомив позивача , що за умови сплати початкового внеску , він на протязі трьох місяців отримає автомобіль . В іншому разі сплачені гроші по першій вимозі позивача йому будуть негайно повернуті. На виконання умов договору в день його підписання , тобто 24 червня 2006 року , позивачем по квитанції № 15 на рахунок відповідача було сплачено 327,85 грн щомісячного внеску , по квитанції № 17 - 1405, 05 грн. вступного внеску , а по квитанції № 129 від 26 червня 2006 року - 234 грн.17 коп доплати до вступного внеску .В подальшому по квитанції № 292 від 5 липня 2006 року та по квитанції № 52 від 8 серпня 2006 року ним на рахунок відповідача було перераховано по 327, 85 грн. половинних щомісячних внесків , а всього за цей період було сплачено 2622 грн. 77 коп. Вникнути в суть договору , права та обов»язки сторін при його підписанні було неможливо (всього 5 аркушів машинописного тексту з обох сторін). Підписуючи договір , позивач поклався на роз»яснення представника комісіонера , надіючись в обіцяні стислі строки придбати автомобіль. Оскільки через три місяці з дня підписання договору позивач автомобіля не отримав , він звернувся до відповідача за роз»ясненнями з метою з»ясування причин , з яких він до того часу не отримав автомобіль. З наданої йому відповіді представника відповідача в представництві «Автоклуб» в м.Вінниця Воробйова О.П. дізнався, що при укладенні договору він підписав документи, зміст яких щодо строків та умов проведення фондових актів суперечив наданій йому усній інформації представником ТОВ «Автоклуб» при підписанні договору . Разом з тим Вінницький представник ТОВ « Автоклуб» Воробйов О.П. запевнив позивача , що найближчим часом автомобіль він отримає .Однак час спливав , але ні автомобіля , ні сплачених внесків позивач не отримав. Посилаючись на ці обставини , просить суд постановити рішення , яким повернути сплачені за договором внески в сумі 2622, 77 грн. та судові витрати по справі . В судовому засіданні [PERSON] позов підтримав , зіславшись на ті ж обставини , що і в позовній заяві .Крім того пояснив , що договір комісії ним фактично розірвано в односторонньому порядку , оскільки після 8 серпня 2006 року він будь-яких внесків на рахунок відповідача не перераховував . Представник відповідача Романенко І.І. позов не визнав, надавши суду заперечення на нього з якого випливає , що відповідач при укладені договору довів до позивача всі істотні умови договору , про що той поставив в договорі та додатках № 1 і № 2 до нього свій підпис .Крім того . позивач власноручно заповнив й підписав розписку , що з правилами діяльності ТОВ «Автоклуб» для придбання автомобіля в розстрочку особисто ознайомлений , прочитано Додаток № 1, № 2 , договір про надання послуг та договір комісії ( а.с.21,22). Договорні стосунки сторін на письмову вимогу позивача 15.11.2006 року були розірвані. Заслухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи , суд дійшов висновку , що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень , крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказами , згідно із ст. 57 ЦПК України , є пояснення сторін, третіх осіб, їхніх представників , допитаних як свідків в порядку ст.62 ЦПК України, показання свідків , письмові докази , речові докази , висновки експертів. Позивач порушив питання про повернення сплачених внесків за договором комісії та про надання послуг, зіславшись при цьому як на підставу , що при підписанні договорів через їх великий об»єм він не міг вникнути в їх суть , а поклався на роз»яснення представника відповідача , що автомобіль він отримає в обіцяний трьохмісячний строк . Разом з тим, крім власних пояснень про вищевказане, ця обставина не доведена жодним доказом .Оскільки позивач підписав договір комісії та договір про надання послуг , з якого випливає , що позивач може отримати автомобіль на протязі 100 місяців з дня підписання угоди ( додаток № 1 до договору про надання послуг) , що є максимальним строком , а також шляхом участі у Фондових актах відповідно до Правил здійснення діяльності «Автоклуба» , що давало йому можливість отримати автомобіль до закінчення строку дії договору . З цього випливає , що в даному випадку мова може йти лише про власну помилку позивача щодо строку виконання договору. Крім того , суд не може погодитися з твердженнями позивача про необізнаність з умовами укладених ним договорів , оскільки вони спростовуються власноручно запевненою ним і підписаною 24 червня 2006 року розпискою про це (а.с. 23). Відповідно до ч.1 ст.1025 ЦК України, комітент має право відмовитися від договору комісії. Це право комітента обумовлене і положеннями ст.7.2 договору про надання послуг , пунктом 2.6 та розділом 12 додатку № 2 до цього договору. Із пояснень сторін судом встановлено , що на письмову вимогу позивача договірні зобов»язання розірвані 15 листопада 2006 року. Відповідно до ч.4 ст.1025 ЦК України , у разі відмови комітента від договору комісії комісіонер має право на відшкодування витрат , зроблених ним у зв»язку з виконанням договору. Порядок і умови відшкодування цих витрат обумовлені пунктом 2.6. та розділом 12 додатку № 2 до договору , згідно яких випливає , що у разі дострокового розірвання договору комітентом , комісіонер не відшкодовує сплачений вступний внесок , а здійснює повернення тільки Чистих внесків за такою процедурою : а) для розрахунку суми , належної до повернення Клієнту , кількість сплачених Клієнтом внесків помножується на розмір Чистого внеску , розрахованого виходячи з Ціни автомобіля , діючої в місяці повернення суми; б) із суми , одержаної в результаті описаного вище розрахунку , утримуються у вигляді штрафу 20 відсотків від розрахованої суми , але не менше двох Чистих внесків. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання умов договору згідно квитанцій № 17 від 24 червня та № 129 від 26 червня 2006 року відповідно сплачено 1405, 05 та 234,17 грн. вступного внеску , який не підлягає поверненню позивачеві відповідно до положень п.2.6 додатку № 2 до договору. Відповідно до п.6.2 додатку № 2 до договору , з початку графіка внесків і до наступного місяця після одержання Права на одержання автомобіля Клієнт повинен оплачувати щомісяця цілий Чистий внесок чи половину його за своїм розсудом… Відповідно до додатку № 1 до договору встановлено , що початком графіка сплати внесків є червень 2006 року .Розклад графіка - 100 місяців. Із квитанцій № 15 від 24 червня , № 292 від 5 липня , № 52 від 8 серпня 2006 року встановлено, що позивачем сплачено по 327, 85 грн. Чистих внесків, а всього 983,55 грн..Разом з тим, із змісту квитанцій № 292 та № 52 випливає , що сума 327, 85 грн. становить 50 % від цілого місячного чистого внеску . Таким чином судом встановлено , що позивачем на виконання умов договору відповідачу сплачено півтора чистого внеску , тоді як штрафні санкції п.12.2 додатку № 2 до договору передбачають утримання з комітента у разі дострокового розірвання договору не менше двох чистих внесків. За наведених вище обставин суд не знаходить підстав для задоволення позову. Відповідно до ст.24 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач звільнений від сплати державного мита . Всі інші судові витрати по справі відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають віднесенню за рахунок позивача . На підставі викладеного і

Outcome: dismissed