Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], про визнання права власності, мотивуючи тим, що між сторонами була укладена домовленість про продаж 3/8 частин будинковолодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS], належного відповідачу на праві приватної власності на підставі рішення Замостянського районного суду м.Вінниці від 18 січня 2008 р. На виконання домовленості 3 квітня 2007 року позивач оплатив вартість даної частини будинку, передавши відповідачеві 1900 доларів США, а відповідач, в свою чергу. зобов'язався укласти з позивачем договір купівлі-продажу та посвідчити його нотаріально. Однак, на той час щодо іншої частини будинковолодіння Замостянським райсудом м. Вінниці розглядався спір, у зв'язку з чим на весь будинок було накладено арешт, а інвентарна справа знаходилась у суді, відповідач замість укладання договору купівлі-продажу у передбаченій законом формі, видав на ім'я позивача нотаріально посвідчену довіреність на право розпорядження належною йому частиною будинку. На даний час договір купівлі-продажу у письмовій формі та посвідчений нотаріально між сторонами не укладено, а відповідач, посилаючись на різноманітні причини, ухиляється від його нотаріального посвідчення. Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Письмовим доказом вчинення правочину щодо купівлі-продажу частини будинковолодіння між сторонами, а також виконання договору зі сторони позивача, позивач вважає постанову оперуповноваженого УДСБЕЗ УМВС України у Вінницькій області, старшого лейтенанта міліції [PERSON] про відмову у порушенні кримінальної справи відносно [PERSON] за ст. 190 КК України від 7.04.2008 р., з якої вбачається встановлення фактів: наміру відповідача продати позивачу належну йому частину будинку та оплати ним цієї частини будинку. Враховуючи наведене позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив суд визнати дійсним договір купівлі-продажу 3/8 частин будинковолодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] між сторонами та визнати за позивачем право власності на вказану частину будинковолодіння. В судовому засіданні позивач підтримав позов повністю, пославшись на обставини викладені вище. Відповідач до судового засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив. Позивач не заперечив щодо заочного розгляду справи. Тому, суд, відповідно до ст. 226 ЦПК України розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд встановив: Відповідно до постанови оперуповноваженого УДСБЕЗ УМВС України у Вінницькій області, старшого лейтенанта міліції [PERSON] про відмову у порушенні кримінальної справи відносно [PERSON] за ст. 190 КК України від 7.04.2008 р. вбачається, що під час опитування [PERSON] він отримав від [PERSON] 1900 доларів США в якості оплати за 3/8 частин будинковолодіння розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). Відповідно од рішення Замостянського районного суду м.Вінниці від 18 січня 2007 року визнано за [PERSON] право власності на 3/8 частини будинковолодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6-7). Відповідно до довіреності від 11 квітня 2007 року [PERSON] уповноважує [PERSON] бути його представником в установах з приводу вирішення питань узаконення самочинно збудованого будівництва та реєстрації в органах БТІ належних йому 3/8 частин будинковолодіння розташованого за адресою: [ADDRESS], яка видана строком на 3 роки і дійсна до 11 квітня 2010 року (а.с. 8-9). Відповідно до ухвали Замостянського районного суду м.Вінниці від 7 листопада 2007 року провадження по справі за адміністративним позовом [PERSON] до Вінницького міського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції про визнання протиправним та скасування договору про проведення прилюдних торгів, про визнання протиправним та скасування акту про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна закрито (а.с. 12). Відповідно до договору-замовлення № [NUMBER] [PERSON] проводив замовлення реєстрації переходу права власності на 1 власника (а.с. 13). За таких обставин суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу 3/8 частин будинковолодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] між сторонами та визнання за позивачем права власності на вказану частину будинковолодіння, оскільки як встановлено в ході судового розгляду справи власником 3/8 частин будинковолодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] являється [PERSON] відповідно до рішення Замостянського районного суду м.Вінниці від 18 січня 2007 року. А тому, твердження позивача про те, що він є власником 3/8 частин будинковолодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] відповідно до довіреності від 11 квітня 2007 року до уваги прийматись судом не може, оскільки договір купівлі-продажу даної частини будинковолодіння не оформлено належним чином і позивач по даній довіреності лише представляє інтереси відповідача в установах з приводу вирішення питань узаконення самочинно збудованого будівництва та реєстрації в органах БТІ належних [PERSON] 3/8 частин будинковолодіння розташованого за адресою: [ADDRESS], яка видана строком на 3 роки і дійсна до 11 квітня 2010 року. В такому випадку відповідно до вимог ст. 220 ч. 2 ЦК України суд може визнати такий договір дійсним, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Як вбачається з матеріалів цивільної справи та пояснень позивача письмових доказів у підтвердження укладення договору купівлі-продажу 3/8 частини, будинковолодіння розташованого за адресою: [ADDRESS] позивачем не надано, а його посилання на постанову перуповноваженого УДСБЕЗ УМВС України у Вінницькій області, старшого лейтенанта міліції [PERSON] про відмову у порушенні кримінальної справи відносно [PERSON] за ст. 190 КК України від 7.04.2008 р., як на один із доказів укладення договору купівлі-продажу між сторонами, до уваги прийматися не може, оскільки як вбачається з даної постанови [PERSON] були надані лише пояснення з приводу даного договору і відповідно до ст. 61 ЦПК України така постанова оперуповноваженого про відмову в порушенні кримінальної справи не дає сторонам підстав для звільнення їх від доказування Крім того, відповідно од ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. А тому, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки позивачем не надано суду доказів про укладення договору купівлі-продажу частини будинковолодіння. Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ст.ст. 119, 220 ЦК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed