overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-22 00:00:00

Комунальне підприємство “Жилцентр № 2” звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за утримання будинку та прибудинкової території. Вимоги позовної заяви мотивувало тим, відповідач як власник житлового приміщення за адресою: [ADDRESS], є споживачем житлово-комунальних послуг, які надає позивач. Однак, не здійснює свої обов'язки щодо оплати вказаних послуг, у зв'язку з чим утворилась заборгованість по оплаті за утримання будинку та прибудинкової території, яка за період з 01.06.2006 р. по 31.10.2007 р. складає 763,85 грн. Просили суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 30 грн. Представник позивача - Веселова І.М., що діє на підставі довіреності, до судового засідання не з'явилась, про слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Надала суд лист з проханням розглянути справу у її відсутності, підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилась, про слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Повідомлень про причини неявки відповідача до суду не надійшло. Суд, відповідно зі ст. 224 ЦПК України, вирішив можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів у відсутності відповідача. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами п. 3 ст. 20 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” споживач зобов'язаний своєчасно здійснювати оплату житлово-комунальних послуг. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є власником житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4). Своєчасно відповідач не здійснює оплату наданих йому позивачем житлово-комунальних послуг у зв'язку з чим утворилась заборгованість по оплаті за утримання будинку та прибудинкової території, яка за період з 01.06.2006 р. по 31.10.2007 р. складає 763,85 грн. (а.с. 5). Вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача. Також, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На користь позивача підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, оплачені при зверненні до суду - 30 грн. (а.с. 1). Судовий збір у розмірі 51 грн., від сплати якого позивач звільнений (а.с. 6) підлягає стягненню на користь держави з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-22 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і суду пояснила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 12.02.2000 р. Шлюб для неї та відповідача був зареєстрований вперше. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили у березні 2003 році. З цього часу проживають окремо та не підтримують ніяких стосунків. Причиною розладу сімейних відносин стала поведінка чоловіка: зловживає спиртними напоями, сім'я його не цікавить. Вихованням та утриманням дитини займається вона, відповідач не цікавиться цим питанням. Вказана поведінка негативно впливає на дитину. Вона фактично створила нову сім'ю, проживає з іншим чоловіком. Вважає, що їх родина розпалася остаточно, заперечує проти примирення. Питання з приводу розподілу майна не має. Просила шлюб, зареєстрований з відповідачем розірвати, витрати, пов'язані з цим покласти на неї. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. До суду надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутності. Не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 12.02.2000 р. Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Макіївки Донецької області, запис акта № 100 (а.с.7). Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Донька проживають з позивачем та після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. У судовому засіданні встановлено, що шлюбні відносини припинені між сторонами у березні 2003 р., причиною розладу стала поведінка чоловіка зловживання спиртними напоями, відсторонення від обов'язків з утримання сім'ї, виховання дитини. Позивач заявила про неможливість відновлення подружніх відносин, т.я збереження шлюбу вважає недоцільним та таким, що суперечить інтересам дитини та кожного з них. Виходячи з таких обставин, суд переконаний, що збереження родини є неможливим. Визначаючи розмір судового збору, суд бере до уваги первинність шлюбу сторін та вважає за необхідне стягнути з позивача 17 грн. за реєстрацію розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-22 00:00:00

Позивачка 21.03.2008 р. звернулась до суду з позовом про стягнення суми заборгованості по аліментам за минулий час. З позовної заяви вбачається, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають сина - [PERSON], [INFO] р.н., який знаходяться на утриманні позивачки. Батьком дитини є відповідач. У зв'язку з тим, що відповідач в добровільному порядку не надавав матеріальної допомоги з утримання сина, рішенням Ясинуватського районного суду від 03.01.1997 р. з нього стягнуто аліменти на користь позивачки. Однак відповідачем рішення суду не виконується у зв'язку з чим утворилась заборгованість по аліментам в розмірі 12041,83 грн. Просила стягнути заборгованість по аліментам за останні три роки в розмірі 10738,66 грн. та суму неустойки (пені) в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, що складає загальну суму 13101,02 грн. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник ВДВС до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає за необхідне задовольнити позов у зв'язку з тим, що для цого є законні підстави. Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Відповідно до ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотку від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є батьком дитини- [PERSON] (а.с.6), дитина постійно проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні (а.с.7). З відповідача за рішенням суду стягнуто аліменти на утримання сина (а.с.14-15). Відповідач знав про наявність рішення суду, але не з'являвся до ВДВС без поважних причин та ухилявся від сплати аліментів (а.с.17-18,24). Заборгованість по аліментам за останні три роки складає 10738,66 грн. Пеня за кожен день прострочення заборгованості по аліментам в розмірі одного відсотку від суми несплачених аліментів складає 2362,36 грн. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач ухилявся від сплати аліментів, отже заборгованість виникла з його вини, тобто особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, у попередньому судовому засіданні підтримала його і пояснила, що 22 листопада 1997 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем, в 1997 році у них народився син [PERSON], в 1998 році - дочка [PERSON], а в 2000 році - син [PERSON], які на даний час проживають із нею. Подружнє життя у них не склалось, сім'я фактично розпалась, поновлювати подружні стосунки вони не бажають, тому вона просить суд розірвати їх шлюб. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу у порядку її до судового провадження, прийняти визнання позову відповідачем і задовольнити позов, оскільки подальше збереження сім'ї [PERSON] було б формальним і суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-22 00:00:00

Шлюб, між сторонами зареєстровано 14 лютого 1983 року у виконкомі Великобичківської селищної ради Рахівського району, Закарпатської області, за актовим записом № 14. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Позивач [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу мотивує тим, що в них різні характери та погляди на життя. За час спільного проживання між ними часто виникали різного роду суперечки та непорозуміння, дружина не поважала його як чоловіка, вони втратили почуття поваги та любові одне до одного. Спільно прожили до весни 2003 року. Проживає у фактичному шлюбі з іншою жінкою з якою має намір узаконити шлюбні відносини. Миритися та відновити шлюбні відносини з відповідачкою не бажає, переконавшись, що сім'я розпалася остаточно на розірванні шлюбу наполягає. В попередньому судовому засіданні [PERSON] позов підтримав просить шлюб розірвати. Відповідачка [PERSON] в попередньому судовому засіданні позов визнала, на розірвання шлюбу згідна. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що в позові слід задоволити. Як вбачається з матеріалів справи, в сім'ї склалися ненормальні відносини через різні характери та погляди на сімейне життя. Подружжя з весни 2003 року припинило спільне сімейне проживання, сторони жодних сімейних стосунків не підтримують, позивач на розірванні шлюбу наполягає, миритися не бажає, вважає збереження сім'ї неможливим, відповідачка на розірвання шлюбу згідна. Причини, які спонукали сторін на розірвання шлюбу є обгрунтованими, збереження сім'ї стало неможливим, таким чином їх сім'я існує тільки формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення для страви, тому шлюб сторін слід розірвати. При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу, стягнути з [PERSON] 17 грн. судових витрат в користь держави, а [PERSON] від сплати судових витрат звільнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що між постачальником електричної енергії, ВАТ “ЕК»Херсонобленерго” в особі його структурного підрозділу - Херсонських міських електричних мереж та споживачем [PERSON] існують договірні відносини, що підтверджується наявністю розрахункової книжки. В ході контрольного проведення рейду представниками ХМЕМ 15.03.2005р. та 17.10.2007р., за адресою відповідача було встановлено факт самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладу обліку, що суперечить Правилам користування електричною енергією побутовим споживачем та тягне за собою відповідальність. У зв'язку з виявленими порушеннями складено акти від 15.03.2005р. за № 170429; від 17.10.2007р. за № 206993, внаслідок чого нараховано розмір вартості не облікованої електричної енергії на загальну суму 6397,74грн., яку позивач просить відшкодувати на користь товариства. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги на підставах, викладених у позовній заяві. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи у судове засідання не з'явився. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлено, що згідно актам від 15.03.2005р. за № 170429; від 17.10.2007р. за № 206993., відповідачем було допущено порушення правил користування електроенергією, у вигляді самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладу обліку. Відповідно протоколу засідання комісії ХМЕМ по складеному акту порушення від 15.03.2005р., сума завданих збитків відповідачем [PERSON], згідно доданих розрахунків складає 3727,15 грн. Розрахунок суми збитків по вказаному акту нарахований виходячи з використання електроенергії 24 год. на добу. Суд вважає, що вказана обставина не знайшла свого підтвердження в ході судового засідання і вважає можливим провести розрахунок суми збитків по акту від 15.03.2005р. виходячи з використання електроенергії 8 год. на добу, у зв'язку з чим сума збитків складає 1242,38 грн. Сума збитків по акту від 17.10.2007р. за № 206993, складає 2670,59 грн. Загальна сума збитків, що підлягає стягненню становить 3912,97 грн.(1242,38грн. + 2670,59грн.). У відповідності до ст. 1193 ч.4 ЦК України, враховуючи стан здоров'я відповідача [PERSON] з приводу її хронічного психічного захворювання, скрутне матеріальне становище, суд вважає за необхідне зменшити розмір відшкодування збитків до 1700 грн. Суд оцінюючи докази в їх сукупності приходить до висновку, що оскільки відповідачем порушені вимоги ст. ст. 27, 27 Закону України “Про електроенергетіку” та п. п. 37, 48 “Правил користування електричною енергією для населення”, то вимоги позивача підлягають частковому задоволенню на суму 1700 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-22 00:00:00

Позивачка у травні 2008 р. звернулась до суду з позовом, в якому просить суд визнати за нею право власності на домоволодіння [ADDRESS], що складається з жилого будинку А-1 загальною площею 39,4 кв. м, жилою площею 16,7 кв. м, коридору (а-1), крильця (ак), літньої кухні (Б-1), сараю (В-1), сараю (С-1), погребу (П-1), душу (Д-1), уборної (У-1), криниці (к-1), паркану (№1), воріт (№2), вартістю 23 837 грн., за спадщиною і за законом. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що у 1998 р. її рідна сестра [PERSON] отримала у спадок після її померлого чоловіка домоволодіння [ADDRESS]. На час отримання сестрою спадщини домоволодіння складалось із жилого будинку, коридору, крильця, літньої кухні, двох сараїв, двох погребів, душу, вбиральні, криниці, воріт та огорожі. Після 1998 р. жодного перепланування господарських приміщень чи будинку не проводилось. 04.01.2006 р. сестра позивачки померла. Заповіту вона не залишила. Позивачка є єдиним спадкоємцем першої черги. Після смерті сестри позивачки відкрилась вищевказана спадщина. До нотаріальної контори заявниця не звернулась через стан здоров*я. Від позивачки надійшла заява з проханням розгляду справи без її участі, повністю підтримує позовні вимоги, наполягає на їх задоволенні. Від Новомихайлівської сільської ради надійшов відгук на позовну заяву, разом з чим відповідач просить суд розглянути дану цивільну справу без участі їх представника. Від РКП «Мар»їнське БТІ» надійшов відгук на позовну заяву, разом з чим третя особа просить суд розглянути дану цивільну справу без участі їх представника. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Згідно до ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1221 ЦК України - місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. На підставі ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкоємця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець має право на прийняття спадщини. Згідно до ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають у тому числі рідні брати та сестри спадкодавця. На підставі ст. ст. 392, 1220, 1221, 1222, 1268, 1262 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-22 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON]про розірвання шлюбу, вказуючи, що сімейне життя з відповідачем не склалося, він зловживає алкогольними напоями, вчиняє вдома скандали, погрожує їй розправою. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що 11 листопада 1990 року зареєстрували шлюб з відповідачем у Гермаківській сільській раді. Від шлюбу мають двоє дітей, дочок [PERSON] та [PERSON], які після розірвання шлюбу будуть проживати з нею. Ще від укладення шлюбу відповідач зловживав спиртними напоями, обзивав дітей брутальними словами, погрожував фізичною розправою. Спільне сімейне життя припинили ще чотири роки тому. А тому просить позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з»явився, про час і місце слухання справи належно повідомлений. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. Сторони уклали шлюб 11 листопада 1990 року. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO] народження, та [PERSON], [INFO] народження, які перебувають на утриманні позивачки. Подружжя припинило шлюбні відносини чотири роки тому, проживають окремо. Позивачка на примирення не згідна, настоює на розірванні шлюбу. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС державне мито слід стягнути з відповідача, оскільки на утриманні позивачки знаходиться їхні неповнолітні діти. На підставі ст. ст. 105, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON]. про розірвання шлюбу, вказуючи, що сімейне життя з відповідачем не склалося, припинили подружні відносини, спілкування , та ведення спільного господарства. Відповідач проживає з іншою жінкою і не має наміру повертатися в сім'ю. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що 03 липня 1991 року зареєстрували шлюб у Кривчанській сільській раді з відповідачем. Від шлюбу мають троє неповнолітніх дітей :синів [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які після розірвання шлюбу будуть проживати з нею. Взаємовідносини з відповідачем останнім часом стали носити вкрай напружений характер, перестали підтримувати сімейні стосунки, спілкуватись та вести спільне господарство. Відповідач на даний час наміру повернутись у сім'ю не має. Спільне сімейне життя припинили ще шість років тому. А тому просить позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи належно повідомлений. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. Сторони уклали шлюб 03 липня 1991 року. Від шлюбу мають троє дітей: неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] народження, а також малолітніх синів [PERSON], [INFO] народження та [PERSON], [INFO] народження, які перебувають на утриманні позивачки. Подружжя припинило шлюбні відносини шість років тому, проживають окремо. Позивачка на примирення не згідна, настоює на розірванні шлюбу. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. При реєстрації розірвання шлюбу державне мито слід стягнути з відповідача, оскільки на утриманні позивачки знаходиться їхні неповнолітні діти. На підставі ст. ст. 105, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-22 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачено значний час, суд на підставі ч.3 ст.209 ЦПК України вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частини рішення в такій редакції: «На підставі ст.ст.67,68 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-22 00:00:00

У червні 2008 року позивачка пред'явила позов до відповідача і просила визначити, що її померлому батьку [PERSON]та його померлій дружині [PERSON], кожному належало по 1/2 частині у квартирі [ADDRESS]. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що квартира належала її батьку та його дружині на праві спільної сумісної власності, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.03.1993 року, виданого Заводом Продтоварів. Квартира [ADDRESS], складається з двох жилих кімнат, кухні, санвузлу, коридору, балкону, загальна площа квартири складає 41,2 кв. м. Зараз необхідно вирішити питання щодо спадкування квартири, але нотконтора вказує, що для цього необхідно визначити частки, тому вона звертається до суду. У судове засідання позивачка не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду письмову заяву у якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. У судове засідання представник відповідача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, у зв'язку зі службовим завантаженням. Представник третьої особи в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, не надав суду заяви про розгляд справи за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно із ч.2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленості між ними, законом чи рішенням суду. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 29.03.1993 року, виданого Заводом Продтоварів, квартира [ADDRESS]належить на праві спільної сумісної власності [PERSON]та [PERSON]. При оформленні приватизації зазначеної квартири між співвласниками не було домовленості про те, що чиясь частка у спільній сумісній власності буде більшою чи меншою, тому є підстави вважати, що частки співвласників є рівними, тобто, кожному із співвласників належить по &frac12; частини квартири. За таких обставин позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved