Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-22 00:00:00

Позивачка в заяві вказує, що з відповідачем по справі її донька проживає в фактичних шлюбних відносинах з 1997 року, з цього ж року він перейшов проживати до її будинку. Однак сімейні стосунки між відповідачем та донькою позивачки не склались, а протягом останніх років, після звільнення відповідача з місць позбавлення волі атмосфера в будинку стала нестерпна. Спочатку відповідач висловлював претензії до доньки, пізніше став влаштовувати скандали і бійки. Протягом 2006 року поведінка [PERSON] стала взагалі нестерпною, тому позивачка разом з донькою звертались до Калинівського РВ УМВС, [PERSON] притягували до адміністративної відповідальності. Однак відповідач своєї поведінки не змінив, його погрози та образи продовжуються, така поведінка негативно впливає на виховання неповнолітніх внуків позивачки: [PERSON],1993 року народження та [PERSON], 1998 року народження. На даний час відповідач відмовляється залишити належний позивачці на праві приватної власності будинок і знятися з реєстрації в Калинівському ВГІРФО. В зв'язку з такою поведінкою відповідача, порушення правил співжиття, роблять неможливим для інших проживання з ним в одному будинку, а заходи впливу виявились відносно нього безрезультатними, тому позивачка просить виселити його з її будинку без надання іншого житлового приміщення. В попередньому судовому засіданні представник позивачки, що діє по дорученню підтримала позовні вимоги. Відповідач позовні вимоги визнає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Так, з відповідачем по справі [PERSON] донька позивачки проживає в фактичних шлюбних відносинах з 1997 року, з цього ж року він перейшов проживати до її будинку. Однак сімейні стосунки між відповідачем та донькою позивачки не склались, а протягом останніх років, після звільнення відповідача з місць позбавлення волі атмосфера в будинку стала нестерпна. Спочатку відповідач висловлював претензії до доньки, пізніше став влаштовувати скандали і бійки. Протягом 2006 року поведінка [PERSON] стала взагалі нестерпною, тому позивачка разом з донькою звертались до Калинівського РВ УМВС, [PERSON] притягували до адміністративної відповідальності. Однак відповідач своєї поведінки не змінив, його погрози та образи продовжуються, така поведінка негативно впливає на виховання неповнолітніх внуків позивачки: [PERSON],1993 року народження та [PERSON], 1998 року народження. На даний час відповідач відмовляється залишити належний позивачці на праві приватної власності будинок і знятися з реєстрації в Калинівському ВГІРФО. В зв'язку з такою поведінкою відповідача, порушення ним правил співжиття, роблять неможливим для інших проживання з ним в одному будинку, заходи впливу виявились відносно нього безрезультатними. За вказаних обставин вважаю за необхідне виселити [PERSON] з житлового будинку [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення.

Outcome: approved