overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-04 00:00:00

КП “Макіївтепломережа” звернулося до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості по оплаті за надану теплову енергію. У судовому засіданні представник позивача - Дрозд Т.О., що діє за довіреністю, підтримала позовні вимоги і суду пояснила, що відповідач був відповідальним наймачем квартири за адресою: [ADDRESS]. За період з 01.12.1997 р. по 30.07.2007 р. заборгованість за надану теплову енергію склала 2287,94 грн. Відповідач у судове засідання не з'явилась, надала заяву з проханням справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги визнає частково - у межах строку позовної давності. Суд, вислухав пояснення представника позивача, дослідив матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Позовна заява позивачем подана в суд у березні 2008 р., в зв'язку із чим підлягає стягненню заборгованість з березня 2005 року. Відповідно до ст. 267 ч. 3 ЦК України позовна давність застосовується судом по заяві сторони по спору, яка зроблена до винесення ним рішення по справі. Як встановлено у судовому засіданні відповідач була відповідальним наймачем жилого приміщення за адресою: [ADDRESS] /а.с. 3/ та знята з реєстраційного обліку за вказаною адресою 24 жовтня 2006 р. /а.с. 20об./ Згідно наданих суду розрахунків заборгованість за період з 01.03.2005 р. по 24.10.2006 р. складає 442,15 грн. /а.с. 9об.-10/ та підлягає стягненню, оскільки відповідач не виконувала обов'язків по оплаті наданих позивачем комунальних послуг. У задоволенні позовних вимог про стягнення суми заборгованості за період з 01.12.1997 р. по 01.03.2005 р. у сумі 1232,29 грн. слід відмовити у зв'язку із пропуском строку позовної давності, а за період з 24.10.2006 р. по 30.07.2007 р. у сумі 613,50 грн. - слід відмовити за необґрунтованістю позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-04 00:00:00

КП «Макіївтепломережа» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по оплаті послуг теплопостачання. У судовому засіданні представник позивача, що діє за дорученням, підтримала позовні вимоги і судові пояснила, що відповідач є наймачем [ADDRESS]і, проживаючи в ній, користується послугами позивача по постачанню тепловою енергією , але тривалий час не вносить оплату наданих послуг у зв'язку з чим має заборгованість за період з 01.10.1998 року по 01.04.2008 року у загальній сумі 3632,05 грв. Відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з"явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав, в зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності в порядку ч 1 ст. 224 ЦПК України, постановивши по справі заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст. ст. 67, 68 ЖК України , плата за комунальні послуги /теплопостачання і т.д./ стягується по затвердженим у встановленим порядку тарифам. Наймач зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги, що вноситься щомісяця. Як встановлено в судовому засіданні і підтверджено копією особового рахунку , відповідач є наймачем [ADDRESS] користується послугами позивача, а тому зобов'язана вчасно вносити оплату наданих послуг /а.с.3/. Відповідно до розрахунків наданим позивачем, підтверджений факт наявності заборгованості по оплаті відповідачем наданих послуг по постачанню тепловою енергією за період з 01.10.1998р. по 01.04.2008 р. у загальній сумі 3632,05 грн./а.с.4-15/. Вирішуючи питання про суму , яка підлягає стягненню з відповідача , суд керується вимогами ст. ст. 257, 267 ЦК України і вважає за можливе визначити до стягнення суму заборгованості в межах строку позовної давності , за заявою сторони у спорі. Судом встановлено, що позовна заява подана до суду в травні 2008 року, а тому підлягає стягненню з відповідача заборгованість за період з травня 2005 року по 01.04.2008 року в сумі 1941,29 грн. Позовні вимоги про стягнення заборгованості за період з 01.10.1998р. по 01.05.2005 р. задоволенню не підлягають у зв'язку із спливом строку позовної давності і відсутністю підстав для його відновлення. Крім того, у відповідності зі ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати на користь держави в розмірі 51грн., а також витрати пов'язані з інформаційно-технічним забезпеченням процесу на користь відповідача в розмірі 30 грн. На підставі викладеного ,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-04 00:00:00

