Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-13 00:00:00

[PERSON]. звернулась до суду з позовом до Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» ( надалі КП «Житло-Сервіс») та Печерської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання права власності на власності на гаражний бокс[ADDRESS] та зобов'язання не чинити перешкоди у оформленні права власності на вказане майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 1970 року і по даний час, позивачка відкрито, безперервно володіє вказаним нерухомим майном та, у відповідності до ст. 344 ЦК України набула право власності на нього. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з цих же підстав. Представник відповідача КП «Житло-Сервіс» в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причини своєї неявки. Представник відповідача Печерської районної у м. Києві державної адміністрації звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність. У відповідності до ст.ст. 169, 224 ЦПК України судом було визнано можливим провести заочний розгляд справи у відсутності представників відповідачів КП «Житло-Сервіс» та Печерської районної у м. Києві державної адміністрації. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх наданими сторонами доказами, суд вважає необхідним позов [PERSON]. задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної Ради Депутатів трудящих у м. Києва № 538 від 14.09.1970 року гараж, розташований в садибі будинку [ADDRESS], був наданий у користування [PERSON]. Перехід права користування вказаним гаражем до [PERSON]. також підтверджується листом житлового управління виконавчого комітету Ленінської районної Ради депутатів трудящих м. Києва від 15.09.1970 року, наданим до Академії наук УССР, членом якої був [PERSON]. Після смерті [INFO] [PERSON]., позивачка, якій [PERSON]. був чоловіком, звернулася до виконавчого комітету Ленінської районної Ради депутатів трудящих м. Києва з проханням переоформити гараж розташований у садибі будинку [ADDRESS] на своє ім'я. Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної Ради депутатів трудящих м. Києва від 11.04.1983 року № 169, [PERSON]. було дозволено переоформити вказаний гараж на своє ім'я. Оскільки ст.100 ЦК Української РСР від 1963 року, встановлював обмежений перелік майна, яке могло перебувати в особистій власності громадян, позивач у 1983 році не могла переоформити вказаний гараж на своє ім'я у власність. У відповідності до ст. 325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Згідно ч.1, ч. 3 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Виходячи з того, що позивачка понад десять років відкрито, безперервно володіє спірним нерухомим майном суд вважає необхідним визнати за нею право власності на це майно. Враховуючи, що визнання за позивачкою права власності на спірне майно не потребує додаткового оформлення цього права у відповідачів, суд вважає необхідним відмовити [PERSON]. у задоволенні позову у частині зобов'язання відповідачів не чинити перешкоди у оформленні права власності позивачки на спірний гаражний бокс. На підставі викладеного,

Outcome: partial