Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовною заявою, у якій вказує, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 4 вересня 1993 року по 28 серпня 1998 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] року народження, яка мешкає з 27 травня 2007 року з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, але відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, так як він працює та одержує заробітну плату. Зараз позивачки важко одній матеріально утримувати неповнолітню дитину. На користь інших осіб аліменти з відповідача не стягуються. У зв'язку з чим позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] року народження, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі заяви й до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, наполягає на їх задоволенні. Відповідач позовні вимоги визнав, згоден на стягненні з нього аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку на утримання неповнолітньої дитини. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, та представлені докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, які підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180-183 СК України, мати та батько зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, встановлюється судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Згідно зі ст. 200 СК України, суд встановлює розмір аліментів у твердій грошовій сумі і (чи) у частині від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При встановленні розміру аліментів з одного із батьків суд враховує можливість утримання дитини другим із батьків. Судом встановлено, що сторони по справі були у зареєстрованому шлюбі який був розірваний. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] року народження, батьком якої є відповідач, який не надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. Зараз позивачки важко однієї матеріально утримувати неповнолітню дитину, а також встановлено що відповідач [PERSON] працює та одержує достатню заробітну плату, яка дозволяє утримувати неповнолітню дитину. У зв'язку з чим, суд вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивачці аліменти на утримання неповнолітньої, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до ст. 191 СК України аліменти на утримання неповнолітньої дитини присуджуються з моменту пред'явлення позову, тобто з 17.03.2008 року. Згідно ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved