Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про захист порушеного трудового права та поновлення на роботі. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 9 січня 2008 року засновником ТОВ ВКП «Городок» [PERSON] видано та підписано два накази з різним змістом під одним і тим же номером 1-К від 9 січня 2008 року. В одному наказі значиться, що [PERSON] слід звільнити з посади директора ТОВ ВКП «Городок» по переводу на ТОВ ВКП «Моріс», ст. 36 п. 5 КЗпП України. В іншому наказі значиться, що [PERSON] слід звільнити з посади директора ТОВ ВКП «Городок» з 9 січня 2008 року за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України. Позивач вважає, що його звільнення здійснено з порушенням чинного законодавства, оскільки заяви на переведення він не давав, та не писав заяв про звільнення за власним бажанням чи переведення на іншу посаду. За час перебування на роботі на посаді директора товариства порушень трудової дисципліни не допускав, чітко виконував посадову інструкцію, до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався. Вважає, що місячний строк звернення до суду для захисту порушеного права ним не порушено, оскільки лише 24 березня 2008 року йому вручили копії наказів про звільнення, завірені печаткою, до цього часу засновники офіційних рішень не виносили, на звернення він відповідь не отримував. Доручення по роботі виконував, однак заробітна плата не нараховувалась. В судовому засіданні позивач [PERSON], пояснивши обставини, викладені в позовній заяві та додатках, позовні вимоги підтримав та просив суд винести рішення, яким поновити його на посаді директора ТОВ ВКП «Городок» з 9 січня 2008 року та стягнути середній заробіток з дня звільнення до дня поновлення на роботі. Представник відповідача [PERSON] в ході судового розгляду пояснив, що позивач його давній знайомий, якого прийняли на роботу протокольно. Як такого наказу про звільнення [PERSON] з 09.01 2008 року з посади директора ТОВ ВКП «Городок» по переводу на ТОВ ВКП «Моріс» не існує, так як його було звільнено згідно протоколу № 1 зборів засновників товариства з обмеженою відповідальністю ВКП «Городок». Наказ про звільнення за власним бажанням [PERSON] був написаний секретарем за його ж наказом. 21.04.2008 року [PERSON] було запропоновано посаду заступника директора по інженерно - технічній роботі згідно штатного розкладу з посадовим окладом 1242 грн., від якої він відмовився. Відповідач вважає, що вимоги позивача задоволенню не підлягають в зв'язку з тим, що ним пропущено місячний строк звернення до суду з часу звільнення, оскільки про наказ від 9 січня 2008 року про звільнення йому було відомо ще в січні, однак підписати він його відмовився, про що було складено відповідний акт. Представник відповідача Опушко О.В. суду пояснила, що звільнення позивача з посади директора ТОВ ВКП «Городок» було здійснено відповідно до протоколу зборів засновників товариства. Після звільнення позивач на роботу приходив, йому було запропоновано іншу посаду, однак він відмовився від її зайняття. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що являється виконавчим директором ТОВ ВКП «Городок», до виконання своїх обов'язків він приступив з 09.01.2008 року після звільнення [PERSON], засновниками товариства йому була вручена печатка. Про деталі звільнення позивача з посади йому нічого не відомо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що на час звільнення позивача вона працювала секретарем ТОВ ВКП «Городок». Звільнення [PERSON] з посади директора було здійснено з 09.01.2008 року відповідно до протоколу зборів засновників ТОВ ВКП «Городок». Що стосується причини звільнення за власним бажанням, то вона була зазначена нею в наказі про звільнення [PERSON] № 1-К від 09.01.2008 року на його ж вимогу. Даний наказ було вручено позивачу в кінці березня, а аналогічний наказ про звільнення по переводу на іншу посаду - на початку березня 2008 року. Судом оглянута трудова книжка на ім'я [PERSON], в якій зазначено, що його прийнято на посаду директора ТОВ ВКП «Городок» з 23.03.2004 року на підставі наказу № 7-К від 23.03.2004 року. Даних про звільнення [PERSON] з вказаної посади в трудовій книжці не міститься. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступник висновків. З 23.03.2004 року по 09.01.2008 року [PERSON] працював на посаді директора ТОВ ВКП «Городок». До висновку про те, що позивач працював на вказаній посаді саме до 09.01.2008 року суд прийшов, виходячи з того, що в матеріалах справи містяться дві копії наказів № 1-К від 09.01.2008 року про звільнення [PERSON], завірені в установленому порядку ТОВ ВКП «Городок». Факт існування таких наказів підтвердила і свідок [PERSON] Суд вважає, що звільнення позивача з займаної ним посади було здійснено відповідачем з порушенням норм трудового законодавства. Так, обидва накази про звільнення позивача датовані одним і тим же числом та мають один і той же номер, і обидва стосуються звільнення [PERSON] з займаної ним посади директора ТОВ ВКП «Городок», однак містять різні причини звільнення. В одному з наказів причиною звільнення є переведення на ТОВ ВКП «Моріс», в іншому - власне бажання позивача. Суд встановив, що жодна із вказаних причин не могла бути підставою для звільнення позивача, оскільки ним не було надано згоди на переведення його на інше підприємство, як того вимагає п.5 ст. 36 КЗпП України, також ним не писалася заява про звільнення за власним бажанням, що передбачено ст. 38 КЗпП України. Підтвердженням цього є також лист Територіальної державної інспекції праці у Вінницькій області (а.с.7), в якому зазначено, що в ході перевірки ТОВ ВКП «Городок» встановлено, що заява [PERSON] на звільнення на підприємстві відсутня. Доказів, які б спростовували вказані факти, відповідачем суду не надано. Як не надано ним і доказів того, що [PERSON] було належним чином вручено копію наказу про звільнення та пропущений строк звернення до суду за захистом свого права. Відповідно до ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. В судовому засіданні встановлено, що копії наказів про звільнення позивач отримав лише в березні 2008 року: з показань позивача - 24.03.2008 року, з показань свідка [PERSON] - один в кінці березня 2008 року, а інший - на початку березня 2008 року, трудова книжка йому була видана також лише в кінці березня 2008 року без відповідного запису про звільнення з роботи. Тому суд вважає, що позивач, звернувшись до суду для вирішення спору на початку квітня, не пропустив визначеного законодавством місячного строку, а посилання відповідача на те, що позивачу про наказ про звільнення було відомо ще в січні 2008 року, однак він відмовився його підписати, про що свідчить акт відмови від підпису від 09.01.2008 року, суд оцінює критично і вважає, що даний акт не є прямим доказом пропуску строку, оскільки не підтверджує факту вручення [PERSON] копії наказу про звільнення і взагалі міг бути складений працівниками ТОВ ВКП «Городок» пізніше. За таких обставин суд вважає, що вимога позивача про поновлення його на посаді директора ТОВ ВКП «Городок» обгрунтована та підлягає задоволенню. Також з ТОВ ВКП «Городок» слід стягнути на користь позивача середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 10.01.2008 року по 15.05.2008 року в розмірі 10840 гривень 43 копійки з урахуванням його заробітної плати відповідно до довідки № 9 від 15 травня 2008 року, наданої ТОВ ВКП «Городок». Суд також вважає за необхідне рішення суду в частині поновлення позивача на роботі допустити до негайного виконання. Виниклі правовідносини врегульовані ст.ст. 36, 38, 116, 117, 233, 235 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved