overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-05 00:00:00

[PERSON]. звернулась до суду з заявою про встановлення факту батьківства, посилаючись на те, що вона народилася [INFO]. На час її народження батьки не перебували в зареєстрованому шлюбі, в її свідоцтві про народження, через відсутність спільної заяви батьків, вона була записана на прізвище матері, в графі батько не був ніхто зазначений. Її батьки [PERSON]та [PERSON] проживали однією сім'єю з 31.12.1966 року, вели сумісне господарство, утримували її та піклувалися про неї. Просила суд визнати [PERSON]. її батьком. В судовому засіданні заявниця наполягала на задоволенні прохання. [PERSON]. не заперечував проти задоволення заяви, суду заявив що заявниця його рідна донька. Вислухавши пояснення заявниці, заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву підлягаючою задоволенню. Згідно ст. 128 Сімейного кодексу України батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду . Судом встановлено, що [PERSON]народилася [INFO] (а.с. 7,8), запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень не був проведений , а по батькові записана дитину за ім'ям фактичного батька. Таким чином запис про батька дитини вчинений відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного Кодексу України. В судовому засіданні [PERSON]. підтвердив, що дійсно являється батьком [PERSON] На основі ст. 256 п.1 ЦПК України, ст. 128 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Калениківської сільської ради Решетилівського району Полтавської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свою заяву мотивували тим , що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки, яка знаходиться на території Калениківської сільської ради Решетилівського району Полтавської області. У передбачений законом шестимісячний термін він не звернувся із заявою про прийняття спадщини до Решетилівської районної державної нотаріальної контори, в зв'язку із тим що, він тільки нещодавно знайшов державний акт на право приватної власності на земельну ділянку . У зв'язку з цим Решетилівська державна нотаріальна контора не має змоги видати йому свідоцтва про право на спадщину, і тому він змушений звертатися до суду. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, Представник відповідача Вовк П.О. в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-05 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з листопада 2007 року їх сімейні стосунки припинені, оскільки чоловік з сім”єю не проживає, не надає матеріальної допомоги, що унеможливлює їх подальше спільне подружнє життя, а тому просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка заявлені нею вимоги підтримала і пояснила, що у листопаді 2002 року вона з відповідачем уклали шлюб, від якого в них маються спільні діти - син [PERSON], 2003 р.н., та дочка [PERSON], 2006 р.н. З листопада 2007 року їх сімейні стосунки припинилися, оскільки відповідач проживає окремо від сім”ї, а у неї мається інший чоловік, з яким вона має намір створити сім”ю. Всі ці обставини роблять подальше спільне сімейне життя неможливим, а тому наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнає й згоден на розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON]. та [PERSON] 30 листопада 2002 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Погребською сільською радою Броварського району Київської області, актовий запис №16. Від даного шлюбу сторони мають спільних дітей - сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які проживають з матір”ю. З листопада 2007 року сторони спільно не проживають, ведуть окреме господарство, спільних інтересів не мають, позивачка має намір створити сім”ю з іншим чоловіком, наданий судом строк для примирення сторони не використали для збереження сім”ї, обоє згодні на розірвання шлюбу. Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дітей, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. Оскільки [PERSON]. просить витрати по розірванню шлюбу в органах РАЦС покласти на неї, то виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства ці вимоги позивачки також необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зазначивши, що з 21.06.2002р. вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, шлюбні відносини припинили з січня 2008 року. Від шлюбу мають дочку: [PERSON],[INFO], стверджує, що спільне подружнє життя у них не склалося, на примирення не згодна та просила позов задовольнити. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі на підставах вказаних у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі та не заперечував проти його задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і забезпечення шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21.06.2002 року, зареєстрованим відділом РАГС Дніпровського районного управління юстиції м. Херсона, актовий запис №213. Від спільного життя мають дочку: [PERSON],[INFO] Сторони припинили шлюбні відносини з січня 2008р., тому збереження сім'ї стало неможливим, подальше спільне життя подружжя і забезпечення шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Спору відносно місця проживання дочки [PERSON], яка проживає з матір'ю та стосовно поділу спільного майна, між сторонами у справі, не має. У зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 21.06.2002р. Від шлюбу вони мають дитину - [PERSON], яка народилася [INFO]. Спільне життя у них не склалося. Дитина проживає та знаходиться на повному матеріальному забезпеченні матері. На утримання дочки батько матеріальної допомоги не надає. Позивач змушена звернутися до суду з позовом про стягнення коштів на утримання дитини. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до повноліття дочки. В попередньому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд позов задовольнити. Відповідач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти задоволення позову. