Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому посилається на те, що відповідно до договору оренди державного майна № 189-24-065 від 27.04.2004р. регіональне відділення Фонду державного майна України по Херсонській області надало Закритому акціонерному товариству „Український силікат" цілісний майновий комплекс „Державне підприємство „Таврія склобуд". Відповідно до вказаного договору та додатку № 3 до договору - акту приймання - передачі державного майна від 27.04.2004 року, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Херсонській обл. передало їм на утримання гуртожиток за адресою: [ADDRESS]. Згідно з п. 1.5. договору оренди цілісного майнового комплексу ДП „Таврія склобуд" та Змін та доповнень № 1 до Статуту Позивача зареєстрованого Херсонським міськвиконкомом 17.01.2005p.,їх підприємство стало універсальним правонаступником прав та обов'язків орендованого державного підприємства. Відповідно до списку мешканців гуртожитку з 25.11.2000 року адміністрація “Херсонського заводу скловиробів" прописала громадянку [PERSON]та надала кімнату у вказаному гуртожитку. З 2000 року [PERSON]. у гуртожитку не проживає та послуги за жилим приміщенням у гуртожитку не сплачує. Просить визнати [PERSON]такою, що втратила право на користування житловим приміщенням у гуртожитку, за адресою [ADDRESS] та стягнути з відповідачки судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину своєї неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст.71 ЖК України, якщо наймач або члени його сім'ї відсутні понад шість місяців, без поважної причини, то житло за ним не зберігається. У ст.72 цього ж Кодексу зазначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що гуртожиток за адресою: [ADDRESS]. знаходиться на утриманні ВАТ "Український силікат", в якому з 26.01.2000р. була прописана відповідачка. З довідки ЗАТ “Український сілікат” № 283 від 22.05.2008р. вбачається, що [PERSON]. за послуги користування жилим приміщенням у вищевказаному гуртожитку з 2000р. не сплачує. Згідно акту від 21.05.2008р. [PERSON]. з 26.01.2000р. і до теперішнього часу не проживає у зазначеному гуртожитку, кореспонденцію не отримує, особистого майна в приміщенні не має. З показів свідків - [PERSON]та [PERSON] . вбачається, що вони є сусідами [PERSON]. по гуртожинку, понад два роки [PERSON]. не проживає за зазначеною адресою, місце її знаходження їм невідоме. Враховуючи вищесказане, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачка не проживає в гуртожитку[ADDRESS] більше шести місяців без поважних причини.

Outcome: approved