Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-03 00:00:00

Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON]визнала, вказала, що дійсно не могла виконати взяті на себе зобов”язання за договором довічного утримання, оскільки сама захворіла тому не заперечує проти розірвання договору довічного утримання, укладеного між нею та позивачкою. Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачка [PERSON], будучи жінкою, яка потребує стороннього догляду й допомоги в силу свого похилого віку, уклала договір довічного утримання зі своєю внучкою, відповідачкою по даному позові [PERSON] Договір довічного утримання був посвідчений 12.10.2001 року серії АЕЕ № 399591 приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу [PERSON]. Відповідно до умов даного договорі відповідачка взяла на себе ряд зобов'язань, зокрема забезпечити позивачку житлом, щоденним триразовим харчуванням, придатним для носіння одягом, взуттям, організувати побутові умови, забезпечити ремонт побутової техніки, забезпечити необхідними лікарськими препаратами та інше. Зі своєї сторони позивачка за умовами даного договору передала відповідачкі у власність приналежний їй на праві особистої власності будинок з надвірними будовами та спорудами, який розташований [ADDRESS], а також земельну ділянка, на якій дане домоволодіння розташоване. Вартість будинку визначена в договорі в суму 20479 грн. Зазначений будинок належав позивачкі на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Дніпропетровської держнотконтори 23.11.1988 року, реєстровий №2977, зареєстрований у Новомосковському МБТІ в реєстровій книзі за №1163-10 від 22.12.1988 року. Земельна ділянка площею 0,1015 га належала позивачкі на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ДП ДН № 040801, виданого Підгородненською міськрадою Дніпропетровського району Дніпропетровської області 01.12.1999 року, її вартість 7786 грн. 15.10.2001 року приватним нотаріусом [PERSON]. накладена заборона на відчуження даного домоволодіння. Відповідачка [PERSON] практично не приступилася до виконання взятих нею за умовами вищевказаного договору зобов'язань. Проживає вона окремо від позивачки і лише значиться в переданому їй домоволодінні зареєстрованою. Відповідач про позивачку ніякої турботи не проявляла й не проявляє, необхідну позивачу допомогу по догляду за нею здійснювала мати відповідачки, тобто її рідна дочка [PERSON], що вмерла [INFO]. До того ж відповідачка перенесла операцію, а тому вона сама прийшла до висновку про необхідність розірвання ув'язненого між сторонами договору довічного утримання. Відповідно до ст. 744 Цивільного кодексу України, за договором довічного утримання одна сторона передає другій стороні у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов”язується забезпечити відчужувача утриманням або доглядом довічно. Згідно до ст. 755 Цивільного кодексу України, договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду за вимогою відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов”язків, незалежного від його вини; на вимогу набувача. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач не належним чином виконувала обов”язки за договором довічного утримання, тому суд вважає позов [PERSON]обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved