Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-14 00:00:00

Позивач просить продовжити йому строк для прийняття спадщини за законом після смерті його баби [PERSON], померлої [INFO]; визнати свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади з відповідними до них відсотками та компенсаціями в Овруцькому відділенні Ощадного банку України № 2946 по рахунках [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], видане на ім'я [PERSON] Овруцькою ДНК 18.05.02, в Ѕ частині не дійснім; визнати за ним право на спадщину за законом на Ѕ частину вищевказаних грошових вкладів; визнати за ним право на спадщину за законом на Ѕ частину з частини будинку [ADDRESS], що належала померлій [PERSON], мотивуючи тим, що він проживає разом з матір'ю в Ѕ частині будинку [ADDRESS]. Інша частина будинку належала матері його батька - [PERSON], яка померла [INFO]. Його батько - [PERSON], помер раніше своєї матері, а саме [INFO]. В юридичній консультації, куди він звернувся, йому роз'яснили, що він не являється спадкоємцем за законом і він помилково вважав, що спадкоємцем є брат батька - [PERSON]. Нещодавно від знайомого юриста він випадково дізнався, що він також є спадкоємцем після смерті баби. Спадщину на вклади після її смерті оформив його дядько, заявивши, що інших спадкоємців не має, а тому він просить визнати за ним право власності на частину спадкового майна. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і пояснив, що він звернувся після смерті баби до адвоката [PERSON], який йому пояснив, що він не являється спадкоємцем, а тому ніяких дій по прийняттю спадщини він не здійснював. Чи звернувся він до адвоката в шестимісячний термін, чи після нього, він не пам'ятає. Заяву до ДНК він не подавав і за Ѕ частиною будинку після смерті баби не доглядав. Цим займався його дядько. У нього дорослі діти і їм потрібно десь жити, а тому 2 кімнати в будинку баби йому потрібні. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча своєчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи через оголошення у пресі. Суд, дослідивши в судовому засіданні докази вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] померла [INFO] в м.Овруч Житомирської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. З вказаного часу відкрилась спадщина на її майно. Відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Згідно повідомлення Овруцької ДНК № 324 від 02.04.08 позивач не звертався із заявою про прийняття спадщини, а звернувся відповідач [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові вклади і заведена спадкова справа № 326/02 та видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошовий вклад, тобто до вказаних правовідносин слід застосовувати вимоги ЦК України 1963 року. Відповідно до ст.526 ЦК України 1963 року місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця. [PERSON] померла в Житомирській області і по місцю її смерті відкрита спадщина, яка, відповідно до ст.549 вказаного Кодексу, позивачем не прийнята, оскільки він не звернувся із заявою про прийняття спадщини до ДНК. Крім того, як пояснив позивач, він не вчиняв дій, які свідчать про прийняття спадщини. Відповідно до ст.550 ЦК України 1963 року строк для прийняття спадщини, встановлений ст.549 ЦК України 1963 року, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Поважними причинами пропуску строку на прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З пояснення позивача вбачається, що він до ДНК із заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством термін не звертався, оскільки вважав, що він не є спадкоємцем, що йому пояснив адвокат. Звернувся до суду через 7 років після смерті баби тому, що від знайомого юриста дізнався, що він є спадкоємцем. Суд не вважає вказану позивачем причину пропуску зазначеного строку поважною, оскільки останній після смерті спадкодавця не вчиняв будь-яких дій на звернення до ДНК із заявою про прийняття спадщини, обставин які б перешкоджали цьому не було. Консультація юриста, який не вирішує питання оформлення спадщини, не перешкоджала зверненню до нотаріуса. На підставі викладеного, суд вважає, що доказів про вжиття будь-яких дій для прийняття спадщини з часу смерті спадкодавця, або наявності об'єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення цих дій протягом значного проміжку часу (більше 6 років), позивачем не надано, а тому підстави для продовження строку відсутні. Решта вимог є похідними від першої вимоги, а тому вони також не підлягають задоволенню. Позивач від сплати судового збору звільнений на підставі п.18 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито”. Позивачем сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7 грн. 50 коп. та 156,13 грн. за розміщення оголошення у пресі.

Outcome: dismissed