Татарбунарське СТ „Меліоратор” звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення членських внесків в сумі 175,59 грн., вказуючи на те, що відповідачка має заборгованість по членським внескам перед СТ „Меліоратор” за 2005-2008 роки в сумі заявленого позову, оскільки є членом садівничого товариства і тому зобов'язана виплачувати членські внески відповідно до Статуту товариства. Добровільно заборгованість відповідачка виплатити не бажає, тому позивач просить стягнути суму боргу в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, згідно надісланої до суду заяви позовні вимоги підтримав, просив справу слухати за його відсутності, у разі відсутності відповідачки винести заочне рішення. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, заяви до суду про причину неявки не надіслала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Із довідок, наданих суду позивачем, вбачається розмір фактичних затрат за 2005-2008 роки, із яких вираховуються членські внески членам товариства, що для [PERSON] за період 2005р.- І квартал 2008р. складає 143,59 грн. (а.с.7-10), а також те, що відповідачка дійсно є членом садівничого товариства (а.с.4). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідачка є членом садівничого товариства „Меліоратор”, відповідно - ознайомлена із Статутом товариства, в якому вказано, що кожний член товариства зобов'язаний платити членські внески в розмірі, встановленому загальними зборами уповноважених членів товариства (а.с.5). Із розрахунку видно, що за [PERSON] рахується заборгованість за 2005р. - 34,29 грн., за 2006р. - 54,80 грн., за 2007р. - 34,50 грн., за І квартал 2008р. - 20 грн., а всього 143,59 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь позивача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-04 00:00:00

Татарбунарське СТ „Меліоратор” звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення членських внесків в сумі 254,94 грн., вказуючи на те, що відповідач має заборгованість по членським внескам перед СТ „Меліоратор” за 2004-2008 роки в сумі заявленого позову, оскільки є членом садівничого товариства і тому зобов'язаний виплачувати членські внески відповідно до Статуту товариства. Добровільно заборгованість відповідач виплатити не бажає, тому позивач просить стягнути суму боргу в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, згідно надісланої до суду заяви позовні вимоги підтримав, просив справу слухати за його відсутності, у разі відсутності відповідачки винести заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, заяви до суду про причину неявки не надіслав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Із довідок, наданих суду позивачем, вбачається розмір фактичних затрат за 2004-2008 роки, із яких вираховуються членські внески членам товариства, що для [PERSON] за період 2004р.- І квартал 2008р. складає 222,94 грн. (а.с.7-11), а також те, що відповідач дійсно є членом садівничого товариства (а.с.4). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідач є членом садівничого товариства „Меліоратор”, відповідно - ознайомлений із Статутом товариства, в якому вказано, що кожний член товариства зобов'язаний платити членські внески в розмірі, встановленому загальними зборами уповноважених членів товариства (а.с.5). Із розрахунку видно, що за [PERSON] рахується заборгованість за 2004р. - 39,53 грн., за 2005р. - 34,11 грн., за 2006р. - 54,80 грн., за 2007р. - 74,50 грн., за І квартал 2008р. - 20 грн., а всього 222,94 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь позивача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 02 березня 1999р., від шлюбу мають неповнолітню доньку[PERSON], 1999р.народження. З серпня 2006р. вони з відповідачем припинили спільне життя, збереження шлюбу неможливе. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач позов визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає,що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із свідоцтва про одруження убачається, що сторони зареєстрували шлюб 02 березня 1999р. (а.с.4 ). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а також інтересам неповнолітньої дитини. Сторони довгий час не підтримують подружні стосунки, спільне господарство не ведуть, раніше припиняли подружні стосунки, відповідач не наполягає на примиренні, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, неповнолітній дитині, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст.104, 105, 110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що за Договором про пайову участь в будівництві об”єкту нерухомості - гаражу-автостоянки в будинку[ADDRESS] що укладена між ним та відповідачем 24.12.2003 року, після сплати всієї суми, обумовленої договором, він є власником об”єкту нерухомості - машиномісця № 34 в цьому будинку. Відповідно до п.2 вищезазначеної угоди по закінченні будівництва відповідач не пізніше 31.01.2008 року повинен був передати позивачу у власність машиномісце та всі необхідні документи для оформлення права власності, проте до часу подачі позову до суду вказаних дій вчинено відповідачем не було. Представник позивача, з”явившись у судове засідання, підтримав позов та просив його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з”явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву про визнання позовних вимог, за таких обставин судом було визнано можливим розглядати справу у відсутніості представника відповідача . Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, оцінивши добуті у судовому засіданні докази у сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач за Договором про пайову участь у будівництві об”єкта нерухомого майна № 209/03 від 24.12.2003 року , після сплати всієї суми, обумовленої договором, є власником об”єкту нерухомості - машиномісця № 34 на мінус другому поверсі в осях 19-20 будинку [ADDRESS] оскільки згідно договору та довідки відповідача позивач сплатив 300000,0 гривень вартості цього об”єкту. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 317,319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із право чинів. За наведених вище обставин та норм ЦК України, з урахування визнання позовних вимог відповідачем, суд вважає, що позивач набув у встановленому законодавством України порядку право власності на новостворене майно. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про виселення відповідача з гуртожитку, що розташований по [ADDRESS] і був наданий відповідачу на 2 ліжко-місця за клопотанням Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва про надання житла працівнику цієї установи для тимчасового проживання , посилаючись на те, що відповідач вселився всупереч вимогам законодавства України, не маючи ордеру на вселення, тому має бути виселений без надання іншого житлового приміщення. Крім того, за час проживання відповідач не оплатив вартість послуг з проживання в гуртожитку з вересня 2007 року по лютий 2008 року, заборгованість складає 1800,0 гривень, тому позивач вказану суму просить стягнути з відповідача в судовому порядку, а також просить відшкодувати витрати по сплаті судового збору та витрати на ІТЗ розгляду справи у розмірі 81,0 гривень. Представник позивача, з”явившись у судове засідання, підтримала позовні вимоги і просила задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з”явився, про час і місце розгляду справи повідомлений в порядку ч.9 ст. 74 ЦПК України, оскільки не проживає в гуртожитку, за таких обставин судом було визнано можливим розглядати справу на підставі матеріалів про правовідносини сторін. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши у сукупності добуті у судовому засіданні докази, суд вважає необхідним позов задовольнити . Судом встановлено, що 01.12.2004 року до керівництва заводу ім.. Е.О. Патона звернувся начальник ДПІ Печерського району м. Києва з проханням надати працівнику цієї установи - відповідачу [PERSON] ліжко-місце. Відповідно до резолюцій на цьому листі, відповідачу була надано вільне ліжко-місце в кімнаті [NUMBER] Відповідно до ст.ст. 128,129 ЖК України житлова площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи або організації і відповідного профспілкового комітету та комітету комсомолу. На підставі рішення про надання житлової площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянину спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. З матеріалів справи вбачається, що вказаний порядок надання житлових приміщень в гуртожитках дотриманий не був, відповідач фактично не проживає в гуртожитку, в судове засідання не з”явився, що суд розцінює як відсутність заперечень щодо позову , тому позовні вимоги в частині виселення підлягають задоволенню. Згідно Наказу № 27 від 16.02.2007 року з 01.03.2007 року встановлена розмір оплати за користування гуртожитком для сторонніх осіб, які займають двомісну кімнату 300,0 гривень. Відповідно до довідки від 27.02.2008 року заборгованість відповідача становить 1800,0 гривень. З огляду на те, що відповідачем вказана заборгованість не оплачена, вона підлягає стягненню в примусовому порядку. З огляду на те, що в судовому засіданні встановлено порушення законних прав позивача, позов підлягає задоволенню, а з відповідача підлягає стягненню судовий збір та витрати на ІТЗ розгляду справи, сплачені позивачем за подачу позову до суду. Виходячи з вищенаведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-04 00:00:00

21.03.2008 року до Шосткинського міськрайсуду звернулось КП „ ВУВКГ” з позовом до [PERSON], про стягнення боргу за спожите водопостачання та водовідведення в сумі 588,36 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що КП „ВУВКГ” забезпечує послугами з водопостачання та водовідведення споживачів, у тому числі і відповідача по справі, який в повному обсязі користувався наданими послугами, але плату за це не вносив, за період часу, з 01.05.1999 року по 01.03.2008 рік, тому виникла заборгованість перед підприємством на вказану суму. У судовому засіданні представник позивача, юрисконсульт Заєць Ю.І., змінив позовні вимоги, просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 240 грн. 96 коп., згідно строку позовної давності, за переіод часу, з березня 2005 року по березень 2008 рік. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги згідно строку позовної давності, в сумі 240 грн.96 коп., визнав, несплату послуг пояснив важким матеріальним становищем сім”ї. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст.68 ЖК України наймач квартири зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. У судовому засіданні встановлено, що відповідач проживає в будинку [ADDRESS]( а.с.4). КП „ВУВКГ” забезпечувало його послугами, з водопостачання та водовідведення, але він їх не сплачував, тому виникла вказана заборгованість перед підприємством, згідно строку позовної давності, тобто, з 01.03.2005 року по 01.03.2008 рік в сумі 240 грн. 96 коп. ( а.с.2-3), і ця сума підлягає стягненню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-04 00:00:00

КП “Макіївтепломережа” звернулось до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості по оплаті за надану теплову енергію. У судовому засіданні представник позивача - Дрозд Т.О., що діє за дорученням, підтримала позовні вимоги і суду пояснила, що відповідач є володільцем квартири за адресою: [ADDRESS] і є споживачем теплової енергії за особовим рахунком [NUMBER]. Відповідач своєчасно не вносить оплату за надані позивачем послуги з теплопостачання, у зв'язку із чим утворилась заборгованість за період з 01.04.1996 р. по 01.03.2008 р. у сумі 1722,91 грн., яку просила стягнути з відповідача на користь позивач, а також стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце та час судового розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, відповідно зі ст. 224 ЦПК України, вирішив можливим справу розглянути на підставі наявних доказів у відсутність відповідача, який не з'явився та ухвалити заочне рішення, на чому наполягала представник позивача. Суд, дослідив матеріали справи, вислухав пояснення представника позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні відповідач є власником жилого приміщення за адресою: [ADDRESS] /а.с. 3/. Згідно наданих суду розрахунків заборгованість за період з 01.04.1996 р. по 01.03.2008 р. становить 1722,91 грн. /а.с. 4-10/. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ „Про комунальні послуги” власник жилого приміщення зобов'язаний сплачувати житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст. 267 ч. 3 ЦК України позовна давність застосовується судом лише до за заявою сторони по спору, яка зроблена нею до винесення ним рішення, а оскільки відповідач у судове засідання не з'явився без поважних причин, а представником позивача не було заявлено про застосування строку позовної давності, суд вважає, що строк позовної давності по даній справі не може бути застосовний. Таким чином, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі і стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за надану теплову енергію за період з 01.04.1996 р. по 01.03.2008 р. у сумі 1722,91 грн., оскільки відповідач не виконує належним чином обов'язки по оплаті за житлово-комунальні послуги, надані позивачем. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь держави слід стягнути судовий збір, а також на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, сплачених ним при подачі позовної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, тому що ії шлюб з відповідачем розпався і зберегти їхню родину неможливо. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги і пояснила, що з 31.07.1993 р. знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]народження. Подружні відносини припинені з листопада 2007 року через втрату взаєморозуміння і почуття любові друг до друга, а також через подружню зраду. Відповідач позов визнав та пояснив, що дійсно з листопада 2007 року однією родиною він з позивачкою не проживає. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідив матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони одружені з 31.07.1993 року. Мають неповнолітню дитину- доньку [PERSON], [INFO]народження. Подружні відносини припинені з листопада 2007 року. Сторони категорично не бажають зберігати родину, вважають, що їх шлюб цілком розпався. Тому, суд, з огляду на вищевикладене, вважає недоцільним надавати сторонам строк для примирення, тому що спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них у тому числі й інтересам неповнолітньої дитини. При одержанні свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб вважає за необхідне стягнути з відповідача державний збір у розмірі 17 грн., звільнивши від сплати позивачку в інтересах неповнолітньої дитини.

Outcome: approved