Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-21 00:00:00

Позивачка - [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить зобов'язати відповідача - [PERSON] знести самовільно побудовані ним стіни добудови в його господарстві [ADDRESS], тим самим усунути перешкоди в користуванні нею та членами її сім'ї земельною ділянкою в її господарстві [ADDRESS], а також стягти з відповідача на її користь заподіяну їй моральну шкоду в сумі 1000 гривень. Позивачка у позовній заяві посилається на те, що відповідач - [PERSON], самовільно здійснив добудову до основного житлового будинку з порушенням архітектурних норм, норм пожежної безпеки, чим перешкоджає їй та членам її сім'ї користуватися земельною ділянкою, позивачка також зазначила, що самовільна будівля розташована на відстані 0,5 метра від паркану між їхніми суміжними земельними ділянками. У відкритому судовому засіданні обґрунтовуючи свій позов, позивачка - [PERSON] пояснила суду, що самовільна добудова затіняє її літню кухню де вона проживає в теперішній час, перешкоджає їй користуватися земельною ділянкою, а також зазначила, що від дій відповідача вона зазнала моральних страждань, які полягають в тому, що вона витрачала багато часу на подання скарг в різні інстанції, витрачала кошти на юридичні послуги, стала дратівливою і погано спить. Представник позивачки - [PERSON], який діє на підставі ордеру № 9285 від 11 грудня 2007 року, позовні вимоги позивачки підтримав повністю і пояснив суду, що спірна будівля побудована відповідачем в порушення будівельних, пожежних норм і правил, що в свою чергу потягло порушення прав позивачки щодо користуванням її земельною ділянкою, а також самовільна будівля затіняє приміщення літньої кухні де проживає позивачка. Відповідач - [PERSON] позов не визнав повністю і надав суду заперечення на позов (а.с. 61-62), при цьому уповноважив [PERSON] вести його справи в усіх судових установах з усіма правами наданими законом відповідачу. Представник відповідача - [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 25 грудня 2007 року, посвідченої державним нотаріусом Котелевської державної нотаріальної контори (а.с. 60,77) в судовому засіданні заявлений позов не визнала і пояснила суду, що основний будинок до якого було добудовано будівлю був збудований в 1962 році, нова будівля збудована по фундаменту старого будинку і обладнана відливами. Будівля побудована на земельній ділянці, яка належить відповідачу на праві приватної власності. Нанесення позивачці моральної шкоди взагалі нічим не підтверджено і не обґрунтовано, а посилання позивачки на те, що вона витрачає багато часу на подання скарг в різні інстанції, витрачає кошти на юридичні послуги, стала дратівливою і погано засинає, не може бути підставою для відшкодування моральної шкоди так-як дані підстави не передбачені ст. 23 ЦК України. Крім цього, представник відповідача зазначила, що взагалі ніяких перешкод дана добудова позивачці щодо користування нею своєю земельною ділянкою не створює, так як від стіни будівлі до паркану межі мається відстань у 0,50 метра. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивачки - відділ містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Котелевської районної державної адміністрації, який діє на підставі довіреності від 16 листопада 2007 року (а.с. 46) в судовому засіданні пояснила, що формально порушення з боку [PERSON] щодо відстані в 0,5 метра від стіни до межі є, але таке порушення не є суттєвим і зазначила, що позовні вимоги [PERSON] не підтримує повністю (а.с. 118). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивачки - Котелевська селищна рада, який діє на підставі довіреності № 7 від 30 січня 2007 року (а.с.47) в судовому засіданні пояснив, що дане питання необхідно вирішувати на засадах добросусідства і покладається на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення сторін, представника позивачки, представника відповідача, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивачки, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що у задоволенні позову слід відмовити повністю з таких підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Самовільна добудова до житлового будинку розташованого [ADDRESS] здійснена відповідачем - [PERSON] на своїй земельній ділянці, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом (а.с. 57), паспортом на забудову садиби в сільському населеному пункті (а.с. 68-69), планом земельної ділянки садибного (індивідуального) житлового будинку (а.с. 28, 29). Відповідно до довідки Котелевської селищної ради № 02-13/182 від 27.03.2008 року, добудова до житлового будинку громадянина [PERSON] [ADDRESS] не узаконювалась (а.с. 114). Згідно з висновком-закключенням комісії спеціалістів контролюючих органів щодо обстеження забудови земельної ділянки в домоволодінні [PERSON] та [PERSON] [ADDRESS], [ADDRESS], обстеженням встановлено, що добудова до житлового будинку [PERSON]знаходиться на відстані 0,5 метра від сусідської межі [PERSON], що не відповідає ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», розділу «Садибна забудова», порушення санітарних норм не встановлено (а.с. 35). Відповідно до висновку державного пожежного нагляду Котелевського РВ УМНС України в Полтавській області за № 159 від 27 листопада 2007 року, відстань між будівлями 3-го ступеню вогнестійкості (якими являються літня кухня громадянки [PERSON] [ADDRESS] та житловий будинок громадянина [PERSON] [ADDRESS]) становить менше нормативної, а відповідно до ДБН 360-92 повинна складати не менше 8 метрів (а.с. 36). Судом з виїздом на місце - [ADDRESS], [ADDRESS] встановлено, що до добудови та будинку зроблені відливи, які виходять на зовнішню сторону двору, на межі між земельними ділянками [PERSON] та [PERSON] знаходиться паркан, літня кухня [PERSON] та житловий будинок [PERSON] знаходяться поряд, але не паралельно один до одного, а лише кутками стін. Одне одному не затіняють, так як між ними є достатньо вільного місця. Вікно літньої кухні досить невеликих розмірів, на суміжній земельній ділянці [PERSON] стоїть автомобіль та знаходяться ємкості для водопою качок, неподалік склад дошок та дров, на вище зазначеній земельній ділянці росте лише одне дерево. Фактична відстань між стіною житлового будинку [PERSON] та парканом між суміжними земельними ділянками відповідача і межею позивачки становить 0,5 метра. Відповідно до п. 3.25 ДБН-360-92 для догляду за будинками і здійснення поточного ремонту відстань між бічною межею ділянки і стіною житлового будинку треба приймати не менше 1 метра. Вище зазначена обставина вказує на те, що в теперішній час незручності по здійсненню догляду та поточного ремонту стін житлового будинку можуть бути лише у відповідача - [PERSON], який є власником житлового будинку, а позивачка - [PERSON] взагалі не може відчути незручності в своєму праві на користування своєю земельною ділянкою, яка знаходиться за парканом, що відокремлює дві суміжні земельні ділянки. Як встановлено в судовому засіданні, жодного правовстановлюючого документа, зокрема: (технічного паспорта, акта введення в експлуатацію приміщень, плану земельної ділянки садибного (індивідуального) житлового будинку) щодо житлового будинку та літньої кухні розташованих [ADDRESS] в позивачки - [PERSON] взагалі не має про, що вона чітко заявила в судовому засіданні, при цьому, пояснивши суду, що раніше їх ніхто не вимагав, а в неї є лише план забудови, але до суду його не надала, що викликає у суду сумнів щодо законності забудов самої позивачки. В ході судового розгляду, за клопотанням позивачки - [PERSON] судом було призначено судово-технічну будівельну експертизу, на вирішення якої були поставлені запитання, що мають значення для встановлення фактів на які посилається позивачка, але позивачка відмовилася від проведення експертизи (а.с. 95), не оплатила проведення експертизи та не надала додаткові документи зокрема технічного паспорта. Таке ставлення позивачки до проведення експертизи і судового розгляду цивільної справи за її позовом, на думку суду унеможливлює її посилання на ті факти для з'ясування яких і була призначена експертиза. Подані позивачкою до позовної заяви докази, а саме: лист селищного голови № 02-13/472 від 27.09.2007 року (а.с. 4), роз'яснення Котелевського районного суду за № 4717 від 03.09.2007 року (а.с. 7-8), лист Котелевської районної ради за № 02-18/370 від 02.10.2007 року та за № 02-18/327 від 16.08.2007 року (а.с. 5,9), лист Котелевської районної прокуратури за № 1038 вих/07 від 21.08.2007 року (10), акт обстеження забудови земельної ділянки в домоволодінні [PERSON] та [PERSON] [ADDRESS], [ADDRESS] (а.с. 6), не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки вказані документи не підтверджують доводів позивачки щодо порушення її особистих прав та прав членів її сім'ї щодо перешкод в користуванні її земельною ділянкою і чому необхідно знести самовільно побудовану добудову, а також того, що їй заподіяна моральна шкода. До пояснень позивачки - [PERSON] стосовно порушення прав членів її сім'ї, суд відноситься критично, так-як в ході судового розгляду даної цивільної справи, члени її сім'ї являючись зі слів позивачки дорослими та дієздатними особами, про порушення своїх матеріальних прав суду не заявляли, а також не уповноважували [PERSON], вчиняти від їх імені процесуальні дії щодо захисту їх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Конкретних пояснень по суті заявлених вимог і обставин викладених в позовних вимогах щодо порушення прав на користування земельною ділянкою позивачка в ході судового розгляду справи взагалі не надала, конкретних причин чому необхідно знести самовільно побудовану добудову не зазначила, не обґрунтувала свої позовні вимоги та не надала доказів в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 1000 гривень, а в більшості висловлювала припущення та свої суб'єктивні міркування. Відповідно до вимог ч. 7 ст. 376 Цивільного кодексу України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. При цьому, позивачка - [PERSON] не являється таким суб'єктом, який може звернутися до суду з вимогою щодо знсення або перебудови самовільно збудованої будівлі. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на наведене вище суд вважає, що позивачка - [PERSON] не довила своїх позовних вимог, а саме: необхідність знесення самовільно побудованої добудови, та те, що відповідач - [PERSON] своїми діями дійсно порушив її права щодо користування земельною ділянкою, а також того, що їй завдано моральну шкоду, що є її основним обов'язком відповідно до засад змагальності процесу за ст. 10 ЦПК України. При цьому, суд створив усі умови для змагальності процесу, роз'яснював позивачеві та її представнику їх права і обов'язки. Позивачка - [PERSON] відповідно до ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито” повинна була сплатити судовий збір із позовної вимоги про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з ціною позову до 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 1 неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а тому відповідно до вимог ст.ст. 80, 88 ЦПК України враховуючи самостійну вимогу щодо стягнення моральної шкоди в сумі 1000 гривень, з позивачки в дохід держави слід стягти судовий збір в розмірі 17 гривень на користь держави.

Outcome: dismissed