Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] просила визнати за нею право власності на спадкове нерухоме майно, яке залишилося після смерті її чоловіка, [PERSON], і складається з житлового будинку та господарських споруд, розташованих у [ADDRESS]. Позивачка посилалась на те, що 22 лютого 1962 року відповідно до рішення за №4 Ясинуватського виконавчого комітету її чоловіку, на праві особистої власності, було надано земельну ділянку за адресою: [ADDRESS]. З 1963 по 1969 роки [PERSON] побудував на цій ділянці будинок та господарські споруди, де постійно проживав і був зареєстрований разом з позивачкою. [INFO] [PERSON] помер. За час свого життя ніякого заповіту він не складав. Крім позивачки, ніяких інших спадкоємців за законом першої черги, або таких, що б мали право на обов'язкову частку в спадщині, - немає. Являючись спадкоємкою першої черги за законом після смерті чоловіка, позивачка не може оформити свої права та документи на спадкове майно у зв”язку з тим, що Дураков Леонід Микитович за час свого життя не оформив і не зареєстрував у БТІ правовстановлюючі документи на зазначене майно. В судовому засіданні представник позивачки, [PERSON], позовні вимоги [PERSON] підтримав, просив задовольнити позов та визнати за нею право власності на спадкове нерухоме майно, яке складається з житлового будинку та господарських споруд, які розташовані у [ADDRESS]. Представник відповідача в судове засідання не з”явився, надав до суду заяву, де просив розглянути справу в його відсутність, вважав можливим задовольнити позов [PERSON] Суд, заслухав пояснення представника позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В ч.3 ст.1268 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] являється спадкоємкою першої черги після смерті свого чоловіка, [PERSON], померлого [INFO], якому на підставі рішення Ясинуватського виконавчого комітету за №4 від 22 лютого 1962 року на праві особистої власності було надано земельну ділянку за адресою: [ADDRESS]. З 1963 по 1969 роки [PERSON] побудував на вищезазначеній ділянці будинок та господарські споруди, де постійно проживав і був зареєстрований разом з позивачкою. Після смерті чоловіка позивачка залишилася мешкати у спадковому будинку, була в ньому зареєстрована, фактично володіла й розпоряджалася цим будинком, про що свідчать документи, які знаходяться в матеріалах справи. У теперішній час позивачка не може оформити свої права та документи на спадковий будинок у зв”язку з тим, що право власності на вказаний будинок не було зареєстровано [PERSON] в Бюро технічної інвентаризації м.Ясинувата. Таким чином, суд прийшов до висновку визнати за позивачкою право власності на спадковий будинок [ADDRESS], як за спадкоємкою, яка прийняла спадщину у встановленому законом порядку.

Outcome: approved