overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій посилається на те, що є власником житлового будинку [ADDRESS]. На території зазначеного будинку він самочинно збудував сарай, який відповідає санітарним і технічним нормам і це не порушує нічиїх прав. Свої позовні вимоги позивач підтримав в судовому засіданні і просив визнати за ним право власності на сарай для подальшої реєстрації. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином та своєчасно, представив заяву про розгляд справи у його відсутність з повним визнанням позову (а.с.15,16). Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність представника відповідача за наявними доказами справи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши позивача, дослідивши і оцінивши письмові докази які містяться в матеріалах справи в їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.376 п.1,5 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. На вимогу власника ( користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Позивачеві на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] ( а.с. 4-8). На земельній ділянці самочинно, без належного дозволу у 1985 році збудовано сарай «Ж» розміром 4,35м х 3,05м ( а.с.9,10), який відповідає вимогам ДБН 360-92 і це не порушує права та інтереси власників сусідніх ділянок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-29 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Лютенської територіальної громади, третя особа: Гадяцька державна нотаріальна контора про визнання права власності. У своїй позовній заяві позивачі вказують, що вони разом з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] проживали в будинку [ADDRESS], який належав їм в рівних долях. Після смерті [PERSON] спадщину фактично отримали [PERSON] та [PERSON], але відповідних документів не оформляли. [INFO] помер [PERSON] і спадщину після його смерті отримала [PERSON], яка заповіла все належне їй майно на ім'я [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла. В даний час позивачі вирішили оформити документи на будинковолодіння, але виявилося, що зробити це не мають можливості у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, тому вони змушені звернутися з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги та вимоги позивача [PERSON] підтримала, просила суд їх задовольнити. Представник Лютенської територіальної громади в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника, проти позовних вимог не заперечують. Представник третьої особи Гадяцької Державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, до суду надали заяву про розгляд справи без участі представника. Судом встановлено, згідно свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 1956 року по день смерті [PERSON], який помер [INFO] і мали сина [PERSON], який помер [INFO]. Згідно довідки виконавчого комітету Лютенської сільради будинковолодіння [ADDRESS], згідно погосподарської книги №13 особовий рахунок [NUMBER] станом на 01.07.1990р. відносилося до типу колгоспного двору. Членами даного двору були: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до заповіту від 29 травня 2006 року [PERSON] зробила заповітне розпорядження на все своє майно на [PERSON] Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO]. Після смерті [PERSON], з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON], що підтверджується довідкою Гадяцької державної нотаріальної контори № 1158 від 22.04.2008р. Статтею 346 ч.1 п.11 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину. Таким чином, судом здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що позивач [PERSON] є спадкоємцем на спадкове майно після смерті баби [PERSON], яке складається з 3/5 частини будинковолодіння, яке знаходиться [ADDRESS] та на 1/5 частину зазначеного домоволодіння, яке належить йому, але на яку відсутні правовстановлюючі документи, а позивачка [PERSON]- власником 1/5 частини зазначеного домоволодіння, яка належить їй на праві власності, і на яку відсутні правовстановлюючі документи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-29 00:00:00

03 квітня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми боргу за договором позики в сумі 70000 грн. та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] 15 березня 2005 року згідно договору позики отримав від позивача 70000 гривень в борг. Відповідач зобов'язувався повернути гроші до 15.12.2007 року. Відповідач вказаний борг у встановлений строк не повернув позивачу, про що не заперечував в поданій ним заяві до суду. Тому враховуючи викладене, суд вважає, що стягненню з відповідача підлягає сума в розмірі 70000 грн. на користь позивача. Також підлягає стягненню на користь позивача і сума 30 грн. 00 коп. в повернення витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 700 грн. 00 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-29 00:00:00

03 квітня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми боргу за договором позики в сумі 10000 грн., штрафні санкції в розмірі 4800 грн. та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] 19 червня 2007 року згідно договору позики отримав від позивача 10000 гривень в борг. Відповідач зобов'язувався повернути гроші до 19.08.2007 року. Відповідач вказаний борг не повернув позивачу. Тому враховуючи викладене, суд вважає, що стягненню з відповідача підлягає сума в розмірі 10000 грн. на користь позивача. Згідно п. 7.2. Договору встановлено сума штравних санкцій в розмірі 8% від простроченої суми за кожен місяць прострочення повернення позики. Позивачем направлялася вимога 19.02.2008 року відповідачу про сплату штрафу в розмірі 4800 грн., про що не заперечував відповідач направивши зворотнього листа про його зобов»язання сплатити борг та штраф в розмірі 4800 грн., тому підлягає задоволенню вимога позивача щодо стягнення з відповідача штрафу в розмірі 4800 грн. Також підлягає стягненню на користь позивача і сума 30 грн. 00 коп. в повернення витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 148 грн. 00 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-29 00:00:00

12 березня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дійсним договору купівлі-продажу [ADDRESS], укладеного 18.05.2006 року між [PERSON], як продавцем та [PERSON], як покупцем та визнання права власності на вказану квартиру. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і наполягав на їх задоволенні. Відповідач проти позову не заперечував, однак вказав, що сума коштів, яку він прийняв від позивача в рахунок продажі квартири є значно зменшеною. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином та надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позивних вимог не заперечує. Третя особа - приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином та надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позивних вимог не заперечує. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 20.04.2006 року уклав з [PERSON] попередній договір, відповідно до умов, якого відповідач зобов»язувався укласти з позивачем договір купівлі-продажу [ADDRESS]. Вказаним договором було визначено, що договір купівлі-продажу має укладатися за місцем знаходження приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], а дату вчинення договору купівлі-продажу було призначено на 18.05.2006 року. Проте у визначений день договір купівлі-продажу не був укладений між сторонами та не був посвідчений приватним нотаріусом. Згідно пункту 5 даного договору вбачається прийняття відповідачем у позивача грошових коштів в розмірі 20000 доларів США, який був підписаний сторонами за місцем проживання відповідача. Враховуючи положення ст.ст. 1046, 1047, 1051 ЦК України, суд знаходить, що між сторонами виникли зобов»язання по наданій позиці саме в сумі 20000 доларів США. Відповідно до вимог ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку ( квартири ) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Оскільки форма договору купівлі-продажу [ADDRESS]не була додержана сторонами, а саме не посвідчена в нотаріальному порядку та не зареєстрована в державних органах, тому суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог позивача щодо визнання дійсним договору купівлі-продажу [ADDRESS], укладеного 18.05.2006 року між [PERSON], як продавцем та [PERSON], як покупцем та визнання права власності на вказану квартиру.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON]., [PERSON]. про стягнення заборгованості по сплаті за користування житловим приміщенням та прибудинковою територією, посилаючись на те, що відповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS] і з 01.09.2003 р. по 31.12.2007 р. не вносять плату за користування житловим приміщенням та при будинковою територією. Загальна сума заборгованості на 01.01.2008 р. складає 1404,75 грн., яку просить стягнути. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, крім того, просив стягнути судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Між позивачем та відповідачем [PERSON], який є наймачем квартири [ADDRESS] існують договірні відносини, згідно з якими позивач надає послуги за користування житловим приміщенням та прибудинковою територією, а відповідач здійснює за це сплату. Із [PERSON] разом проживає його дружина - [PERSON], яка відповідно до ст. 64 ЖК України повинна нести солідарну майнову відповідальність по зобов'язанням за отримані комунальні послуги. Згідно п. 7 Правил користування житловим приміщенням та прибудинковою територією, затвердженими постановою КМУ від 24.01.2006 р. власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд вважає, що позивач виконав умови договору. Відповідачі не виконують зобов'язання - своєчасно вносити плату за користування житловим приміщенням та прибудинковою територією, а тому повинні відшкодувати майнову шкоду спричинену позивачу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідачів підлягає стягненню сума судового збору та витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи. .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до[PERSON]. про стягнення заборгованості по сплаті за користування житловим приміщенням та прибудинковою територією, посилаючись на те, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS], і з 01.05.2000 р. по 31.12.2007 р. не вносить плату за надані послуги. Загальна сума заборгованості на 01.01.2008 р. складає 2146,38 грн., яку просить стягнути. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, крім того, просив стягнути судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Між позивачем та відповідачем [PERSON], який є наймачем квартири [ADDRESS] існують договірні відносини, згідно з якими позивач надає послуги за користування житловим приміщенням та прибудинковою територією, а відповідач здійснює за це сплату. Згідно п. 7 Правил користування житловим приміщенням та прибудинковою територією, затвердженими постановою КМУ від 24.01.2006 р. власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд вважає, що позивач виконав умови договору. Відповідач не виконав зобов'язання - своєчасно вносити плату за користування житловим приміщенням та прибудинковою територією, а тому повинен відшкодувати майнову шкоду спричинену позивачу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача підлягає стягненню сума судового збору та витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи. .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті за користування житловим приміщенням та прибудинковою територією, посилаючись на те, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS] і з 01.08.2006 р. по 31.12.2007 р. не вносить плату за надані послуги. Загальна сума заборгованості на 01.01.2008 р. складає 605,15 грн., яку просить стягнути. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, крім того, просив стягнути судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Між позивачем та відповідачем[PERSON]., який є наймачем квартири[ADDRESS] існують договірні відносини, згідно з якими позивач надає послуги з користування житловим приміщенням та прибудинковою територією, а відповідач здійснює за це сплату. Згідно п. 7 Правил користування житловим приміщенням та прибудинковою територією, затвердженими постановою КМУ від 24.01.2006 р. власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд вважає, що позивач виконав умови договору. Відповідач не виконав зобов'язання - своєчасно вносити плату за користування житловим приміщенням та прибудинковою територією, а тому повинен відшкодувати майнову шкоду спричинену позивачу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача підлягає стягненню сума судового збору та витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи. .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті за користування житловим приміщенням та прибудинковою територією, посилаючись на те, що відповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS], і з 01.09.2006 р. по 31.12.2007 р. не вносять платню за користування житловим приміщенням та прибудинковою територією. Загальна сума заборгованості на 01.01.2008 р. складає 712,29 грн., яку просить стягнути. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, крім того, просив стягнути судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Між позивачем та відповідачкою [PERSON], яка мешкає у квартирі [ADDRESS] існують договірні відносини, згідно з якими позивач надає послуги за користування житловим приміщенням та прибудинковою територією, а відповідачка здійснює за це сплату. Із [PERSON] разом проживає її син - [PERSON]., який відповідно до ст. 64 ЖК України повинен нести солідарну майнову відповідальність по зобов'язанням за отримані комунальні послуги. Згідно п. 7 Правил користування житловим приміщенням та прибудинковою територією, затвердженими постановою КМУ від 24.01.2006 р. власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд вважає, що позивач виконав умови договору. Відповідачі не виконувли зобов'язання - своєчасно вносити плату за користування житловим приміщенням та прибудинковою територією, а тому повинні відшкодувати майнову шкоду спричинену позивачу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідачів підлягає стягненню сума судового збору та витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи. .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-29 00:00:00

[PERSON]., звернулася з позовом до “Чоразморшлях” про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 4 650 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку в розмірі 4 093,70 грн. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що з 23 жовтня 2006 р. по 30 січня 2008 р. вона працювала в “Чоразморшлях” на посаді інженера-економіста 2-ї категорії. 30 січня 2008 р. вона була звільнена з “Чоразморшлях”, у зв'язку із скороченням штату працівників, однак відповідач не виплатив їй заборгованість по заробітній платі за період з липня 2007 р. по січень 2008 р. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій позов визнав та просив слухати справу у його відсутності. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню на наступних підставах. Матеріалами справи встановлено, що позивачка в період з 23 жовтня 2007 р. по 30 січня 2008 р. працювала в “Чоразморшлях”, на посаді інженера-економіста 2-ї категорії. 30 січня 2008 р. позивачка була звільнена з “Чоразморшлях”, у зв'язку із скороченням штату працівників, однак їй не була виплачена заборгованість по заробітній платі за період з липня 2007 р. по 30 січня 2008 р. Згідно наданої довідки з Управління “Чоразморшлях” вказана заборгованість перед позивачкою по заробітній платі складає 4 650,54 грн. Відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується робітникам регулярно в робочі дні в строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, який не перевищує шістнадцяти календарних днів. Стаття 116 КЗпП України передбачає, що при звільнені робітника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Проаналізувавши викладене, суд вважає, що позивачу в порушення вищевказаних норм закону не була при звільненні виплачена заборгованість по заробітній платі. У зв'язку з викладеним, суд вважає необхідним стягнути з “Чоразморшлях” на користь [PERSON]. заборгованість по заробітній платі в розмірі 4 650,54 грн. Згідно зі статтею 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові у вищевказані строки, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, суд вважає необхідним також стягнути з відповідача, у зв'язку з затримкою розрахунку, середній заробіток в розмірі 4 093,70 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved