overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-05 00:00:00

як указано в позовній заяві, відповідач проживає [ADDRESS]. Позивач надає відповідачу теплову енергію. Відповідач користується тепловою енергією, але протягом 2003-2008 років не вносить плату за використану теплову енергію. Борг відповідача за період з 01 березня 2005 року по 01 березня 2008 року становить 1896,84 грн. Загальна сума заборгованості складає 3294,47 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості, та стягнути судові витрати. У судовому засіданні представник позивача суду пояснила, що сума, яку вони вимагають, є боргом, що сформувався в результаті несплати відповідачем спожитої теплової енергії. Відповідач позовні вимоги визнала. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши докази в справі, вважає що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до положень Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630 споживачі теплової енергії зобов'язані щомісячно вносити плату за використану теплову енергію теплопостачальній організації згідно з тарифом, затвердженим органами місцевого самоврядування. Відповідно до ч.1 п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630 споживач зобов'язаний в установлений строк оплачувати надані послуги. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При подачі позовної заяви позивачем було сплачено витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи та не було сплачено державне мито відповідно до рішення Оріхівської міської ради від 13 березня 2007 року №10, яким позивачу було надано відстрочку зі сплати державного мита до винесення судом рішення в справах. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за спожиту теплову енергію в розмірі 3294,47 грн., сплачену суму витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. та державне мито в доход держави в розмірі 51 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-05 00:00:00

як указано в позовній заяві, відповідач проживає [ADDRESS]. Позивач надає відповідачу теплову енергію. Відповідач користується тепловою енергією, але протягом 2005-2008 років не вносить плату за використану теплову енергію. Борг відповідача за період з 01 березня 2005 року по 01 березня 2008 року становить 2100,07 грн. Загальна сума заборгованості складає 2234,74 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості, та стягнути судові витрати. У судовому засіданні представник позивача суду пояснила, що сума, яку вони вимагають, є боргом, що сформувався в результаті несплати відповідачем спожитої теплової енергії. Відповідач у судове засідання не з'явилася, суду надіслала заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, до заяви додала квитанції про сплату послуг на суму 1000 грн. та пояснює, що частково борг погасила. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази в справі, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до положень Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630 споживачі теплової енергії зобов'язані щомісячно вносити плату за використану теплову енергію теплопостачальній організації згідно з тарифом, затвердженим органами місцевого самоврядування. Відповідно до ч.1 п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630 споживач зобов'язаний в установлений строк оплачувати надані послуги. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При подачі позовної заяви позивачем було сплачено витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи та не було сплачено державне мито відповідно до рішення Оріхівської міської ради від 13 березня 2007 року №10, яким позивачу було надано відстрочку зі сплати державного мита до винесення судом рішення в справах. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача залишок заборгованості за спожиту теплову енергію з урахуванням частково погашеного боргу в розмірі 1234,74 грн., сплачену суму витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. та державне мито в доход держави в розмірі 51 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-05 00:00:00

Позивач в позові посилається на те, що відповідач, яка мешкає за адресою: [ADDRESS] є абонентом Павлоградского управління по експлуатації газового господарства відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Дніпропетровськгаз”. Починаючи з 2005 року, відповідач перестала регулярно вносити плату за використаний природний газ, внаслідок чого утворилася заборгованість за використаний природний газ станом на 01 березня 2008 року на суму 693, 17 грн. Начислення за використаний природний газ складає - 24, 43 грн. Структурним підрозділом ВАТ “Дніпропетровськгаз” Павлоградським УЕГГ приймались міри по погашенню заборгованості як в усній, так і в письмовій формі, але відповідач добровільно сплатити борг категорично відмовляється. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 693 грн. 17 коп., витрати по оплаті судового збору у сумі 51 грн., витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу в сумі 30, 00 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідач у судовому засіданні позов визнала. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з Правилами подання послуг з газопостачання від 1999 року (Постанова КМУ № 2246 від 09.12.1999 року з доповненнями Постанова КМУ № 476 від 14.04.2004 року) договору № 18-2360 про надання послуг з газопостачання ВАТ “Дніпропетровськгаз” відповідач повинен своєчасно сплачувати за використаний природний газ. В судовому засіданні встановлено, що відповідач, яка мешкає за адресою:[ADDRESS]є абонентом Павлоградского управління по експлуатації газового господарства відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Дніпропетровськгаз”. /а.с. / Починаючи з 2005 року відповідач перестала регулярно вносити плату за використаний природний газ, внаслідок чого утворилася заборгованість за використаний природний газ станом на 01 березня 2008 року на суму 693 грн. 17 коп. /а.с. / Начислення за використаний природний газ складає 24, 43 грн. Структурним підрозділом ВАТ “Дніпропетровськгаз” Павлоградським УЕГГ приймались міри по погашенню заборгованості як в усній, так і в письмовій формі, але відповідач добровільно сплатити борг категорично відмовляється. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути заборгованість за використаний природний газ в сумі 693 грн. 17 коп. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судові витрати

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в інтересах малолітнього сина , що складається з частки квартири за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, померлий [PERSON] прийняв спадщину після своєї матері [PERSON], але не оформив її, окрім того втрачений правовстановлюючий документ на її право власності. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, просила вислухати свого представника. Представник позивача у судовому засіданні дала пояснення, аналогічні викладеному у позові. Доповнила, що 3-і особи не приймали спадщину вже після смерті батька, а не тільки після матері і брата. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, просив справу розглядати за його відсутності. Представник органу опіки та піклування вважає позов таким, що підлягає задоволенню. 3-і особи у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення справи не надали. У судовому засіданні досліджені письмові докази: свідоцтва про смерть, народження і встановлення батьківства; довідка про місце проживання осіб; довідка БТІ; свідоцтва про спадщину; технічний паспорт; довідка нотаріальної контори. Вислухавши пояснення позивачки, представників позивачки та 3-ї особи, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] були співвласниками будинку [ADDRESS] володіючи по &frac14; і &frac34; частками відповідно. Після смерті [INFO] року [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді &frac34; частки вказаного будинку, яку на підставі ст.549 ЦК УРСР прийняв [PERSON], що мешкав разом з померлою. [INFO] року [PERSON] помер, і після нього відкрилася спадщина у вигляді вказаного будинку. Згідно із ст.1268 ч.4 ЦК України малолітній син померлого - [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину, інші особи про свої права на спадщину не заявляли. Суд вважає надані позивачкою докази достатніми та переконливими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що між ним та відповідачем по дійсній справі було укладено шлюб, який зареєстровано 28 листопада 1996 року у відділі РАЦС Свердловського міського управління юстиції, актовий запис № 451. Позивач з відповідачкою спільним життям проживали разом до 04.05.1997 року. Від даного шлюбу дітей сторони не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалось, сторони мешкають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Подальше сумісне життя й збереження сім'ї позивач вважає неможливим, тому що вони різні за характером люди. Спору про поділ майна у них не має. На підставі вищевикладеного позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], зареєстрований 28 листопада 1996 року у відділі РАЦС Свердловського міського управління юстиції, актовий запис № 451. Витрати, пов'язані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу позивач просить покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги, наполягав на їх задоволенні та суду пояснив, що у сторін це шлюб не перший. Відповідачка у судовому засіданні не з'явилася та причини своєї неявки суду не повідомила, але належним чином була повідомлена про час і місце слухання справи, про що свідчить по почтове повідомлення про вручення судової повістки. Суд вважає згідно з ст. 224 ЦПК України справу розглянути без участі відповідача та постановити заочне рішення по справі. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені вимоги підлягаючими задоволенню з наступних підстав. Згідно довідки відділу РАЦС Свердловського міського управління юстиції № 345 від 23.02.2008р. витікає, що 28.11.1996 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Свердловського міського управління юстиції зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON], прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 451. Відповідно до ст. 110 п. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили шлюбне - сімейні відносини з 04.05.1997 р. Причиною руйнування сім'ї є те, що сторони різні люди за характером. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд, вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу є недоцільним, оскільки суперечить інтересам сторін, також примирення між ними не може бути та сторони багато років проживають окремо. Суд, вважає, необхідним судовий збір у розмірі 8 грн.50 коп. при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з кожної сторони. На підставі ст. ст. 110-112 СК України,ст. 88 ЦПК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що між нею та відповідачем по дійсній справі було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ровеньківського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 472 від 20.09.1969 р. Шлюб у сторін перший. Спірного майна сторони не мають. Неповнолітніх дітей у них не має. Так як відповідач не бажає з'являтися в органи РАЦС, то вона змушена звернутися з цією заявою до суду. В 1979 року позивачка вимушена була піти з сім'ї та з цього часу сім'я розпалась остаточно й зберегти її не представляється можливим. На примирення вона не згодна. У сторін зараз нові сім'ї. На підставі вищевикладеного позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ровеньківського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 472 від 20.09.1969 року. Витрати, пов'язані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу позивачка просить покласти на неї. Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю, так як він не може з'явитись у судове засідання у зв'язку з виїздом до Росії, та згоден на розірвання шлюбу. Суд, розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені вимоги підлягаючими задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER], видане повторно відділом РАЦС Ровеньківського міського управління юстиції Луганської області, убачається, що [PERSON], [INFO] року народження, уродженця с. Купін Городокського району Хмельницької області, та [PERSON], [INFO]року народження, уродженка с. Асаново Комсомольського району Чувашия РФ, зареєстрували шлюб 20.09.1969 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 20.08.1969 року зроблено відповідний запис № 472. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Відповідно до ст. 110 п. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили шлюбно - сімейні відносини з 1979 року .Зараз як у неї так і у відповідача нові сім'ї. Таким чином, на підставі вищевикладеного суд вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу є недоцільним, оскільки суперечить інтересам сторін, також примирення між ними не може бути. Суд, вважає, необхідним судовий збір у розмірі 8 грн.50 коп. при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з позивача по справі. На підставі ст. ст. 110-112 СК України, ст. 88 ЦПК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-05 00:00:00

В квітні 2008 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів відшкодування збитків в сумі 4074 грн. 71 коп., а також судові витрати по справі в сумі 51 грн. - судовий збір, та 30 грн. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В обґрунтування позову вона вказала на те, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS] та являються абонентами Відкритого Акціонерного Товариства «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» в собі Павлоградського району електричних мереж. При контрольному відвідуванні споживачів електроенергії [PERSON], [PERSON] контролерами ПРЕМ, установлено, що на об'єкті споживачів зроблене самовільне підключення до електромереж і споживання електроенергії без приладу обліку. Це підтверджує факт розкрадання електроенергії, що зафіксовано актами №004658 від 12.01.08р. Своїми діями відповідачі спричинили позивачу збитки у сумі 4074 грн. 71 коп. Тому позивач просить стягнути з відповідачів вищевказану суму. У судовому засіданні представник позивача Клівасова М.С. позовні вимоги змінила у зв'язку з тим, що відповідачкою [PERSON] було надано інформацію про смерть відповідача [PERSON] Просила вважати відповідачкою [PERSON], та просила стягнути з відповідачки на користь позивача заподіяні збитки в сумі 4074 грн. 71 коп., а також судовий збір в сумі 51 грн., та витрати з інформаційно-технічного забезпечення 30 грн. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти задоволення позову. Вислухавши представника позивача, відповідачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі п.п.14,42 Правил користування електроенергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26.07.99р. №1357, ст.ст. 22, 526, 623 ЦК України. Відповідно до ст.64 ЖК України, ст.ст.26,27 Закону України «Про електроенергетику» плата за надання послуг енергопостачання стягується згідно затвердженим тарифам, та оплачується абонентом. Як встановлено в судовому засіданні відповідачка проживає за адресою: [ADDRESS]. Позивач здійснює послуги по електропостачанню. Сума заподіяних збитків підтверджується актом №004658 від 12.01.08р., та розрахунком розміру відшкодування збитків по акту. Також, відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір у розмірі 51 грн., та витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн., а разом - 81 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-05 00:00:00

В квітні 2008 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів відшкодування збитків в сумі 1097 грн. 56 коп., а також судові витрати по справі в сумі 51 грн. - судовий збір, та 30 грн. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В обґрунтування позову вона вказала на те, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS] та являються абонентами Відкритого Акціонерного Товариства «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» в собі Павлоградського району електричних мереж. При контрольному відвідуванні споживачів електроенергії [PERSON], [PERSON], контролерами ПРЕМ, установлено, що на об'єкті споживача зроблене самовільне підключення до електромереж і споживання електроенергії без приладу обліку. Це підтверджує факт розкрадання електроенергії, що зафіксовано актом №004819 від 25.01.08р. Своїми діями відповідачі спричинили позивачу збитки у сумі 1097 грн. 56 коп. Тому позивач просить стягнути з відповідачів вищевказану суму. У судовому засіданні представник позивача Клівасова М.С. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила стягнути з відповідачів на користь позивача заподіяні збитки в сумі 1097 грн. 56 коп., а також судовий збір в сумі 51 грн., та витрати з інформаційно-технічного забезпечення 30 грн. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та день слухання справи були повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі п.п.14,42 Правил користування електроенергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26.07.99р. №1357, ст.ст. 22, 526, 623 ЦК України. Відповідно до ст.64 ЖК України, ст.ст.26,27 Закону України «Про електроенергетику» плата за надання послуг енергопостачання стягується згідно затвердженим тарифам, та оплачується абонентом. Як встановлено в судовому засіданні відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS] Позивач здійснює послуги по електропостачанню. Сума заподіяних збитків підтверджується актом №004819 від 25.01.08р., та розрахунком розміру відшкодування збитків по акту. Також, відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір у розмірі 51 грн., та витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн., а разом - 81 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину і на її утримання до досягнення дитиною трьох років, в якому вказала, що 06 жовтня 2007 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON],[INFO] народження, який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Позивачка також вказує, що відповідач у теперішній час з сім'єю не проживає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у зв'язку з чим позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі &frac14; частини всіх видів заробітку щомісячно, до повноліття дитини та аліменти на її утримання в розмірі &frac14; частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення сином трьох років. У судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, до повноліття дитини та аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення сином трьох років. Відповідач у судовому засіданні проти уточнених позивачкою вимог не заперечував, згоден у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом РАГС Шевченківського району м. Запоріжжя, 25.12.2007 року, батьками[PERSON],[INFO] народження, є [PERSON] та [PERSON] У відповідності до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення трьох років. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved