Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-21 00:00:00

23 серпня 2007 року позивач звернувся до суду з позовом та просив стягнути з відповідача завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача, матеріальну шкоду у розмірі 4487 (чотири тисячі чотириста вісімдесят сім) гривень та 3000 гривень моральної шкоди. Також позивач просив стягнути понесені ним судові витрати. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач скоїв ДТП, його визнано винним постановою суду, розмір матеріальної шкоди визначив експерт. Заподіяну моральну шкоду позивач обґрунтовува тим, що після скоєння ДТП відповідач ухиляється від відшкодування заподіяної шкоди, автомобіль позивача тривалий час знаходиться у пошкодженому стані, що складає певні незручності по роботі та під час вирішення інших питань. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином та своєчасно повідомлений через засоби масової інформації у відповідності до вимог ч.9 ст.74 ЦПК України. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи будь-яких клопотань по справі від нього до суду не надходило. Зі згоди представника позивача, який не обмежений в такому праві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні та наявних у справі матеріалів, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що 19.12.2006 року відповідач по справі, керуючи автомобілем “Камаз”, державний номер[NUMBER], рухаючись по вулиці Чорноморського козацтва у м.Одесі, не врахувавши дорожню обстановку, не вибравши безпечну дистанцію та інтервал руху, вчинив дорожньо-транспортну пригоду, допустивши зіткнення з автомобілем позивача “Ніссан”, державний номер [NUMBER]. В результаті ДТП автомобілеві позивача було завдано механічні ушкодження, позивач зазнав матеріальної та моральної шкоди. Причиною даного ДТП явилось порушення вимог Правил дорожнього руху відповідачем, постановою судді Приморського районного суду міста Одеси від 06.02.2007 року відповідача визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Таким чином судом достовірно встановлено, що винні дії відповідача знаходяться в прямому причинному зв'язку із заподіяною позивачеві матеріальною шкодою. Відповідно до висновку №301 автотоварознавчого експертного дослідження, виконаного 22.01.2007 року спеціалістом-автотоварознавцем з кваліфікацією судового експерта [PERSON], сума матеріальної шкоди, завданої власникові автомобіля “Nissan Primera”, державний номер [NUMBER], складає 4487 (чотири тисячі чотириста вісімдесят сім) гривень. За проведення експертизи позивачем сплачено 500 гривень. Відповідно до ч.1 ст.1166, п.1, ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана в результаті взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Згідно ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Таким чином, зазначена позивачем сума підлягає стягненню з відповідача на його користь. Також з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачені ним та документально підтверджені судові витрати: судовий збір у розмірі 51 гривні, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 30 гривень, 500 гривень за проведену експертизу, а також витрати, пов'язані з викликом відповідача до суду, які в цілому становлять 795 гривень. Отже загальна сума судових витрат позивача становить 1376 гривень. Згідно ч.4 ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. У частині відшкодування моральної шкоди на користь позивача в розмірі 5 000 гривень, суд вважає, що відповідно до ч.4 ст.23 ЦК України, виходячи з принципу розумності і справедливості, вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 2 500 гривень. Крім того, суд вважає, що у зв'язку з задоволенням вимог позивача щодо стягнення з відповідача суми завданої моральної шкоди, з відповідача на користь держави слід стягнути у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, державне мито у розмірі 08 грн. 50 коп. На підставі встановленого, згідно вимог ст.ст.23, 1166, 1188 ЦК України,

Outcome: partial