Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] «про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини», в якій зазначає, що з 15.09.1990 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, який був оформлений відділом РАЦС Дніпровського району м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 1057. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]народження, яка проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні. Зазначає, що з 2007року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, з причин втрати почуття кохання та взаємоповаги між сторонами. У наступний час відповідач працює, але матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути з відповідача по справі на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини її заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною віку повноліття. Відповідач по справі позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечує проти стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини її заробітку на користь позивача по справі на утримання неповнолітньої дитини. Позивач по справі свої вимоги підтримав в повному обсязі, наполягає на стягненні аліментів з відповідача по справі в розмірі 1/4 частини її заробітку на його користь на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею віку повноліття. Враховуючи ті обставини, що відповідач визнав позов, а позивач підтримав позовні вимоги, суд зі згоди сторін приходить до висновку про можливість ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення по справі на підставі ч.4 ст.130 ЦПК України. На підтвердження своїх позовних вимог позивачем по справі були надані докази, які містяться в наступних письмових документах: копія медичної довідки, копія свідоцтва про одруження, копія свідоцтва про народження, копія паспорту. Суд з'ясувавши позиції сторін, з увагою на надані до суду письмові доказі, приймаючи до уваги, що будь-які відомості які б спростовували надані позивачем докази у суду відсутні та надані не були, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі на підставі ч.4 ст.174 ЦПК України, згідно якої, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до статті 180 СК України, батьки забов'язані утримувати дитину до досягнення нею віку повноліття. У відповідності до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Судом не було встановлено призначення інших стягнень аліментів з відповідача по справі за виконавчим листом, а також факту добровільного надання матеріальної допомоги своїй неповнолітній дитині. З увагою на вищевикладене, а саме на те, що у платника аліментів, тобто у відповідача по справі яка працює є можливість надавати матеріальну допомогу своїй неповнолітній дитині, матеріальне становище позивача, суд на підставі ст.180-182 СК України,

Outcome: approved