Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

Позивач ВАТ «Кіровоградобленерго» звернувся до суду із позовом про стягнення боргу відповідно до угоди про погашення боргу за спожиту, але не враховану електричну енергію. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між ним та відповідачем була укладена угода від 25 червня 2003 року за якою відповідач взяв на себе зобов'язання сплатити позивачу 907 грн. 34 коп. за спожиту але не враховану електричну енергію. Крім цього між ним та відповідачем [PERSON]була укладена угода про розстрочення зазначеного платежу протягом 138 днів тобто до 10 листопада 2003 року. Взяті зобов'язання відповідач не виконав чим порушив умови угоди. Просить стягнути суму заборгованості за договором із урахуванням 3% річних. Відповідач [PERSON]подав до суду зустрічний позов про визнання угоди про погашення боргу недійсною з тих підстав, що дана угода була укладена на підставі необ'єктивних первісних документів і під впливом обману та погрози з боку відповідача та внаслідок збігу тяжких обставин і на вкрай невигідних для нього умовах. Зазначає, що він змушений був підписати дану угоду під погрозою відповідача про категоричне і безспірне відключення його помешкання від електричної мережі та під впливом його необ'єктивних переконань щодо законності цих дій, що супроводжувалось пропозицією про бажання розстрочення боргу, з метою отримання від нього додаткового прибутку. В судовому засіданні позивач ВАТ «Кіровоградобленерго» свої позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги та на докази, що їх стверджують. Зустрічний позов не визнав, вважаючи його необґрунтованим. Відповідач [PERSON]позовні вимоги ВАТ «Кіровоградобленерго» не визнав, зазначивши, що ніяких порушень обліку електричної енергії ним допущено не було. Первісні документи на підставі яких була укладена та підписана ним угода є необ'єктивними. Дії ВАТ «Кірвоградобленерго» під час огляду його електричного лічильника були неправомірними. Свій зустрічний позов щодо визнання угоди недійсною підтримав у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 25 червня 2003 року між ВАТ «Кіровоградобленерго» та [PERSON] була укладена угода, за якою [PERSON]у зв'язку з встановленням ВАТ Кіровоградобленерго» факту порушення «Правил користування електричною енергією для населення» визнає свій борг за недораховану електричну енергію згідно акту в сумі 907 грн. 34 коп.(а.с.6). Відповідно до договору розстрочки заборгованості за спожиту електроенергію між сторонами був укладений графік погашення заборгованості з кінцевим терміном розрахунків 10 листопада 2003 року. (а.с.7). Із висновку, зазначеного в акті проведення експертизи приладу обліку електричної енергії № 322 від 22 травня 2003 року ( архівна справа № 2011 а.с.6) вбачається порушення пломби Держстандарту, доступ сторонніх осіб лічильника з метою його відключення. Із протоколу ( архівна справа № 2011 а.с. 13) встановлено, що при проведенні перевірки абонента [PERSON] виявлено на електролічильнику нитку державної пломби заправленою не за стандартом. Таким чином, суд вважає доведеним факт порушення [PERSON]«Правил користування електричною енергією для населення». Даний факт визнав [PERSON]підписавши угоду від 25.06.2003 року про погашення боргу за недораховану електричну енергію, що свідчить про виникнення між сторонами правовідносин зобов'язального характеру, які випливають із договору. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться. Із змісту ст 525 ЦК України випливає, що одностороння відмова від зобов'язання, або дострокова зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом. Враховуючи зазначені обставини суд приходить до висновку, що позовні вимоги ВАТ «Кіровоградобленерго» підлягають задоволенню в частині основного боргу. Вирішуючи питання щодо зустрічних позовних вимог [PERSON]про визнання договору про погашення боргу недійсним суд виходить з того, що згідно вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач за зустрічним позовом зазначає підставою своїх позовних вимог щодо визнання угоди про погашення боргу недійсною те, що дана угода була укладена на підставі необ'єктивних первісних документів і під впливом обману та погрози з боку відповідача та внаслідок збігу тяжких обставин і на вкрай невигідних для нього умовах. У підтвердження обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, ним не надано жодного доказу, а тому суд приходить до висновку, що зустрічний позов не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial