Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-19 00:00:00

У березні 2008 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив винести рішення про стягнення з відповідача суми коштів у розмірі 75 750 грн. 00 коп., з урахуванням індексу інфляції у розмірі 5 605 грн. 50 коп. та з урахуванням 3 % річних у розмірі 828 грн. 06 коп., а також стягнути з відповідача судові витрати по справі. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що він 18 вересня 2007 року передав відповідачу 15 000 доларів США, що станом на той час складало в еквіваленті 75 750 грн. 00 коп., на підтвердження цього він отримав від відповідача розписку від 18.09.2007 року, відповідно до якої відповідач зобов'язувався повернути кошти до 15 жовтня 2007 року. У вказаний у розписці строк відповідач свої зобов'язання не виконав, та грошові кошти у розмірі 75 750 грн. 00 коп. в строк до 15 жовтня 2007 року не повернув. У теперішній час відповідач на телефонні дзвінки не відповідає та уникає зустрічі з позивачем, тому змушений звернутися з позовом про стягнення грошових коштів до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні, позовні вимоги не визнав, заперечував проти задоволення позову, вказавши що зазначену розписку написав повторно, взамін втраченої позивачем, за якою він борг повернув, але розписку про повернення коштів у позивача не взяв. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконувати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст.ст. 549-550 ЦК України пеня - неустойка від несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання, сплачується з урахування індексу інфляції за весь час прострочки, відповідно до ст. 625 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що 18 вересня 2007 року [PERSON] [PERSON] було передано 15 000 доларів США (що на той час складало в еквіваленті 75 750 грн. 00 коп.) у якості позики, що підтверджується власноручної розпискою [PERSON] від 18.09.2007 року, [PERSON] зобов'язався повернути гроші у строк до 15 жовтня 2007 року, але до теперішнього часу не повернув. З урахуванням індексу інфляції за весь час прострочки (5 605 грн. 50 коп.) та 3 % річних (828 грн. 06 коп.) загальна сума боргу складає 82 183 грн. 56 коп., яку й слід стягнути з відповідача. Заперечення відповідача щодо позову, суд не приймає до уваги, бо відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана надати докази на підтвердження своїх вимог або заперечень, а із ч. 1 ст. 11 ЦПК України вбачається, що суд розглядає справи на підставі доказів, наданих сторонами та іншими учасниками процесу., відповідачем не було надано докази, що підтверджують повернення ним [PERSON] грошової суми. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в сумі 822 грн. та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved