Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ „Науково-виробнича агрофірма „Хлібороб” і просив суд скасувати наказ №16 від 20 червня 2007 року про звільнення його з роботи, виключити з трудової книжки запис про його звільнення на підставі п.7 ст.40 КЗпП України, поновити його на роботі на посаді головного ветеринарного лікаря ТОВ „Науково-виробнича агрофірма „Хлібороб”, стягнути невиплачену заробітну плату, кошти за час вимушеного прогулу і моральну шкоду в розмірі 3000 гривень. В судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнив і просив суд поновити його на роботі на посаді головного ветеринарного лікаря з 20 червня 2007 року, стягнути з відповідача на його користь невиплачену заробітну плату в розмірі 507 гривень 70 копійок, кошти за час вимушеного прогулу в розмірі 2588 гривень 37 копійок, матеріальну шкоду, пов'язану з наданням юридичної допомоги, в розмірі 1500 гривень і моральну шкоду в розмірі 3000 гривень. В позовній заяві і в судовому засіданні позивач та його представник стверджують, що 19 травня 2003 року позивач був призначений на посаду ветфельдшера СТОВ „Агрофірма Хлібороб”. 28 лютого 2007 року у зв'язку із реорганізацією підприємства позивач був звільнений з роботи за згодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. Проте весь березень 2007 року він продовжував виходити на роботу і виконувати свої службові обов'язки і лише 1 квітня 2007 року позивач був прийнятий на роботу на посаду головного ветеринарного лікаря ТОВ „Науково-виробнича агрофірма „Хлібороб”. 24 липня 2007 року, під час отримання заробітної плати за червень 2007 року, бухгалтер товариства повідомила позивача про те, що останній звільнений з роботи з 20 червня 2007 року, а тому йому недорахована заробітна плата за 10 днів. В той же день позивач звернувся до директора товариства з вимогою дати пояснення з приводу його звільнення, видати трудову книжку, копію наказу про звільнення і провести повний розрахунок, але ніяких пояснень з приводу звільнення від директора товариства, позивач не отримав. Копію наказу №16 від 20 червня 2007 року про звільнення позивача з роботи на підставі п.7 ст.40 КЗпП України останній отримав 20 листопада 2007 року, а трудову книжку отримав 27 листопада 2007 року лише після звернення в прокуратуру Деражнянського району. Також відповідачем не нарахована і не виплачена заробітна плата позивачу за березень 2007 року, хоча останній щодня виходив на роботу і виконував свої службові обов'язки. Не повністю виплачена заробітна плата за квітень, травень і червень 2007 року. Не нарахована і не виплачена заробітна плата і за липень 2007 року. Позивач вважає своє звільнення з роботи незаконним, оскільки він ніколи не з'являвся на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння. Крім того, позивач дізнався про те, що він звільнений з роботи лише в кінці липня 2007 року, а трудову книжку і наказ про звільнення отримав в кінці листопада 2007 року. Повний розрахунок не проведений з позивачем до цього часу. Тому він і просить суд скасувати наказ №16 від 20 червня 2007 року про його звільнення з роботи на підставі п.7 ст. 40 КЗпП України і поновити його на роботі на посаді головного ветеринарного лікаря ТОВ „Науково-виробнича агрофірма „Хлібороб” з 20 червня 2007 року, стягнути з відповідача кошти за час вимушеного прогулу в розмірі 2588 гривень 37 копійок, стягнути з відповідача 507 гривень 70 копійок невиплаченої заробітної плати, стягнути витрати, пов'язані з наданням юридичної допомоги, в розмірі 1500 гривень та 3000 гривень моральної шкоди, заподіяної відповідачем в зв'язку з порушенням його законних прав і інтересів, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків та вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Представник відповідача позову не визнав, вважає його необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню, в зв'язку з чим просить суд в його задоволенні відмовити. Крім того, представник відповідача вказав, що позивач 20 червня 2007 року з'явився на роботі в нетверезому стані. В той же день наказом генерального директора ТОВ НВА „Хлібороб” його було звільнено з роботи. Разом з цим представник відповідача визнав ту обставину, що позивач в березні 2007 року виходив на роботу і виконував свої службові обов'язки. Вислухавши доводи сторін, пояснення свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 19 травня 2003 року позивач призначений на посаду ветфельдшера СТОВ „Агрофірма Хлібороб”. 28 лютого 2007 року позивач звільнений з роботи за згодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. 1 квітня 2007 року позивач прийнятий на роботу на посаду головного ветеринарного лікаря ТОВ „Науково-виробнича агрофірма „Хлібороб”, що підтверджується копією трудової книжки позивача. 20 червня 2007 року [PERSON] звільнений з роботи на підставі п.7 ст. 40 КЗпП, про що генеральним директором ТОВ НВА „Хлібороб” виданий відповідний наказ №16 від 20 червня 2007 року. Згідно з актом від 20 червня 2007 року і доповідною на ім'я генерального директора ТОВ НВА „Хлібороб” Кулакова В.І. від 20 червня 2007 року позивач перебував на робочому місці у стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується різким запахом алкоголю від нього, хиткою ходою, збудженим станом та нерозбірливою мовою. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні показали, що вони працювали разом з позивачем в ТОВ НВА „Хлібороб”. [PERSON] ніколи не з'являвся на робочому місці в нетверезому стані, тверезим позивач був і 20 червня 2007 року в с. Розсохи Деражнянського району, в цей день він лікував телят. В товаристві позивач працював до 25 липня 2007 року поки не дізнався, що його звільнено з роботи. Із табелю обліку роботи та заробітної плати [PERSON] за липень 2007 року і табелю обліку використаного робочого часу та підрахунку заробітної плати за липень 2007 року вбачається, що позивач працював в ТОВ НВА „Хлібороб” до 25 липня 2007 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він працює директором ТОВ НВА „Хлібороб” і 20 червня 2007 року він і позивач приїхали в с. Розсохи Деражнянського району. В цей час останній перебував в стані алкогольного сп'яніння, в зв'язку з чим не міг виконувати свої обов'язки і сидів на траві. З цього приводу він склав відповідний акт, який крім нього підписали [PERSON] і [PERSON]. Вказаний акт складався у відсутності [PERSON] і був підписаний [PERSON] і [PERSON] з його слів. Копія наказу про звільнення з роботи [PERSON] останньому вручена не була, так як свідок не знав, що її потрібно видати позивачу. Свідок намагався лише прочитати згаданий наказ позивачу і хотів, щоб [PERSON] в наказі поставив свій підпис, на що останній відмовився. З цього приводу також був складений відповідний акт від 21 червня 2007 року, який крім [PERSON] підписали [PERSON]. і [PERSON], які не були очевидцями цієї події і в той час позивача не бачили. Свідки [PERSON] і [PERSON]. в судовому засіданні показали, що вони підписали акт від 21 червня 2007 року про те, що позивач був ознайомлений з наказом про звільнення з роботи, але від підпису в наказі та від отримання копії наказу відмовився. Вказаний акт їм приніс на підпис [PERSON], а вони особисто при цьому присутні не були і позивача не бачили. Свідок [PERSON]. також підписала акт від 20 червня 2007 року про те, що в цей день [PERSON] перебував на робочому місці в нетверезому стані. Вказаний акт вона підписала зі слів [PERSON], особисто п'яним позивача на робочому місці свідок не бачила. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що 20 червня 2007 року вона бачила позивача в с. Розсохи на відстані декількох метрів і, на її думку, позивач був п'яним, але відразу пішов на ферму лікувати телят. Вона підписала акт від 20 червня 2007 року, який їй приніс на підпис [PERSON]. Аналізуючи надані докази, суд вважає, що позов в частині поновлення на роботі підлягає задоволенню. Згідно зі ст.ст. 47, 40 ч.1 п.7 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння. Власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. Як вбачається з пояснень позивача, директора ТОВ НВА „Хлібороб” [PERSON] [PERSON] в день звільнення не була видана належно оформлена трудова книжка, не проведений розрахунок і не видана копія наказу про звільнення з роботи. Окрім того, позивач дізнався про своє звільнення лише в кінці липня 2007 року і продовжував працювати в товаристві до 25 липня 2007 року, що підтвердили в судовому засіданні і свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Твердження свідків [PERSON] і [PERSON] про те, що позивач з'явився на робочому місці 20 червня 2007 року в нетверезому стані суд оцінює критично, оскільки протокол освідування позивача на стан сп'яніння в медичному закладі відсутній, як і будь-які інші докази з цього приводу. Крім цього пояснення свідків [PERSON] і [PERSON] в цій частині спростовуються і показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які в цей день бачили позивача на роботі в тверезому стані. Що стосується позову в частині стягнення з відповідача 507 гривень 70 копійок невиплаченої заробітної плати і 2588 гривень 37 копійок за час вимушеного прогулу, то суд вважає за необхідне також задовольнити вказані вимоги позивача. Згідно зі ст. ст. 116, 235 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. У разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Так, суд приймає до уваги пояснення позивача і представника відповідача про те, що повний розрахунок з позивачем при звільненні проведений не був, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 507 гривень 70 копійок невиплаченої заробітної плати і 2588 гривень 37 копійок середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, то суд вважає, що позивачу була заподіяна моральна шкода в зв'язку з порушенням трудових прав в частині незаконного звільнення з роботи. Вказане порушення завдало позивачу значних моральних страждань, які виявилися в погіршенні матеріального становища, порушенні повсякденних стосунків, а тому,

Outcome: partial