overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що відповідачу ним були надані послуги електрозв`язку за період з 01.03.2007 року по 01.08.2007 року на суму 91,47 грн., яка до теперішнього часу не сплачена. Просив суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив стягнути з відповідача заборгованість за послуги електрозв`язку в сумі 91,47 грн. та судові витрати понесені позивачем, доповнивши, що відповідачка не зверталася до позивача з заявою про зняття телефону у зв'язку з відчуженням квартири, хоча була зобов'язана подати таку заяву. Телефон було знято через несплату за надані послуги. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, у письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позов визнала. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, постановляє рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що відповідачка своєчасно та у повному обсязі не сплачувала за телекомунікаційні послуги, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 91,47 грн. за період з 01.03.2007 року по 01.08.2007р. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, є передбачені ст. 33 Закону України “Про телекомунікації”, пункту 51 “Правил користування міським телефонним зв'язком”, затверджених постановою КМУ від 22.04.1997 року №385, розділом 4 “Правил користування міжміським і міжнародним телефонним зв'язком”, затверджених постановою КМУ від 28.06.1997 року №639 і пунктом 2.2.3. договору між сторонами від 17.08.2006 року підстави для стягнення заборгованості, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України понесені позивачем витрати на сплату судового збору у сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у сумі 30 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, відповідно до ст. 509, 526 ЦК України, Закону України “Про телекомунікації”, “Правил користування міським телефонним зв'язком”, затверджених постановою КМУ від 22.04.1997 року №385, “Правил користування міжміським і міжнародним телефонним зв'язком”, затверджених постановою КМУ від 28.06.1997 року №639,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вимогою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - атестату і трудової книжки. В обґрунтування заявленої вимоги вказує, що 18 липня 1979 року він закінчив навчання у професійно-технічному училищі №10 м.Олевська Житомирської області, про що йому було видано атестат за [NUMBER]. У зазначеному атестаті його прізвище вказано "[INFO]", і на його підставі при працевлаштуванні в трудовій книжці серії [NUMBER]було також неправильно внесено прізвище "[INFO]", в той час, як в паспорті громадянина України вказано правильно прізвище "[INFO]". В лютому 2008 року він звернувся до Управління Пенсійного Фонду України в Балаклійському районі Харківської області із заявою про призначення пенсії за інвалідністю, але йому було відмовлено через невідповідність його прізвища у документах, які підтверджують трудовий стаж, паспорту громадянина України, що є перепоною у реалізації його права на пенсійне забезпечення. В судовому засіданні заявник підтримав свою заяву. Представник заінтересованої особи не заперечував проти задоволення заяви, про що надав суду письмову заяву. Просить справу розглянути без його участі. Вивчивши матеріали справи, заслухавши заявника, допитавши свідка суд вважає за необхідне заяву задовольнити, виходячи з наступного. Свідок [PERSON]. підтвердила суду, що в атестаті і трудовій книжці неправильно записано прізвище "[INFO]", оскільки в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про шлюб вказано прізвище "[INFO]". Із копії паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого 23 грудня 1999 року Балаклійським РВ ГУМВС України в Харківській області, вбачається, що правильне прізвище - [PERSON] [INFO]року (а.с.5-6). Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 20.04.1962 року Озерянською сільською радою Олевського району Житомирської області [PERSON], встановлено, що правильно прізвище "[INFO]" (а.с.16). Згідно копії атестату [NUMBER], виданого 18 липня 1979 року професійно-технічним училищем №10 м.Олевськ Житомирської області на ім'я [PERSON], він 01.09.1977 року вступив і 18.07.1979 року закінчив ПТУ із присвоєнням кваліфікації електромонтажника третього розряду (а.с.7). У відповідності до копії трудової книжки серії [NUMBER], заповненої 25.08.1979 року Озерянським комбінатом залізобетонних гідротехнічних конструкцій, [PERSON], [INFO]року народження, прийнятий на роботу до Озерянського комбінату залізобетонних гідротехнічних конструкцій 20.08.1979 року електромонтером третього розряду (а.с.9-14). Встановлення факту належності правовстановлюючих документів необхідне для подальшого оформлення пенсії, та іншим шляхом встановити цей факт немає можливості. Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій вказала, що вона є жителькою с. Синяківщина Чорнухинського району Полтавської області. [PERSON], який помер [INFO], є її рідним братом. Однак документи, що підтверджують родинні відносини не збереглися, що і стало причиною для звернення заявниці до суду. В судовому засіданні заявниця [PERSON] підтримала свою заяву, суду пояснила, що встановлення даного факту необхідно для оформлення спадщини, яка залишилась від [PERSON]. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Білоусівської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області, [PERSON], [INFO], дійсно являється братом [PERSON]. Аналізуючи в судовому засіданні доводи заявниці, матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд на підставі ч.3 ст.209 ЦПК України вважає за необхідне проголосити вступну і резолютивну частини рішення у наступній редакції: «

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача у якому просить встановити факт належності свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок з господарськими будівлями\~ в [ADDRESS]\~ померлому [PERSON] та визнати за нею право власності на вказане домоволодіння в порядку спадкування. Позовні вимоги обгрунтовуються тим , що у свідоцтві на право власності , що було видане на ім»я її чоловіка і у свідоцтві про смерть маються розбіжності у призвищі , а тому вона не має змоги отримати спадщину. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав , просив задовольнити і дав свідчення аналогічні тим , що викладені у позовній заяві. Представники Кротенківської сільської ради , Державної нотаріальної контори Полтавського району КП БТІ та містобудування Полтавського району в судове засідання не з»явились надавши суду листи про згоду на розгляду справи за їх відсутності та визнання позовних вимог. Заслухавши пояснення представника позивачки , вивчивши матеріали справи , суд приходить до висновку , що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до статті 22 КпШС України в ред..1963 року майно , нажите подружжям за час шлюбу\~ , є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння , користування і розпорядження цим майном. Як установлено в судовому засіданні і це підтверджується матеріалами справи позивачка з 27 січня 1953 року\~ проживала у шлюбі з померлим 1[INFO] [PERSON] і їм на праві спільної сумісної власності належало домоволодіння за адресою [ADDRESS]. Як вбачається із свідоцтва на право власності та свідоцтва про смерть [PERSON] у цих документах маються розбіжності , а саме у свідоцтві про смерть зазначено [INFO] , а у свідоцтві на право власності [INFO] . Вказані обставини не дають позивачці можливості прийняті спадщину . Згідно свідоцтва про одруження , свідоцтва про народження призвіще [INFO] зазначається як [INFO]. Відповідно до паспорта позивачки вона зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] з 1980 року . Сукупність вищенаведених доказів підтверджує той факт , що померлий [PERSON] був співвласником вказаного домоволодіння і відповідно свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок належало йому. Відповідно до статті 529 ЦК України в ред..1963 року\~ при спадкоємстві за законом\~ спадкоємцями першої черги є , в рівних частках , діти ( у тому числі усиновлені) , дружина і батьки (усиновителі) померлого. Вирішуючи питання про визнання права власності на вказане домоволодіння за позивачкою суд враховує , що вона на день смерті [PERSON] була спадкоємцем першої черги за законом , співвласницею домоволодіння , була зареєстрована та постійно проживала і проживає у вказаному домоволодінні , а тому фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка шляхом проживання та утримання . Інші спадкоємці за законом після смерті [PERSON] відмовились від своєї долі спадщини на користь позивачки. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу, посилаючись на те, що 16 жовтня 2007 року відповідач [PERSON] на підставі договору позики позичив у позивача 3000грн., які зобов'язався повернути до 16 березня 2008 року. В зазначений строк відповідач гроші не повернув, уникав зустрічей та розмов. Просила стягнути з відповідача борг в сумі 3000грн. та моральну шкоду, яку позивач оцінює в 1000грн. у зв'язку з тим, що вона вагітна та через не повернення відповідачем боргу, позивач нервується, що в її положення дуже шкідливо для стану здоров`я. Позивач у відкритому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила стягнути з відповідача борг в сумі 3000грн. та моральну шкоду в розмірі 1000грн., судові витрати в сумі 81грн. та послуги адвоката в розмірі 120 грн. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Судом досліджено наступні докази: копія паспорту позивача, розписка, довідка від 01.04.2008року за №46. Суд вислухавши позивача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 16 жовтня 2007 року відповідач [PERSON] на підставі договору позики позичив у позивача 3000грн., які зобов'язався повернути до 16 березня 2008 року, ця обставина підтверджується розпискою (а.с.5). В зазначений строк відповідач гроші не повернув, уникав зустрічей та розмов. Також, позивачу спричинено моральну шкоду, яку вона оцінює в 1000грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Суд вважає, що є передбачені ст. 1049 ЦК України підстави для стягнення з відповідача боргу за договором позики в сумі 3000грн.., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Також, згідно ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Відповідно до ст..88 ЦПК України сторони, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати в розмірі 81грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 120грн. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 1049 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що шлюбні відносини з відповідачем припинені у 2006 році через зловживання відповідачем спиртними напоями, просила суд шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не явилася, просила суд позов розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив суд розглянути справу у його відсутності, позов визнає повністю. На підтвердження позовних вимог позивачем надані докази - свідоцтво про одруження, копія свідоцтво про народження дитини. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11 січня 1992 року відділом РАЦС Лисичанського міського управління юстиції, актовий запис №8. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] року народження. Подружні стосунки між сторонами припинені з 2006 року через відсутність взаєморозуміння в сім'ї. Подальше збереження сім'ї неможливо та буде суперечити інтересам сторін та їх дитини, тому на підставі ст.ст.104, 105 СК України шлюб повинен бути розірваний. Суд вважає докази, надані сторонами, достатніми та переконливими. На підставі викладеного, на підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

[PERSON] від шлюбу із [PERSON] має двох малолітніх синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюб між ними був розірваний 4 червня 2002 року. [PERSON] поза шлюбом [INFO] народила сина [PERSON]., відомості про батька, в свідоцтві про народження якого записані зі слів матері відповідно до ст. 135 СК України. Рішенням виконкому Смілянської міської ради №318 від 19 квітня 2007 року [PERSON] та [PERSON] були влаштовані в Черкаський дитячий будинок для дітей дошкільного та молодшого шкільного віку компенсуючого типу, а рішенням виконкому №293 від 6 квітня цього ж року [PERSON]був влаштований в Черкаський обласний будинок дитини. Посилаючись на те, що за час перебування дітей у дитячих закладах, відповідачка вкрай рідко відвідувала дітей, не цікавиться їх життям і здоров'ям, не приймає участі у їх утриманні, Смілянський міжрайонний прокурор звернувся в суд з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей. Відповідачка проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. З висновку опікунської ради Смілянської міської ради від 14 грудня 2007 року вбачається, що [PERSON] не забезпечувала умов утримання та виховання дітей, в сім'ї спостерігалося вживання спиртних напоїв, діти проживали в антисанітарних умовах, часто залишалися без догляду, були брудні і голодні. В дитячих закладах, де на даний час перебувають діти, мати рідко їх відвідувала. [PERSON] не цікавиться життям і здоров'ям синів, не приймає участі у їх вихованні і утриманні. Неналежне виконання відповідачкою своїх батьківських обов'язків стверджуються також даними актів обстеження матеріально-побутових умов [PERSON], даними характеристики. Тому відповідно до вимог ст.164 СК України відповідачку слід позбавити батьківських прав щодо дітей. Згідно ст. 166 СК України з відповідачки належить стягувати аліменти в розмірі &frac12; частини з усіх видів її доходів на утримання дітей на користь дитячого чи навчального закладу, де будуть перебувати діти. З відповідачки також необхідно стягнути 51 грн. судового збору на користь держави та 7 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи на користь УДК в м. Сміла. На підставі наведеного, ст.164, 166 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

29 лютого 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за вартість використаної води та послуги водовідведення у сумі 1244 гривні 42 копійки, яка виникла станом на 1 лютого 2008 року, посилаючись на те, що позивач надає послуги з водопостачання і водовідведення для населення м.Ясинуватої. Відповідачі, які мешкають за адресою: [ADDRESS], являються споживачами продукції, яку поставляє позивач, однак кошти за отримані послуги відповідачі не сплачують, просив стягнути заборгованість. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги і просила стягнути з відповідачів заборгованість у зазначеній сумі. Відповідачі у судове засідання не з”явилися, про день і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд, заслухав пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.903 ЦК України і договору між сторонами про надання послуг, споживач послуг повинен щомісячно своєчасно сплачувати отримані послуги. Судом встановлено, що відповідачі являються споживачами послуг з водопостачання і водовідведення, заборгованість за послуги, станом на 1 лютого 2008 року, складає 1244 гривні 42 копійки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

29 лютого 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за вартість використаної води та послуги водовідведення у сумі 2285 гривень 32 копійки, яка виникла станом на 1 лютого 2008 року, посилаючись на те, що позивач надає послуги з водопостачання і водовідведення для населення м.Ясинуватої. Відповідачі, які мешкають за адресою: [ADDRESS], являються споживачами продукції, яку поставляє позивач, однак кошти за отримані послуги відповідачі не сплачують, просив стягнути заборгованість. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги і просила стягнути з відповідачів заборгованість у зазначеній сумі. Відповідачі у судове засідання не з”явилися, про день і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд, заслухав пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.903 ЦК України і договору між сторонами про надання послуг, споживач послуг повинен щомісячно своєчасно сплачувати отримані послуги. Судом встановлено, що відповідачі являються споживачами послуг з водопостачання і водовідведення, заборгованість за послуги, станом на 1 лютого 2008 року, складає 2285 гривень 32 копійки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

29 січня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за вартість використаної води та послуги водовідведення у сумі 810 гривень 22 копійки, яка виникла станом на 1 січня 2008 року, посилаючись на те, що позивач надає послуги з водопостачання і водовідведення для населення м.Ясинуватої. Відповідач, який мешкає за адресою: [ADDRESS], являється споживачем продукції, яку поставляє позивач, однак кошти за отримані послуги відповідач не сплачує, просив стягнути заборгованість. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги і просила стягнути з відповідача заборгованість у зазначеній сумі. Відповідач у судове засідання не з”явився, про день і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, заслухав пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.903 ЦК України і договору між сторонами про надання послуг, споживач послуг повинен щомісячно своєчасно сплачувати отримані послуги. Судом встановлено, що відповідач являється споживачем послуг з водопостачання і водовідведення, заборгованість за послуги, станом на 1 січня 2008 року, складає 810 гривень 22 копійки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

29 січня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за вартість використаної води та послуги водовідведення у сумі 1300 гривень 62 копійки, яка виникла станом на 1 січня 2008 року, посилаючись на те, що позивач надає послуги з водопостачання і водовідведення для населення м.Ясинуватої. Відповідачка, яка мешкає за адресою: [ADDRESS], являється споживачем продукції, яку поставляє позивач, однак кошти за отримані послуги відповідачка не сплачує, просив стягнути заборгованість. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги і просила стягнути з відповідачки заборгованість у зазначеній сумі. Відповідачка [PERSON] в суді позов визнала, просила застосувати строк позовної давності, зобов”язувалася сплатити заборгованість. Суд, заслухав пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.903 ЦК України і договору між сторонами про надання послуг, споживач послуг повинен щомісячно своєчасно сплачувати отримані послуги. Судом встановлено, що відповідачка являється споживачем послуг з водопостачання і водовідведення, заборгованість за послуги з 1 січня 2003 року по 1 січня 2008 року складає 1300 гривень 62 копійки. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, - сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Тому, не підлягає задоволенню позов в частині стягнення заборгованості за період з 1 січня 2003 року по 1 лютого 2005 року у сумі 430 гривень 37 копійок, тому що цей період перевищує трирічний строк позовної давності, встановлений ст.257 ЦК України. Таким чином, відповідачка повинна сплатити заборгованість за послуги з водопостачання і водовідведення за період з лютого 2005 року по січень 2008 року - у сумі 870 гривень 25 копійок. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.82 ЦПК України суд вважає необхідним звільнити відповідачку від сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-27 00:00:00

[PERSON]. 21.04.2008 року звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, який було зареєстровано між нею та [PERSON]. 08.05.2003 року виконкомом Репужинської сільської ради, Заставнівського р-ну, Чернівецької області за актовим записом № 03 . Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], які проживають біля позивачки. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з відповідачем подружні стосунки не склались, шлюб носить формальний характер. Причиною розпаду сім”ї вважає те, що відповідач зловживає спиртними напоями, скандалить. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, обґрунтувала його вищенаведеним. Відповідач в судове засідання не з”явився двічі, будучи належним чином повідомленим про час і місце його проведення, не надав суду відомостей про причини неявки, тому згідно ст.ст.224.225 ЦПК України суд допустив заочний розгляд справи. Позивачка не заперечувала проти розгляду справи, у відсутності відповідача. Вислухавши сторону, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований , доведений та підлягає до задоволення. Статтею 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Обставин, які б унеможливлювали пред'явлення позову судом не встановлено. Сторони не проживають разом , їхній шлюб носить формальний характер. На підставі ст.ст.110-112 СК України,

Outcome: approved