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову позивачем, ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони з 21.06.2002р. перебувають у шлюбі. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дочку -[PERSON], яка народилася [INFO], в свідоцтві про народження якої, батьком значиться [PERSON]. Неповнолітня перебуває на утриманні матері та проживає разом з нею, яка не має можливості в повному обсязі матеріально забезпечити дитину, відповідач - [PERSON], добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дочки. Враховуючи ці обставини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 05.11.1999р. по 02.03.2004р. Від шлюбу вони мають дитину - [PERSON], яка народилася [INFO]. Спільне життя у них не склалося. Дитина проживає та знаходиться на повному матеріальному забезпеченні матері. Після розлучення на утримання дочки батько матеріальної допомоги не надає. Позивач змушена звернутися до суду з позовом про стягнення коштів на утримання дитини. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до повноліття дочки. В попередньому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд позов задовольнити. Відповідач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти задоволення позову. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову позивачем, ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони з 05.11.1999р. по 02.03.2004р. перебувають у шлюбі. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON], яка народилася [INFO], в свідоцтві про народження якої, батьком значиться [PERSON]. Неповнолітня перебуває на утриманні матері та проживає разом з нею, яка не має можливості в повному обсязі матеріально забезпечити дитину, відповідач - [PERSON], добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дочки. Враховуючи ці обставини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, про розірвання шлюбу з відповідачем, стверджуючи, що з 11.06.2002р. вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу дітей не мають, стверджує, що спільне подружнє життя у них не склалося, шлюбні відносини між ними не підтримуються, відповідач залишає сім'ю на невизначений термін, зловживає алкогольними напоями, на примирення не згодна та просила позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню за таких підстав. На підставі ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і забезпечення шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11.06.2002р., зареєстрований відділом РАГС Роменського районного управління юстиції а Сумській області, актовий запис № 04(свідоцтво [NUMBER]). Від спільного життя дітей не мають. Сторони шлюбні відносини не підтримують, тому збереження сім'ї стало неможливим, подальше спільне життя подружжя і забезпечення шлюбу суперечило б їх інтересам. У зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою. Вимоги мотивувала тим, що в шлюбі з відповідачем має сина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на його утримання не надає. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі &frac14; частини його заробітку(доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судовому засіданні позовну заяву підтримала. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Ніяких документів, які б підтверджували поважність причини його неявки, чи заяви про відкладення розгляду справи, до суду не надійшло. Тому суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши подані докази, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 жовтня 1995 р., що підтверджується свідоцтвом про одруження. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON]., [INFO]., його батьками записані сторони. З довідки Роменського міськвиконкому від 18 грудня 2007р. дитина проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Наведені факти свідчать, що між сторонами склалися правовідносини з приводу сплати аліментів на утримання дітей. Ці правовідносини регулюються ст.ст. 180, 182 СК України, які передбачають обов"язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. І оскільки відповідач є батьком [PERSON]., то він зобов"язаний утримувати його до досягнення ним повноліття. Визначаючи розмір аліментів суд враховує матеріальне становище відповідача, дитини, те, що відповідач працює, на утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків не має. Тому розмір аліментів доцільно визначити в розмірі &frac14; частини його заробітку(доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів зі [PERSON] В своїй заяві вказала, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з останнім і від цього шлюбу вони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] року народження. Оскільки відповідач, являючись батьком останньої, матеріально її не утримує, просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в примусовому порядку в розмірі &frac14; частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку. В попередньому судовому засіданні позивачка повністю підтримала свої вимоги і просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі і не заперечував проти їх задоволення. Суд вважає за необхідне ухвалити рішення в попередньому судовому засіданні, оскільки відповідач визнав позовні вимоги і це не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються Сімейним Кодексом України. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с. 4), мають спільну неповнолітню дитину - доньку -[PERSON], [INFO] року народження ( а.с. 5). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач, являючись батьком неповнолітньої дитини, зобов'язаний утримувати її до досягнення повноліття, але добровільно він не надає такої допомоги, тому з нього слід стягнути аліменти в примусовому порядку в розмірі по 1/4 частині доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Одночасно з відповідача необхідно стягнути 51 гривню держмита на користь держави, витрати за інформаційно - технічне забезпечення в розмірі 7 гривень 50 копійок на користь Державного бюджету Ічнянського району Чернігівської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В заяві стверджує, що вони з відповідачем мають двоє неповнолітніх дітей - сина [PERSON], 2001 року народження і сина [PERSON], 2004 року народження, які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, в зв'язку з чим вона звернулась до суду з даним позовом, в якому просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання двоє неповнолітніх дітей в розмірі Ѕ частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і просить зобов'язати відповідача утримати їх дітей, до досягнення ними повноліття. Відповідач [PERSON] позов визнав частково і згодний сплачувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей лише в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення ними повноліття. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, оскільки судом встановлено, що сторони мають двоє неповнолітніх дітей, на утримання яких відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги, тому в порядку ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно якої, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, з [PERSON] слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 2001 року народження і неповнолітнього сина [PERSON], 2004 року народження, до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON],[PERSON] на його користь, 1 391 гривні 90 копійок боргу за надані послуги та 81 гривню судових витрат. Позивач зазначав, що в порушення до п. 4,35 „Правил користування приміщенями житлових будинків і прибудинковими територіями”, затверджених постановою КМ України від 08.10.1992 року № 572, ст.ст. 66, 68 ЖК України, а також ст. 10 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду” відповідачі на протязі тривалого часу за період з 01.11.2005 року по 01.04.2008 року не проводить належним чином оплату за отримані послуги від КП „Хмільницька ЖЕК”. Позивач посилається на те, що станом на 01 квітня 2008 року борг відповідачів за отримані послуги становить 1 391,90 грн., що підтверджується розрахунком. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити. Відповідачі позов визнали повністю та не заперечують проти його задоволення. Суд, вважає можливим позовні вимоги задовольнити повністю, оскільки показами позивача, відповідачів та матеріалами справи доведено, що відповідачі дійсно допустили заборгованість по оплаті за надані послуги в розмірі 1 391 гривні 90 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-05 00:00:00

18.01.2008 року до суду звернувся позивач з позовом до відповідачки про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на наступні обставини. 16.05.2006 року між позивачем та відповідачкою був укладений договір позики, відповідно до якого відповідачка взяла у борг у позивача 25 000 грн., зобов'язавшись повернути вказану суму не пізніше 16.05.2007 року. У добровільному порядку Золотарьова не виконує свої зобов'язання. В судовому засіданні позивач зменшив позовні вимоги, просив стягнути з відповідачки суму боргу в розмірі 6000 грн. Відповідачка визнала позов в повному обсязі, про що звернулась до суду з відповідною заявою. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає іншій стороні (позичальникові) кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду і якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як вбачається з договору позики, відповідачка отримала у позивача в борг 25000 грн. з зобов'язанням повернути 16.05.2007 р. (а.с.5). Як з'ясувалось у судовому засіданні, відповідачкою частково сплачено борг. Отже з відповідачки слід стягнути на користь позивача заборгованість за договором позики в розмірі 6000 грн. Враховуючи що суд задовольняє позовні вимоги, на користь позивача з відповідачки необхідно стягнути судові витрати що складаються з суми сплаченої позивачем в якості судового збору - 257,50 грн. та суми сплаченої в якості витрат на ІТЗ розгляду справи - 30 грн., а всього 287,5 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-05 00:00:00

12.03.2008 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП. Просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 7687,57 грн., а саме суму сплачених витрат за послуги спеціаліста автотоварознавця, держмито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення. Свої вимоги він обгрунтував наступним. 08.04.2006 року в м. Ясинувата по вул. Орджонікідзе з вини водія [PERSON], який був у стані алкогольного сп'яніння, сталася ДТП. У разі чого автомобіль позивача "Шкода" отримав механічні пошкодження. По даному факту постановою Ясинуватського міськрайонного суду від 18.06.2006 р. відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідач позов визнав в повному обсязі, про що звернувся до суду з відповідною заявою. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази що є у справі, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача. Це встановлено судом 18 травня 2006 року при розгляді справи про адміністративне правопорушення (а.с.7). Пошкодження автомобілю позивача були завдані безпосередньо в результаті цієї ДТП. Вартість матеріальної шкоди завданої позивачу ДТП складає 7177,57 грн. Це підтверджується висновком спеціаліста № 23/006 автотоварознавчого дослідження від 10.04.06 року та іншими матеріалами справи (а.с. 13-36). Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином завдану позивачеві матеріальну слід стягувати з відповідача. По справі позивачем були понесені судові витрати, які складаються з витрат на ІТЗ розгляду справи, судового збору, витрати пов'язані з оплатою автотоварознавчого дослідження, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved