overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою з викликом прокурора Вінницького району та зацікавленої особи представника відділу опікунської ради при Вінницькій РДА про визнання особи недієздатною [PERSON], посилаючись на те, що її мати [PERSON] проживає разом з нею однією сім'єю. Останні роки поведінка [PERSON] стала неадекватною, не може самостійно розпоряджатись своїми доходами, самостійно робити покупки, не розуміє значення своїх дій, не може керувати ними. Періодично [PERSON] перебуває на лікуванні в Вінницькій психоневрологічній лікарні, де вона перебуває на обліку. Згідно консультативного висновку від [INFO] вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім.Ющенка - [PERSON] потребує стороннього догляду, нагляду та встановлення над нею опіки. У судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги підтримала, просила їх задовольнити, суду дала аналогічні пояснення, які викладені в заяві. Прокурор не заперечував проти задоволення вимог [PERSON] Представник зацікавленої особи опікунської ради при Вінницькій РДА Багрій Т.П. заявлені вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Суд заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Як вбачається з консультативного висновку Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. Ющенка О.І. від [INFO] [PERSON] поставлений діагноз: F06.84 та потребує постійного стороннього догляду та нагляду і оформлення опіки (а.с. 4). Відповідно до акту [NUMBER] від [INFO] амбулаторної судово-психіатричної експертизи [PERSON] страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді атеросклеротичної деменції з маренням. Внаслідок якого позбавлена здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 16-17). Відповідно до ст. 241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклувальника або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-08 00:00:00

20.05.2008р. до суду заявлено цей позов. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і вимагала щомісячно стягувати з відповідача на її користь на утримання їх повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка навчається на 1-му курсі Білоцерківського державного аграрного університету, аліменти в розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення нею навчання 30.07.2012р., оскільки відповідач добровільно не виконує свого обов'язку по утриманню повнолітньої дитини, яка навчається. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, погоджувався сплачувати аліменти на утримання дочки до закінчення її навчання 30.07.2012р. в розмірі ј частини усіх видів заробітку щомісячно. З урахуванням пояснень сторін та матеріалів справи, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Беззаперечно доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON]., [INFO], (а.с.6), яка навчається на 1-му курсі Білоцерківського державного аграрного університету (а.с.7) - термін закінчення навчання 30.07.2008р. Зазначені правовідносини регулюються ст.ст. 182, 199, 200 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до закінчення навчання, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; при ухилянні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у частці від їх заробітку (доходу). Оскільки, відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, має постійну роботу і стабільний заробіток, інших утриманців не має, що свідчить про те, що він в змозі надавати їй матеріальну допомогу, то належні кошти з нього потрібно щомісячно стягувати в примусовому порядку в розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з заявою, в якій зазначила, що з відповідачем по справі перебувають у шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON][INFO]року народження, який мешкає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Позивачка не працює, отримує матеріальну допомогу на дитину до досягнення нею трирічного віку. Цих коштів на утримання дитини та позивачки не вистачає. Відповідач працює, але добровільно не надає позивачці матеріальної допомоги на її утримання. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку, починаючи з дня звернення до суду до досягнення синам трирічного віку. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку, починаючи з дня звернення до суду до досягнення сином трирічного віку. Пояснила, що відповідач матеріальної допомоги на утримання позивачки не надає, хоча має таку можливість. Відповідач позовні вимоги визнав повністю. Не заперечував проти його задоволення в попередньому судовому засіданні, про що надав до суду відповідну заяву. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він ґрунтується на законі, доведений матеріалами справи, визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 75 Сімейного кодексу дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного та згідно ч. 1 ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Крім того, в ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України зазначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON][INFO]року народження, який мешкає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання позивачки не надає, проти позову не заперечує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з заявою, в якій зазначила, що з відповідачем по справі перебувають у шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] року народження, який мешкає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Позивачка не працює, отримує матеріальну допомогу на дитину до досягнення нею трирічного віку. Цих коштів на утримання дитини не вистачає. Відповідач працює, але добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду до повноліття дитини. В попередньому судовому засіданні позивачка змінила заявлені вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду до повноліття дитини. Пояснила, відповідач проживає окремо від позивачки та їх дитини, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює у Вінницькій УВП (№1). Відповідач зменшений позов визнав повністю. Не заперечував проти його задоволення в попередньому судовому засіданні, про що надав до суду відповідну заяву. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він ґрунтується на законі, доведений матеріалами справи, визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно ч. 3 ст. 181 за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] року народження, який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, проти позову не заперечує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до Свердловського міського суду з дійсною позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, в обґрунтування вимог вказавши, що відповідач [PERSON], яка мешкає [ADDRESS], та на яку відкритий особовий рахунок №610322006, є споживачем електричної енергії. Відповідач [PERSON] зобов'язана відповідно до ст.68 Житлового кодексу України і пункту 20, 21 Правил користування електричної енергії для населення, своєчасно і за показаннями приладу обліку оплачувати за використану електричну енергію, але в свою чергу порушує встановлені вимоги. Вказані дії відповідача привели до виникнення заборгованості за використану електричну енергію у розмірі 1376,91 грн., яка утворилася за період з 01.01.2006р. до 29.01.2008р. До теперішнього часу відповідач вказану заборгованість не погасила. У зв'язку з викладеним позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 1376,91 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30,00 грн. У судовому засіданні представник позивача підтвердив обставини, викладені в позовній заяві, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала, згодна на стягненні з неї заборгованості за спожиту електричну енергію. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, та враховуючи думку відповідача про визнання позову, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню, оскільки згідно зі ст.ст.67,68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги). Плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вноситься щомісяця в строки, встановлені КМ України. В судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] є споживачем електричної енергії, але своєчасно не сплачує за спожиту електричну енергію, тобто з 01.01.2006р. до 29.01.2008р. має заборгованість за використану електричну енергію у розмірі 1376,91грн., що підтверджується витягом з особового рахунку відповідача та розрахунком заборгованості, чим порушує права позивача, у зв'язку з чим вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також суд вважає, на підставі ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача сплачені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 30 гр., що підтверджується платіжним дорученням № 1119 від 17.03.2008 року, оскільки в результаті неправомірних дій останньої позивач змушений звертатись до суду за захистом порушеного права та нести матеріальні витрати. Судовий збір слід стягнути з відповідача в розмірі 51 гр. на користь держави, оскільки згідно з рішенням Свердловської міської ради Луганської області від 25.12.2007 року позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до Свердловського міського Луганської області суду з позовом про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію. На підставі ст.ст.67,68 ЖК України, Правил користування електричною енергією для населення,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-08 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначив , що шлюб з відповідачем був зареєстрований 08 липня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Харківської області . Подружні стосунки припинені три місяці тому. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], якого позивач матеріально підтримує. Спору про сумісне набуте майно не мають. Просив розірвати шлюб з відповідачем , витрати по розірванню шлюбу покласти на його. В судовому засіданні позивач підтвердив обставини викладені у позові , просив суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнала і просила суд також розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Виходячи із наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст..174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову , суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 08 липня 2006 року , актовий запис №156. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення. ( ч.2 ст.112 СК України) Таким чином, визнання відповідачем пред»явленого позову не суперечить закону , не порушує права , свободи чи інтереси інших осіб. Витрати по розірванню шлюбу підлягають стягненню з позивача .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Зазначив, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 14.12.1985року. Від подружнього життя мають одну неповнолітню дитину-дочку [PERSON], [INFO]року народження. Подружні стосунки між ними припиненні з 22.03 2008 року у зв*язку з тим, що відповідач зловживає спиртними напоями. З цього часу вони проживають окремо, подружні стосунки не підтримують, примирення між ними не відбулося і вже неможливе. Дитина після припинення подружніх відносин проживає з нею. Спора про місце проживання дитини та розділ майна немає. Просила шлюб з відповідачем розірвати, витрати по сплаті держмита покласти на нього. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив. Позивач не заперечував проти розгляду справи у відсутності відповідача і прийняття заочного рішення. Суд, заслухав позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14.12.1985 року, зареєстрованому відділом ЗАЦСу Новоазовського району Донецької області, актовий запис № 139. Подружні стосунки між сторонами припиненні з 22.03.2008 року, примирення між сторонами не відбулося, позивач наполягає на розірванні шлюбу, бо знаходження у шлюбі суперечить його інтересам і є формальним. Відповідно до вимог ст.112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо його збереження суперечить інтересам сторін. Сплату держмита суд покладає на відповідача, бо з позивачем залишається проживати неповнолітня дитина.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-08 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] р.н., в розмірі 1\3 частини з усіх видів заробітної плати, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, мотивуючи тим, що під час перебування у шлюбі у них народився син [PERSON]. Відповідач працює в м.Київ, заробляє, але матеріальної допомоги на дитину не надає. Позивач свої вимоги в судовому засіданні підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Позивач та відповідач проживають у шлюбі з 29.10.04 і під час їх спільного проживання народився син [PERSON], [INFO] р.н., що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], копією свідоцтва народження дитини серії [NUMBER]. Відповідно до ст.180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.ст.191 та 183 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову і якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідач ухиляється від вказаного обов'язку, матеріальної допомоги позивачу на утримання неповнолітньої дитини, що проживає з нею, не надає, а тому з останнього слід стягнути аліменти на утримання дитини. В той же час суд враховує, що позивачем не надано доказів щодо стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) і зменшує розмір до 1\4 частини його заробітку (доходу), але не менше визначеного законодавством мінімуму на дитину, передбаченого ч.2 ст.182 СК України. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Від сплати судового збору позивач звільнена згідно п.5 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”. З відповідача підлягають стягненню на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 22,5 грн. та судовий збір в сумі 51 грн., а на користь позивача - судові витрати в сумі 133,36 грн..

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-08 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 10.09.2007 року оглядом в с.Малі Юначки Красилівського району житлового будинку по[ADDRESS], в якому проживав відповідач, було виявлено підключення шляхом накидання одного кінця мідного проводу перетином 2,5 мм2 на електромережу позивача з приєднанням іншого кінця проводу до клеми 2 після запобіжника.. Внаслідок вказаних дій відповідач завдав позивачу збитки на суму 1801,81 грн., добровільно відмовляється їх відшкодувати. В судовому засіданні представник позивача змінив розмір позовних вимог. Посилаючись на те, що відповідач добровільно сплатив 300 гривень, просив стягнути з останнього решту боргу в розмірі 1501,81 гривні. Відповідач, якого відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України судовою повісткою під розписку повідомлялось про час та місце розгляду справи, в суд не з'явився і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні показами представника позивача, протоколом-актом №Ф 023862 від 10.09.2007 року, 10.09.2007 року оглядом в с.Малі Юначки Красилівського району житлового будинку по[ADDRESS], в якому проживав відповідач, було виявлено підключення шляхом накидання одного кінця мідного проводу перетином 2,5 мм2 на електромережу позивача з приєднанням іншого кінця проводу до клеми 2 після запобіжника. Внаслідок вказаних дій відповідач завдав позивачу збитки на суму 1801,81 грн., з яких 300 гривень відшкодував добровільно. Із письмового пояснення відповідача в протоколі слідує, що він визнав свою вину у без обліковому користуванні електроенергією за вказаних обставин. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. , а також на користь держави 51 грн. судового збору, від сплати якого позивач звільнений . На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON]про стягнення оплати за договором купівлі-продажу отриманої товарної продукції та судових витрат, посилаючись на те, що відповідач користується послугами позивача на підставі договору про користування електричною енергією. Згідно умов даного договору відповідач повинний сплачувати одержану електричну енергію, але оплату не проводить. Так станом на 4 квітня 2008 року заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 17 вересня 2007 року по 17 лютого 2008 року становить 94 гривень 74 копійки. Відповідачу неодноразово надсилалося попередження про сплату заборгованості, яке залишилося без уваги. В зв'язку з чим просить стягнути з відповідача вищевказану заборгованість у розмірі 94 гривні 74 копійки, судовий збір у розмірі 51 гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 гривень. В судовому засідання представник позивача підтримав свої позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, заслухав пояснення представника позивача, суд знаходить позов, що підлягає задоволенню за наступними підставами: Між позивачем та відповідачем укладений договір по наданню послуг та відкритий особистий рахунок № 1950025. Згідно ст..ст. 67,68 ЖК України відповідач зобов'язаний проводити оплату комунальних послуг, однак оплата не проводиться. Так станом на 4 квітня 2008 року заборгованість за використану електроенергію за період з 17 вересня 2007 року по 17 лютого 2008 року складає 94 гривні 74 копійки, що суд знаходить необхідним стягнути з відповідача по справі. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього ж Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 51 гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 гривень на користь Акціонерної компанії “Харківобленерго ”, які були сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved