Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся до суду з позовною заявою про про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку. Позивач згідно з наказом № 1 від 13 січня 2007 року був прийнятий з 11 січня 2007 року на посаду охоронця товариства з обмеженою відповідальністю «Степ-С», що знаходиться по вул. Леніна № 132 в смт. Краснокутськ Харківської області і працював на вказаній посаді до 18 січня 2008 ркоу включно, після чого був звільнений за ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням. Після звільнення керівництвом ТОВ «Степ-С» йому було відмовлено в видачі трудової книжки і лише 11 лютого 2008 ркоу він отримав її замовленим листом, про що свідчить копія повідомлення. ТОВ «Степ-С» заборгувало позивачу заробітну плату, за відпрацьований ним період в розмірі 2114 грн 25 коп. Окрім того за 2007 рік ним не була використана тарифна відпустка, за яку йому повинні виплатити компенсацію в сумі 429 грн. 84 коп., а також сума середнього заробітку, який відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача за час затримки розрахунку склада 1059 грн. 50 коп. (529,75 грн. - середня заробітна плата х 2 місяці). Сума заборгованості склала 3603,59 грн. Позивач зазначає, що ні в день звільнення, ні пізніше і до цього дня він не отримав належних йому при звільненні коштів. На неодноразові його звернення до керівництва ТОВ «Степ-С» здійснити розрахунок, йому відмовляли. Позивач вважає дії відповідача незаконними, оскільки у відповідності до ст. 115 КЗпПУ, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, у відповідності з ч. 1 ст. 116 КЗпПУ виплата усіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації проводиться в день звільнення. Крім цього ст. 237-1 КЗпП України визначено і відшкодування моральної шкоди, де зазначається: „Відшкодування власником або уповноваженим органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя”. Позивач вважає, що для відшкодування моральної шкоди є всі підстави, так як уповноваженим органом підприємства порушені його законні права, які визначені КЗпП України, ст. 43 Конституції України та іншими нормативними актами. У зв'язку з тим, що позивачу окрім того не видавали трудову книжку, а відповідно він не зміг своєчасно влаштуватись на роботу, щоб були кошти на прожиття. Дані порушення призвели до того, що він не мав можливості вести звичайний і нормальний, як для людини спосіб життя, він вимушений був себе обмежувати в продуктах харчування і одязі, також вимушений був принижуватись - просячи кошти в борг на своє прожиття, оплату комунальних послуг, також він змушений звертатись до суду за захистом своїх прав, відстоювати правду та закон, що як він зазначає мало влив на його самопочуття. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просить їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову в частині стягнення не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та компенсації за невикористану відпустку, але був проти задоволення суми стягнення моральної шкоди. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і письмові докази, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав. Згідно ст.115 Кодексу законів про працю України заробітна плата виплачується працівникам регулярно, але не рідше двох разів на місяць. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Відповідно до пояснень позивача, ТОВ «Степ-С» заборгувало йому заробітну плату за відпрацьований ним період в розмірі 2114 грн 25 коп., та компенсацію за невикористану ним в 2007 році тарифну відпустку в сумі 429 грн. 84 коп., даний факт заборгованості підтверджується також довідками, виданими ТОВ «Степ-С». Також згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно сума середнього заробітку, який відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача за час затримки розрахунку склала 1059 грн. 50 коп. (529,75 грн. - середня заробітна плата х 2 місяці). Загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню, складає 3603,59 грн. Щодо стягнення з відповідача моральної шкоди на користь позивача, суд в задоволенні цієї частини позовних вимог позивача відмовляє, оскільки вважає, що позивач не довів той факт, що своїми діями відповідач спричинив моральну шкоду. Статтею 11 ЦПК України передбачений обов'язок сторін довести ті обставини, на які сторона посилається в якості підстав позовних вимог та заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів. Відповідно до ст.81 ЦПК України витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи покладаються на другу сторону після розгляду справи судом. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони судові витрати. На підставі вищевказаного та

Outcome: partial