Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому прохала визнати за нею право користування жилим приміщенням у житловому будинку [ADDRESS], належному на праві приватної власності [PERSON] - її батьку та зобов*язати сектор ГІРФО Роменського МВ УМВС України в Сумській області зареєструвати її за вказаним місцем проживання. Також прохала зобов*язати відповідача не чинити їй перешкод в користуванні цим житловим будинком. Свої вимоги позивачка мотивувала слідуючим: Вона з часу свого народження постійно проживала в будинку своїх батьків [ADDRESS] разом з[PERSON] - матір*ю та [PERSON]- батьком. Після досягнення 16-річного віку та отримання паспорта громадянина України вона зареєструвалась в зазначеному будинку за місцем проживання. В період з 2002 року по 2007 рік вона навчалася на стаціонарі Харківського державного університету харчування та торгівлі. В зв*язку з тимчасовим вибуттям на навчання до м. Харкова вона знялась з реєстраційного обліку за своїм постійним місцем проживання [ADDRESS] та тимчасово зареєструвалась за місцем проживання у студентському гуртожитку [ADDRESS] (гуртожиток студентів). Після закінчення навчання 26.06.07 року її знято з реєстрації місця проживання у студентському гуртожитку, і тепер вона продовжує проживати за своїм постійним місцем проживання [ADDRESS]. 4 березня 2008 року до сектору ГІРФО вона подала письмову заяву про реєстрацію за місцем проживання [ADDRESS]. Листом від 5.03.2008 року СГІРФО Роменського МВ УМВС її повідомлено, що для реєстрації її місця проживання за вищевказаною адресою необхідно надати письмову згоду власника житла. Проте [PERSON], за ким на праві власності зареєстрований будинок [ADDRESS], безпідставно відмовляється надати таку згоду, чим порушує її право на користування житлом та на реєстрацією за місцем проживання. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги і прохала їх задовольнити. Відповідач позов не визнав і пояснив, що [PERSON]. - його дочка з 2002 року по 2007 рік навчалася в м. Харкові, а після закінчення навчання почала працювати і проживати в м. Харкові, тому він, вважаючи, що вона втратила право на користування цим житлом, не бажає її прописувати в своєму будинку. Третя особа -[PERSON] підтримала позов, пояснивши, що її дочка [PERSON]. постійно після закінчення ВУЗу мешкає в м. Ромни разом з нею [ADDRESS], хоча працює в м. Харкові. А відповідач [PERSON] розлучився з нею і тривалий час проживає у своєї співмешканки, а не в цьому будинку. -2- Третя особа - представник сектору ГІРФО Роменського МВ УМВС України в Сумській області також підтримала позов, пояснивши, що позивачка має право на реєстрацію за вищевказаною адресою, так як в м. Харкові вона мала тимчасову реєстрацію на час навчання. Вислухавши пояснення сторін, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задовленню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка є рідною дочкою [PERSON], що підтверджується відповідним актовим записом в свідоцтві про народження (а.с. 7) і разом з ним та її матір*ю -[PERSON] проживала [ADDRESS]. Після досягнення 16-річного віку вона зареєструвалась в зазначеному будинку за місцем проживання. А після вступу до Харківського державного університету харчування та торгівлі в 2002 році тимчасово зареєструвалась за місцем проживання в студентському гуртожитку [ADDRESS], що підтверджується карткою прописки (а.с. 9). Після закінчення навчання 26.06.07 року її було знято з реєстрації у студентському гуртожитку і вона повернулася в м. Ромни, що підтверджується відміткою в її паспорті (а.с. 5). 4 березня 2008 року [PERSON]. звернулася з письмовою заявою до сектору ГІРФО Роменського МВ УМВС з проханням прописати її в будинку батька- відповідача по справі. Проте листом від 5.03.2008 року сектору ГІРФО їй було повідомлено і повідомлено, що для реєстрації її місця проживання за вказаною адресою необхідно надати письмову згоду власника житла, тобто [PERSON], який категорично відмовляється надати таку згоду. Факт реєстрації місця проживання позивачки [ADDRESS] та тимчасової реєстрації на час навчання у ВУЗі в студентському гуртожитку м. Харкова підтверджується відповідними записами в паспорті позивачки (а.с. 5), карткою прописки у гуртожитку (а.с. 9). Свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили суду, що [PERSON]. дійсно після закінчення навчання мешкає з матір*ю в будинку за вищевказаною адресою, хоча виїздить на роботу в м. Харків. А [PERSON] в цьому будинку не проживає. Свідок [PERSON] - голова квартального комітету № 15 суду пояснила, що вона під впливом обману з боку співмешканки [PERSON] видала 23.04.2008 року довідку про те, що [PERSON]. ніби-то [ADDRESS] не проживає з 2002 року. Все це з*ясувалося пізніше і пояснення сусідів їй співмешканка принесла на двох клаптиках паперу. Відповідно до ч.1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є приміщення, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ч.1 і ч.2 ст. 405 ЦК України, члени сім*ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. А в силу ст. 156 Житлового кодексу України члени сім*ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За таких обставин суд дійшов висновку, що за [PERSON]. слід визнати право користування жилим приміщенням у житловому будинку [ADDRESS], належному на праві приватної власності [PERSON], відповідно до вимог ст. 405 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 84, 88 з відповідача також слід стягнути на користь позивачки витрати по оплаті судового збору в розмірі 8.50 грн. та за інформаційно-технічне -3- забезпечення в розмірі 7 грн. 50 коп., а також оплату правової допомоги в розмірі 200 грн.

Outcome: approved