Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-03 00:00:00

В лютому 2007 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до[PERSON]., [PERSON]. про захист честі гідності та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що відповідачі поширили неправдиві відомості про нього , якими принизили його честь і гідність, і цим самим завдали моральної шкоди. Відповідач[PERSON]. позов не визнала. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, суду пояснив, що з відповідачами проживають в одному селі. В січні 2007 року дочка відповідачів [PERSON], яка є душевнохворою, завагітніла та народила дитину . Відповідачі подали заяву в прокуратуру про те, що він зґвалтував їх дочку, коли вони випасали скот за селом і вона від нього народила дитину. Крім цього , аналогічні відомості поширювали і в селі серед односельчан. Вважає, що відповідачі зробили це навмисно, щоб обмовити його, 72-річного чоловіка та помститися йому за те, що він відмовився давати їм вино безкоштовно, допомагати їм матеріально. Відповідач[PERSON]. , не визнаючи позов пояснила, що дійсно її дочка [PERSON]в січні 2007 року народила дитину. Сусіди розповіли їй, що бачили її дочку з [PERSON]. Дочка підтвердила, що вона народила дитину від нього. Тому вона написала заяву в прокуратуру про те, що її дочку зґвалтували. Більше ніяких слухів в селі вона не поширювала, постановою прокурора відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно [PERSON]., вона цю постанову не оскаржувала. Заслухавши пояснення позивача, відповідача , вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в позов належить задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до ст..277 ЦК України особа, особисті немайнові права якої порушені внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. До відомостей, що порочать особу й можуть бути спростовані в передбаченому законом порядку відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 28.09.1990 року “Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності та ділової репутації громадян та організацій” слід відносити інформацію про особу або певні факти, дані, які принижують честь, гідність, і ділову репутацію особи перед громадськістю чи окремими громадянами з точки зору додержання законів, загальновизнаних правил співжиття, принципів людської моралі та не відповідають дійсності чи неправильно викладені. В ході судового розгляду судом встановлено і сторони дані обставини не оскаржували , що в січні 2007 року [PERSON] народила дитину. Відповідач[PERSON]., матір дівчини, враховуючи її безпорадний стан та фізичні вади, звернулась до правоохоронних органів із заявами, в тому числі в прокуратуру Роздільнянського району Одеської області про зґвалтування її дочки і про можливе порушення закону мешканцем с. Яковлівка Роздільнянського району позивачем [PERSON], при цьому просила поновлення законності та притягнення його до кримінальної відповідальності. Компетенція органів прокуратури , а також порядок проведення перевірки заяв про скоєння злочинів визначено законом України “Про прокуратуру” від 5 листопада 1991 року №1789. По результатам перевірки у порушенні кримінальної справи відносно [PERSON]. за підозрою в вчиненні злочину, передбаченому ст..152 КК України відмовлено за ч.2 п.6 КПК України в зв'язку з відсутністю в його діях складу злочину. Позивач вказував , що[PERSON]., поширила відносно нього неправдиві відомості звернувшись в прокуратуру Роздільнянського району з заявою про порушення відносно нього кримінальної справи і звинуватив його, 72-річну людину в зґвалтуванні її дочки. Однак відповідно до викладених Верховним судом України правових позицій щодо розгляду судами цивільних справ звернення до правоохоронного чи державного органу із заявою або скаргою на неправомірні дії іншої особи, якщо це орган наділений владними повноваженнями щодо поновлення законності у відповідних відносинах чи застосування відповідних санкцій до порушника, не може розцінюватися як поширення неправдивих відомостей, якщо не встановлено, що фактичною метою цих дій було приниження честі, гідності чи ділової репутації певної особи. В ході розгляду справи позивачем не доведено, що між ним та відповідачами були недоброзичливі стосунки і що відповідачі мали за ціль, подаючи заяву до прокуратури , принизити його честь та гідність, адже дійсно їх дочка, яка є розумово відсталою за словами батьків, народила, дитину, яку вони вимушені були залишити у лікарні. Крім цього позивач вказував, що відповідачі, крім подачі заяви в прокуратуру, і після того, як його визнано невинним в скоєні даного злочину, продовжують поширювати серед односельчан неправдиві відомості про нього, що він таки зґвалтував їх дочку. Відповідач дані обвинувачення в поширенні відомостей заперечувала, підтверджувала, що під впливом громадської думки лише подала заяву в прокуратуру для перевірки фактів, будь-яким іншим способом інформації про те, що саме [PERSON] згвалтував її дочку не поширювала. Відповідно до п.3 постанови Пленуму ВСУ від 28.09.1990 року №7 “Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі , гідності і ділової репутації громадян та організацій” під поширенням неправдивих відомостей слід розуміти їх опублікування в пресі, передачу по радіо, телебаченню, з використанням інших засобів інформації, викладених в характеристиках, заявах листах, адресованих іншим особам, повідомлення в публічних виступах, а також в іншій формі невизначеному колу осіб або хоча б одній людині. Відповідно до п.17 Пленуму на позивача покладено обов'язок довести факт поширення відомостей , які його порочать, особою, до якої пред'явлений позов. По клопотанню [PERSON].. судом були допитані свідки [PERSON]., яка підтвердила, що відповідач [PERSON] влітку 2007 року в її присутності, та в присутності інших односельчан розповідала про те, що їх дочку [PERSON]зґвалтував [PERSON], коли вони випасали худобу за селом. . Однак це все непідтверджені плітки, так як вони випасали скот разом з [PERSON] та [PERSON] весь час знаходились разом, вони всі допомагали [PERSON], годували її, так як вона з малозабезпеченої сім”ї. [PERSON]. характеризували виключно позитивно. Свідок[PERSON] підтвердив в суді, що відповідач [PERSON]. в його присутності розповідав, що саме [PERSON] згвалтував його дочку [PERSON], при цьому [PERSON] погрожував звернутися в суд з завою про стягнення з [PERSON]. аліментів на утримання дочки . Пояснення даних свідків є доказами того, що відповідачі[PERSON]. та [PERSON]. поширили про [PERSON] неправдиві відомості про вчинення ним неправомірних дій, що не відповідають дійсності , принизивши його честь і гідність, так як ці відомості були предметом перевірки правоохоронних органів. В судовому засіданні позивач відмовився від вимог щодо публічного вибачення перед ним відповідачів, однак просив в солідарному порядку стягнути з них в рахунок відшкодування моральної шкоди 1700 грн. Відповідно до ст.280, 1167 ЦК України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню . Судом встановлено, що неправдивими висловлюваннями[PERSON]. та [PERSON]. [PERSON], як людині похилого віку, яка має дорослих дітей, позитивно характеризується по місцю проживання, спричинено незручності, порушено його життєві зв”язки, принижено його честь та гідність Згідно з п.3 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №4 “Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди” зазначені обставини свідчать про спричинення позивачу моральної шкоди . Суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню і з відповідачів належить стягнути на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди в рівних частках по 150 грн з кожного. При цьому суд вважає,що підстав для стягнення шкоди з відповідачів в солідарному порядку у суду не має, так як в суді не встановлено , що відповідачі діяли спільно і з одним єдиним наміром. Судовий збір по справі складає 17 грн, збір на ІТЗ судового розгляду складає 7, 50 грн, витрати на юридичну допомогу 100 грн. (всього 124,50 грн), дані витрати сплачено позивачем при зверненні до суду. Дані судові витрати належить стягнути з відповідачів в рівних частках. На підставі ст..277 , 1167 ЦК України, п.3,17 постанови Пленуму ВСУ від 28.09.1990 року №7 “Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі , гідності і ділової репутації громадян та організацій” , ст.10,11,88,209,212,214-215 ,218 ЦПК України, В и р і ш и в: Позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково. Стягнути з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди в рівних частках по 150 грн з кожного. Стягнути з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON]в рахунок відшкодування судових витрат моральної шкоди в рівних частках по 62,25 грн з кожного. В іншій частині позову відмовити. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження та поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги. Суддя: Справа №2-122/2008р. Р І Ш Е Н Н Я І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 4 червня 2008 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі: судді - Теренчук Ж.В., при секретарі - Ніколас С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Роздільна цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди, В с т а н о в и в : \-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-\-

Outcome: partial