Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просять суд визнати право власності на нежитлову будівлю літ. „В-3”, що складається з приміщень: № 1, площею 97,3 кв. м; № 2, площею 98,0 кв. м; № 3, площею 7,7 кв. м, № 4, площею 3, 9 кв. м; №5, площею 99, 5 кв. м; № 6, площею 99,8 кв. м, розташовану за адресою: [ADDRESS], по &frac12; частині за кожним, вказуючи, що на підставі договору оренди землі від 16 січня 2006 року [PERSON] надано в оренду земельну ділянку за адресою: [ADDRESS]., загальною площею 0,1850 га для будівництва та подальшої експлуатації об'єктів. З моменту отримання в оренду зазначеної земельної ділянки вони - позивачі по справі - [PERSON] та [PERSON], дійшли згоди щодо створення спільного майна. В період 2007 -2008 років вони самовільно побудували нежитлову будівлю літ. „В-3”. 19 лютого 2008 року вони отримали в КП „Харківське міське бюро технічної інвентаризації” технічний паспорт. Згідно технічного висновку, виконаного ТОВ „Інститут „Укрпроектстройсервіс”, будівельні конструкції будівлі не мають дефектів та ушкоджень, які з б знижували їх несучу спроможність та перебувають в задовільному технічному стані. Позивачі вказують, що звертаються до суду, та просять визнати право власності на нежитлову будівлю за кожним по &frac12; частині, виходячи з положень ст. 357 ЦК України, якою визначено рівність часток у праві спільної часткової власності за домовленістю сторін. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]., яка діє на підставі довіреності ВКК № 716702 від 26.04.2008 2008 р., посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с.40-41), позов підтримала та просила задовольнити позовні вимоги. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити. Представник відповідача Харківської міської ради Бабич О.Є., який діє на підставі довіреності № 08-11/4154/2-07 від 10 грудня 2007 року (а.с.35) проти позову заперечував, при цьому пояснив, що при будівництві нежитлової будівлі позивачами не було дотримано порядку вирішення питань, пов'язаних із самочинним будівництвом в м. Харкові. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що згідно договору оренди землі від 16 січня 2006 року, укладеному між Харківською міською радою Харківської області та фізичною особою - підприємцем [PERSON]., орендодавець на підставі рішення ХL сесії Харківської міської ради IV скликання від 28 вересня 2005року № 170/05 „Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) та подальшої експлуатації об'єктів” надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільського господарського призначення - землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться в [ADDRESS]. Згідно п.2 цього договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,1850 га. Відповідно до п. 8 цього договору оренди землі, договір укладено строком: на період будівництва до 01 грудня 2007 року (але не пізніше прийняття об'єкту до експлуатації), на період експлуатації до 01 жовтня 2030 року (а.с. 3-8). Вказаний договір оренди землі зареєстровано у Харківській регіональній філії Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах” в Державному реєстрі земель від 16 січня 2006 року № 340667100008 (а.с. 5). Відповідно до технічного паспорту, виготовленого 19 лютого 2008 року КП „Харківське міське БТІ” (а.с.42-49), де власниками (користувачами) зазначено [PERSON], [PERSON], здійснена інвентаризація вказаної нежитлової будівлі, розташованої за адресою: [ADDRESS], а саме: нежитлова будівля літ. „В-3”, що складається з приміщень: підвалу № 1, площею 97,3 кв. м; 1-го поверху - приміщення № 2, площею 98,0 кв. м; № 3, площею 1,1 кв. м, № 4, площею 3, 9 кв. м; 2-го поверху - приміщення №5, площею 99, 5 кв. м; 3-го поверху - приміщення № 6, площею 99,8 кв. м, загальною площею 399,6 кв. м. Згідно повідомлення КП „Харківське міськБТІ” № 15 від 19.02.2008р., за адресою [ADDRESS], [PERSON], [PERSON] самовільно побудовано не житлову будівлю літ. „В-3” з підвалом (а.с. 29). Відповідно до Технічного висновку, виконаного ТОВ „Укрпроектстройсервіс”, за наслідками обстеження, проведеного в березні 2008 року, встановлено, що будівельні конструкції обстежуваної, самовільно побудованої, нежитлової триповерхової будівлі з підвалом літера „В-3” на момент обстеження не мають істотних дефектів та ушкоджень, які з б вказували на зниження їх несучої спроможності та знаходяться в задовільному технічному стані, можлива експлуатація. Будівельна готовність об'єкта - 100% (а.с. 12-28). Відповідно до ч.1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Згідно з п.1 ч.2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). У відповідності до ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотнім порушенням будівельних норм і правил. Відповідно до ч.3 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була відведена їй для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Таким чином, суд визнає право власності за позивачами на нежитлову будівлю, розташовану за адресою: [ADDRESS], а саме: нежитлова будівля літ. „В-3”, що складається з приміщень: підвалу № 1, площею 97,3 кв. м; 1-го поверху - приміщення № 2, площею 98,0 кв. м; № 3, площею 1,1 кв. м, № 4, площею 3, 9 кв. м; 2-го поверху - приміщення №5, площею 99, 5 кв. м; 3-го поверху - приміщення № 6, площею 99,8 кв. м, загальною площею 399,6 кв. м, по &frac12; частині за кожним. При подачі позову, позивачами було сплачено судовий збір у розмірі 1700 гр. (а.с. 30). Згідно з п. ”а” ч.1 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України про державне мито із змінами і доповненнями від 30 квітня 1993 року № 43-93, із позовних заяв і скарг, що подаються до суду, сплачується один відсоток ціни позову, але не менше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Виходячи зі змісту позовних вимог, суд залишає судові витрати за позивачами. Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved