Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цією заявою і вказав, що 24.11.2006 року між Кредитною спілкою «Альянс Україна» та [PERSON] було укладено договір кредиту № 1863-06к, за яким позичальнику - відповідачці по справі був наданий кредит у розмірі 1000,00 грн.. Відповідно до умов договору кредиту кредитна спілка виконала свої зобов'язання з надання кредиту, що підтверджується видатковим касовим ордером від 24.11.2006 року, проте [PERSON] взятих на себе зобов'язань за договором кредиту не виконує внаслідок чого станом на 21.03.2008 року в неї виникла заборгованість в розмірі 3666,08 грн., у тому числі пеня в розмірі 2551,80 грн.. З цього приводу відповідачці по справі надсилались повідомлення з проханням погасити заборгованість, проте заборгованість погашена не була. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати договір кредиту № 1863-06к від 24.11.2006 року; стягнути з [PERSON] суму неповернутого тіла кредиту в розмірі 665,95 грн.; проценти за користування кредитом в розмірі 448,33 грн.; пеню в розмірі 5221,80 грн.; а всього 3666,08 грн.; також стягнути з [PERSON], державне мито в сумі 51 грн. та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В судовому засіданні представник позивачка зменшив розмір позовних вимог та просив стягнути з відповідачки тіло кредиту в розмірі 665,95 грн.; 448,33 грн. процентів за користування кредитом; та 255 грн. пені, а також державне мито в сумі 51 грн. та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Відповідачка розмір зменшених позовних вимог визнала повністю та не заперечує проти їх задоволення, також додала, що вона є інвалідом ІІ групи. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як згідно положень ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України - позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ст.1050 ЦК України - якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу; якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України - у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України - особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали кредитний договір № 1863-06к від 24.11.2006 року, що підтверджується копією останнього (а.с. 4-5); за умовами якого позивачем надано відповідачу споживчий кредит в розмірі 1000 грн. строком на 1 рік. Також судом встановлено, що відповідачкою не здійснювались платежі щодо погашення отриманого нею кредиту та процентів за користування ним. Відповідачем відсутність своєї вини у простроченні грошових зобов'язань перед позивачем за договором кредиту суду не доведено. Таким чином, вимоги позивача є справедливими, так як заявлені до стягнення суми узгоджуються з представленим математичним розрахунком станом на 21.03.2008 року (а.с.8) та графіком погашення кредиту (а.с.7), не суперечать вимогам закону та відповідають положенням кредитного договору і тому підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача, а оспорюваний кредитний договір належить розірвати в судовому порядку в зв'язку з одностороннім істотним порушенням його умов відповідачкою [PERSON]. Судові витрати, з урахуванням задоволення позовних вимог слід стягнути з відповідачки.

Outcome: approved