Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-22 00:00:00

Любецьке ССТ звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] коштів в якості відшкодування збитків, котрі виразились у нестачі товарів, виявленій при інвентаризації магазину в с.Корольча Ріпкинського району Чернігівської області. Позивач вказує, що [PERSON], працюючи продавцем магазину, будучи матеріально-відповідальною особою, не забезпечила належне зберігання довірених їй цінностей, внаслідок чого ревізією виявлено нестачу товарів на загальну суму 7 950 грн. 05 коп. Оскільки відповідач добровільно відшкодувала частину нестачі, позивач просить стягнути з [PERSON] збитки заподіяні в розмірі 5834 грн. 32 коп. а також судові витрати у розмірі 88 грн. 34 коп. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги, пояснивши, що [PERSON] працювала продавцем магазину № 25 в с.Корольча і з нею був укладений договір про повну матеріальну відповідальність. За наслідками проведеної 18.04.2008 року інвентаризації, в магазині була виявлена нестача товарів продовольчої та промислової групи, а також псування товарів. Любецькому ССТ було завдано збитків у розмірі 7950 грн. 05 коп., з яких відповідач у добровільному порядку відшкодувала 1800 та 889 грн. Відповідач позовні вимоги визнала частково та показала, що з 2004 року працювала продавцем магазину в с.Корольча і з нею був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Крім [PERSON] в магазині інших продавців не працювало, крадіжок майна не було, сторонніх осіб до приміщення відповідач не допускала. Яким чином сталася нестача в магазині, [PERSON] пояснити не може, однак частина товару зіпсувалася через те, що не працював холодильник. Про те, що холодильник не працює, [PERSON] повідомляла в усній формі голові правління Любецького ССТ, але остання заходів щодо ремонту не вживала. На відшкодування нестачі [PERSON] вносила до каси позивача 1800 та 889 грн., однак решту суми внести не може через скрутне матеріальне становище. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що 18.06.2004 року [PERSON] прийнята на роботу продавцем магазину № 25 с.Корольча Ріпкинського району Чернігівської області. Цього ж дня між [PERSON] та Любецьким ССТ укладено договір про повну особисту матеріальну відповідальність, відповідно до умов якого [PERSON], у разі виявлення нестачі має сплачувати її суму. В судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт заподіяння шкоди матеріально-відповідальною особою внаслідок неналежного виконання покладених на неї обов'язків. Так, згідно інвентаризаційного опису товарно-матеріальних цінностей від 18.04.2008 року, в магазині № 25 с.Корольча Ріпкинського району виявлено нестачу та псування товарів на загальну суму 7950 грн. 05 коп. 23.04.2008 року [PERSON] внесла до каси Любецького ССТ для відшкодування нестачі 1800 грн., а 05.05.2008 року ще 889 грн. 30.04.2008 року відповідачці повернуто зіпсований товар на суму 594 грн. 87 коп. та прийнято від неї товару на суму 21 грн. 60 коп. Таким чином, сума не відшкодованих відповідачкою Любецькому ССТ збитків, становить 5834 грн. 32 коп. У відповідності до ст.134 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках укладення договору про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих їм для зберігання або для інших цілей. Відповідно до ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені при зверненні до суду судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved