Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій вказав, що 09.03.2006 року він був прийнятий тимчасово виконуючим обов'язки начальника Шевченківського молочного пункту, 01.05.2006 року переведений на постійну роботу на цю ж посаду, а 20.12.2007 року наказом відповідача звільнений за прогули на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України. Звільнення з цієї підстави позивач вважає незаконним, оскільки відповідно до колективного договору ЗАТ “Куп'янський МКК” для його посади був встановлений ненормований робочий день, оскільки потрібно постійно виїздити та взаємодіяти з уповноваженими службами у процесі виконання своїх обов'язків, факт прогулу вважає не підтверджений документально, крім того у дні, які вказані в наказі: з 27.11.2007 року до 29.11.2007 року, він знаходився на навчанні, також його звільнення було проведено без згоди профспілкового органу, роботодавець не видав наказ у день звільнення. Як вказує позивач, 18.12.2007 року він подав заяву до відповідача про звільнення за власним бажанням, однак відповідач відмовився її зареєструвати, тому вона була надіслана ним поштою. В зв'язку з цим позивач просить визнати формулювання причини звільнення неправильним і зобов'язати відповідача змінити формулювання причини звільнення в трудовій книжці: на формулювання: звільнений за власним бажанням. У судовому засіданні позивач на задоволенні позовних вимог наполягав, і вказував що ніяких прогулів він на роботі не робив, так як в нього встановлений ненормований робочий день. Представник відповідача з позовом не згоден і вказує, що позивач на законних підставах був звільнений з роботи за систематичне невиконання покладених на нього трудових обов'язків, а також за вчинення прогулів без поважних причин, постійною відсутністю на робочому місці на території підприємства. Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, свідків, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, які підтверджені доказами дослідженими в судовому засіданні. 09.03.2006 року позивач був прийнятий тимчасово виконуючим обов'язки начальника Шевченківського молочного пункту згідно наказу відповідача № 44-к від 09.03.2006 року, 01.05.2006 року переведений на постійну роботу на цю ж посаду наказом № 77-к від 03.05.2006 року з ненормованим робочим днем. 20.12.2007 року, позивач наказом відповідача № 244-к від 20.12.2007 року був звільнений за прогули на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України, (відсутність на робочому місці більше 3 годин), що підтверджується записом в його трудовій книжці /а.с. 18/. До видання відповідачем наказу про звільнення позивача 20.12.2007 року за прогули, позивач 18.12.2007 року, написав відповідачу заяву про його звільнення за власним бажанням (а.с. 66), яку надіслав відповідачу поштою 18.12.2007 року, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.4 і штемпелем на конверті а.с.67) на керівника підприємства, так як вказує позивач, що адміністрація ЗАТ „Куп'янський МКК” відмовилась вказану заяву прийняти від нього особисто. Представник відповідача також згодна, що письмову заяву позивач направив в їх адресу згідно штемпеля на конверті (а.с.67),18.12.2007 року, а отримали 21.12.2007 року. Згідно законодавства заява про звільнення позивача вважається поданою в день її здачі на пошту чи передача іншим відповідним засобом зв'язку, тому суд вважає, що днем подачі заяви позивача про звільнення його з роботи за власним бажання треба вважати 18.12.2007 року, але відповідач в порушення вищевказаного звільнює позивача після його заяви через 2-ва дні 20.12.2007 року з інших підстав. В суді також не підтвердилися доводи відповідача про відсутність позивача на робочому місці - (на період навчання з 27.11 по 29.11.2007 рік по охороні праці), в місті Куп'янську Харківської області. Викликані в суд свідки -[PERSON], заступник директора по охороні праці і [PERSON], начальник сировинного відділу відповідача підтвердили, що позивач 27.11. і 29.11.2007 року знаходився в місті Куп'янськ на навчанні. З письмового пояснення безпосереднього керівника позивача - начальника сировинного відділу Куп'янського МКК Лозового від 17.12.2007 року (а.с. 68) вбачається, що про прогули позивача його не повідомляли. Згідно журналу обліку входу і виходу робітників Шевченківського МП (а.с.14) який ведуть охоронці відповідача і на який посилається представник відповідача про підтвердження того, що позивач здійснював прогули, охоронці також відмічали [PERSON] в період його навчання в місті Куп'янськ як такого, що знаходився на роботі, хоча в дійсності, як вказали свідки, позивач в ці дні знаходився на навчанні в місті Куп'янську, а не на роботі. З письмових пояснень охоронців, які надав позивач суду (а.с. 72-73), на ім'я директора Куп'янського МКК від 18.12.2007 року, вбачається, що позивач, покидаючи робоче місце, говорив охоронцям, що йде вирішувати робочі питання. Це свідчить про те, що охоронці вели облік робочого часу робітників не якісно, вибірково, в зв'язку з чим їх записи не можна вважати такими, що відповідають дійсності. Свідки зі сторони позивача - охоронці Куп'янського МКК, [PERSON] і [PERSON], в суді пояснили, що дійсно бували такі випадки - дні, коли в журналі виходу з роботи вони відмічали, що позивач залишав місце роботи, а потім він повертався на роботу на пів години, на годину, але вони були не в змозі це фіксувати, так як в журналі не було такої графи. Згідно до додатку до колективного договору (а.с.6-7) позивачу встановлений не нормований робочий день. Згідно рекомендацій щодо працівників з ненормованим робочим днем від 10.10.1997 року, №7, ненормований робочий день може застосовуватись до керівників, спеціалістів, і робітників: - праця яких не піддається точному обліку в часі, - робочий час яких поділяється на частини невизначеної тривалості, - і які розподіляють час роботи на свій розсуд, в даному випадку позивач також мав ненормований робочий день і його посада була узгоджена додатком №7 до колективного договору (а.с.6-7). Згідно п.1.3 посадової інструкції позивача (а.с.22-26) позивач підпорядкований начальнику сировинного відділу Куп'янського МКК. При показаннях вказаного начальника в суді в якості свідка - [PERSON] пояснив, що з роботою позивач справлявся і нарікань до нього з його сторони за весь час роботи, як до начальника Шевченківського молоко приймального пункту, в нього не було. Згідно функціональних обов'язків, позивач - проводить збір інформації про наявність корів в приватному секторі, - організовує роботу приймального пункту, - взаємодіє з іншими підприємствами, організаціями в зв'язку з виробничими іншими процесами які відносяться до компетенції начальника молочного пункту з тим щоб безперебійно працювало підприємство. Судом встановлено, що у позивача був не нормований робочий день і він в процесі праці взаємодіяв з другими підприємствами по робочим процесам і ні разу за період праці на посаді начальника молочного пункту не мав нарікань зі сторони свого безпосереднього начальника - сировинного відділу Куп'янського МКК, і його факт прогулу як того потребує закон не зафіксований - актами відсутності позивача на робочому місці. Так вказані дні прогули за відсутність на робочому місці більше трьох годин позивача на протязі робочого дня 8, 14, 19, 20, 23, 27, 28, 29, 30 листопада 2007 року, частково, а саме за 27, 28, 29, 30 листопада 2007року спростовуються, як показаннями в суді свідків - охоронців приймального пункту, так і іншими незаінтересованими по справі свідками [PERSON], юриста Шевченківського енергозбуту, який в суді пояснив, що 30.11.2007 року в період часу з 14.00 до 15.00 год. [PERSON] знаходився в Шевченківському енергозбуті, де здавав звіт по електроенергії. Цей факт підтверджується письмово ксерокопією книги реєстрації видачі рахунків за використання електроенергії. Свідок [PERSON], працівник Шевченківської ветлікарні, також пояснила, що 02.11.2007 року в післяобідній час біля 14 год. позивач знаходився в Шевченківській ветлікарні для вирішення питань про довідки на здачу молока і вирішенню питань, пов'язаних з захворюванням тварин на лейкоз. Все вищевикладене свідчить про те, що позивач в післяобідній час знаходився в різних установах, підприємствах по питанням організації заготівлі сировини і організаційним питанням молоко-приймального пункту, які входять в функціональні обов'язки позивача, що підтверджується також його особистим письмовим поясненням від 17.12.2007 року на ім'я директора МКК (а.с 69). В зв'язку з цим, суд вважає в силу ст.. 60 ЦПК України, не доказаними з боку відповідача прогулів позивача у вказані дні - 27, 28, 29, 30.11.2007 року, що ставить під сумнів і попередні дні, на які посилається відповідач. Суд також критично відповідно до ст.. 212 ЦПК України відноситься до журналу обліку входу-виходу працівників Шевченківського МП (а.с. 8-17), який ведуть охоронці. Посилання представника позивача на те, що охоронці на законних підставах згідно Положення Про охорону Куп'янського МКК фіксували прогули [PERSON] і він був своєчасно повідомлений про його звільнення, що підтверджується актом прийому - передачі матеріальних цінностей від 20.12.2007 року, судом не беруться до уваги з тих підстав, що трудовим законодавством не передбачено реєстрацію прогулів особами, які виконують обов'язки охорони і з акту інвентаризації не вбачається в зв'язку з чим вона проводилась, а вказано лише: згідно наказу № 244 К ( а.с. 115-118). Хоча з даним наказом позивач згідно його письмового пояснення (а.с. 40) був ознайомлений під розпис тільки 04.01.2008 року. Тому необхідно вважати, що позивач прогулів, як це передбачено п.4 ст. 40 КЗпП України, не здійснював, і тому він повинен бути поновлений на роботі. Але оскільки останній цього не вимагає, а раніше до його звільнення за п.4 ст. 40 КЗпП України, звертався про звільнення його за власним бажанням, то суд вважає позов задовольнити, оскільки вимоги позивача підтверджені вищевказаними доказами - заявою позивача про його звільнення за власним бажанням (а.с. 66). Суд вважає необхідним позовні вимоги позивача задовольнити, визнати формулювання причин звільнення позивача відповідачем неправильними і зобов'язати, відповідача змінити запис в трудовій книжці позивача на звільнення за власним бажанням (так як відповідач не надав належно оформлених доказів прогулу), тому що до видачі наказу відповідача про звільнення позивача за прогули 20.12.2007 року, позивач по пошті 18.12.2007 року, направив заяву про його звільнення за власним бажанням. Судові витрати, пов'язані з розглядом справи, суд згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved