Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-11 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON]. боргу в розмірі 17170 грн., 13502 грн.67 коп. відсотки за користування позикою, 509 грн. за просрочку виконання грошового зобов'язання та сплачені судові витрати. Позивач в підтвердження позовних вимог суду пояснив, що 19 серпня 2006 року передав під розписку [PERSON]. 3400 доларів США в користування під 4 % в місяць за користування позикою, строком до 11 квітня 2007 року. У встановлений розпискою строк відповідач борг не повернула та не повертає по нині мотивуючи тим, що не має коштів. Просить суд задовольнити його вимоги. Відповідач [PERSON]. позов визнала у повному обсязі, та суду пояснила, що дійсно 19 серпня 2006 року позивач передав їй під розписку 3400 доларів США в користування під 4 % в місяць за користування позикою, строком до 11 квітня 2007 року. У встановлений розпискою строк та по нині вона борг не повернула за відсутності коштів. Суд, вислухавши сторони, прийнявши усну заяву відповідача про визнання позову, встановивши, що визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, вважає за необхідне задовольнити позов [PERSON] ., оскільки він визнаний відповідачем. П.1 ч.2 ст.11 ЦК України вказує, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Ст.1046 ЦК України вказує, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Ст. 1047 ЦК України передбачає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Ч.1 ст. 1049 ЦК України зобов'язує позичальника повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 625 ЦК України вказує, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, 19 серпня 2006 року позивач передав а відповідач прийняла 3400 доларів США в користування під 4 % в місяць за користування позикою, й зобов'язалась до 11 квітня 2007 року повернути позивачу суму позики з відсотками за користування, однак договірні вимоги не виконала, тому підлягає стягненню не тільки сума передбачена договором (розпискою) а й три проценти річних від простроченої суми. Також, згідно ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача судові витрати, оскільки вони підтверджені документально. На підставі викладеного

Outcome: approved