Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду, мотивуючи це тим, що внаслідок дорожньо - транспортної події яка сталася 03.06.2006 року з вини відповідача, був пошкоджений належний йому на праві приватної власності автомобіль “ДЕО СЕНС”, дерномер [NUMBER], а тому просить стягнути з нього в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 4045, 32 грн., а також 400 грн. витрат , пов'язаних з проведенням оцінки автомобіля, 135 грн. за надання юридичних послу та 51 грн. сплаченого держмита. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач позов не визнав, обґрунтовуючи це тим, що того дня дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія автомобіля “ДЕО СЕНС”, який всупереч вимогам ПДР України розпочав обгін з правої сторони в той час як він рухаючись прямо по належній (правій) полосі руху, впевнившись перед цим в безпеці дорожнього руху, включивши покажчик повороту праворуч, здійснював поворот праворуч для в'їзду на АЗС. Крім цього відповідач вважає завищеною суму оцінки матеріальної шкоди, нанесеної автомобілю “ДЕО СЕНС” внаслідок ДТП, так як у нього були пошкодженні лише ліве переднє крило, та мались сліди тертя на лівій фарі. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов слідуючих висновків. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 03.06.2006 року близько 11 год. 45 хв. на вул. Філатова в смт. Петрове, Кіровоградської області сталося зіткнення автомобіля ВАЗ 2109, д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля “ДЕО СЕНС”, д/н [NUMBER], який належить позивачеві, під керуванням [PERSON]. У результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль позивача. При цьому сума матеріального збитку згідно оцінки становить 4045, 32 грн. Відповідно до ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Оцінюючи зібрані по справі докази суд вважає, що дорожньо - транспортна пригода сталася з вини водія автомобіля ВАЗ 2109 [PERSON], який порушив вимоги п.2,3(б), п.9.4, п. 10.1 та п.10.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року і допустив зіткнення з автомобілем “ДЕО СЕНС” під керуванням [PERSON]., що спричинило пошкодження автомобілів. Як вбачається з матеріалів адміністративної справи № 1/1509 від 03.06.2006 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, щодо нього був складений протокол про адміністративне правопорушення - порушення п.1.2, 10.1 ПДР України, і постановою Петрівського районного суду, Кіровоградської області від 29 червня 2006 року підтверджено його вину у порушенні ПДР України, внаслідок чого 03.06.2006 року виникло ДТП та були пошкодженні автомобілі, за що останній притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.ст.122 ч.1, 124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17 гривень. Вказана постанова суду [PERSON] не оскаржувалась, на даний час не скасована та набрала законної сили. Крім того допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що того дня керував автомобілем “ДЕО СЕНС” згідно наданого права на управління, вказаного у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу. При виїзді з смт. Петрове на його полосі руху попереду їхав автомобіль ВАЗ 2109, який в районі АЗС включив покажчик лівого повороту і полоса по якій він рухався, була вільною. Він не змінював напрямок руху, рухаючись зі швидкістю 50-55 км/год, і коли до автомобіля ВАЗ 2109 залишилось близько 20 метрів водій вказаного автомобіля розпочав поворот праворуч (з лівої сторони руху) і він змушений був застосувати швидкісне гальмування, але оскільки на дорозі знаходився щебінь, автомобіль не зміг вчасно зупинитись. Під час ДТП автомобіль ВАЗ 2109 отримав пошкодження передніх правих дверей, а у автомобілі, на якому їхав свідок, були пошкодженні бампер, переднє ліве крило і фара. Свідок [PERSON] пояснив, що того дня він знаходився на ІЗС, яка розташована неподалік АЗС. Він не бачив, як автомобілі ВАЗ 2109 та ДЕО рухались по дорозі по ДТП, лише бачив, як ВАЗ 2109 повертав праворуч, а ДЕО намагався обігнати його з правої сторони і сталося зіткнення автомобілів на повороті на АЗС. Свідок [PERSON] вказав, що теж того дня знаходився на ІЗС. Як сталося ДТП він не бачив, а коли підійшов до автомобілів, то зрозумів, що автомобіль ВАЗ 2109 намагався повернути праворуч для в'їзду на АЗС, так як він передньою частиною стояв до в'їзду, а автомобіль ДЕО в'їхав в даний автомобіль, справа, так як на ВАЗ 2109 були пошкодження з правої сторони, а на ДЕО - з лівої сторони. Свідок [PERSON] пояснив, що працює інспектором ДАІ і складав схему ДТП, яка сталася 03.06.2006 року. На схемі зображено відрізок дороги, а саме, в'їзд на АЗС, де відбулася дорожньо -транспортна пригода та розташування автомобілів після її скоєння. Автомобілі їхали в одному напрямку, однак водій ВАЗ ближче до середини (слід гальмів автомобіля ДЕО знаходився частково на дорозі, частково на узбіччі), і здійснив з вказаного положення поворот направо. Винним у скоєнні ДТП є водій автомобіля ВАЗ 2109, оскільки він згідно з ПДР України повинен був зайняти праве крайнє положення на проїжджій частині, виключити покажчик повороту і повернути на право. На вказаній схемі ДТП дорожня розмітка відсутня. Свідок [PERSON] пояснив, що разом з сім'єю [PERSON]. їхали відпочивати. Він своїм автомобілем поїхав вперед, а потім повернувся, так як сталося ДТП, як сталася сама пригода свідок не бачив. На місці ДТП стояло два автомобілі: ВАЗ 2109 та “ДЕО СЕНС”. Ваз 2109 стояв по середині дороги, задньою частиною на лівій стороні, а передньою на правій. ДЕО стояв на обочині. Свідок [PERSON] пояснив, що був затриманий в якості понятого під час складання схеми ДТП, яка відбулася між автомобілями ВАЗ 2109 та “ДЕО СЕНС”. Пригода сталася на в'їзді в АЗС. Автомобіль ВАЗ 2109 стояв задньою частиною ближче до середини проїжджої частини дороги, передньою частиною на в'їзд в АЗС. Автомобіль ДЕО стояв зліва, від автомобіля ВАЗ 2109 на обочині. Висновок автотехнічної експертизи № 2408/18 від 19.02.2007 року містить два взаємовиключних варіанти, а саме: 1 варіант: при умові, що автомобіль ВАЗ рухався на значній відстані від правого краю проїжджої частини, яка дозволяла безпечно виконати водієм автомобіля ДЕО випередження з правого боку; 11 варіант: при умові, що автомобіль ВАЗ рухався на незначній відстані від правого краю проїжджої частини, яка не була для автомобіля ДЕО безпечною для випередження з правого боку. Як роз'яснив висновок експертизи молодший науковий співробітник КВ ОНДІСЕ Гордієнко Д.С., в дорожній обстановці, що передувала ДТП, могло існувати два варіанти руху автомобіля ВАЗ, а саме: - рух автомобіля ВАЗ зі зміщенням ліворуч від смуги руху автомобіля ДЕО (1 варіант); - рух автомобіля ВАЗ попереду автомобіля ДЕО на його смузі руху (11варіант) (п.4,а.с.122). З урахуванням матеріалів адміністративної справи, показань свідків: [PERSON]. - про рух автомобіля ВАЗ 2109 перед скоєнням ДТП, [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON] щодо розташування автомобілів ВАЗ 2109 та ДЕО після ДТП, роз'яснень експерта Гордієнко Д.С., суд вважає, що автомобіль ВАЗ 2109 рухався на значній відстані від правого краю проїжджої частини, яка дозволяла безпечно виконати водієм ДЕУ випередження з правого боку. При цьому суд не бере до уваги показання свідка [PERSON], так як він не бачив, як автомобілі рухались до скоєння ДТП (розташування на проїжджій частині), ні їх розташування на дорозі після вчинення пригоди. А тому згідно 1 варіанту висновків експертизи умовою, яка могла б забезпечити безпеку, можливість запобігання ДТП для автомобіля ВАЗ при повороті праворуч з лівої смуги є своєчасне виконання ним вимог п.2.3(б), п.9.4, п.10.1 та п.10ю4 ПДР України. В даній дорожній обстановці водію автомобіля ДЕУ при виявлені тієї обставини, що всупереч вимогам п.9.4, п.10.1 та п.10.4 ПДР України автомобіль ВАЗ розпочав здійснювати напрямок руху (повернення праворуч з лівої смуги руху), слід було відповідно до вимог п.1.10 ПДР України визначити дану ситуацію як небезпечну для подальшого руху, у зв'язку з чим його подальші дії регламентувались вимогами п.12.3 ПДР України. З проведених розрахунків можливо заключити про те, що в розглянутій ситуації водій автомобіля ДЕУ не мав у своєму розпорядженні технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем ВАЗ (а.с.88-92). Як роз'яснив експерт Гордієнко Д.С. (а.с.122-123) при розвитку обставин по 1 варіанту для забезпечення безпеки і можливості уникнення ДТП водію автомобіля ВАЗ необхідно було дотримуватись вимог п.2.3(б), п.9.4, п.10.1 та п.10.4 ПДР України, згідно з якими: п.2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріпленням вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі; п.9.4 Подавши сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менше як за 50-100м. у населених пунктах і за 150-200 м. поза ними, і припинити негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру. Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху. Подавання звукового сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів. Поняття “завчасно” припускає, що від початку подачі попереджувального сигналу до початку виконання маневру водій повинен рухатись без зміни смуги руху 50-100м у населених пунктах і 150-200 м поза ними; п.10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п.10.4 Перед поворотом праворуч, ліворуч або розворотом водій має зайняти відповідне крайнє положення на проїжджій частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, встановленому конфігурацією проїжджої частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїжджій частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїжджій частині - і попутним транспортним засобам. Як роз'яснюється у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України “Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди” № 6 від 27.03.92 р. із послідуючими змінами, розглядаючи позови про відшкодування шкоди суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Оцінюючи пояснення сторін, показання свідків, письмові докази в їх сукупності суд вважає встановленим, що матеріальна шкода, заподіяна позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, сталася з вини відповідача і між його винними діями - порушенням вимог п.2.3(б), п.9.4, п.10.1, п.10.4 ПДР України і шкодою є безпосередній причинний зв'язок. При цьому суд не приймає за основу твердження відповідача про те, що дана дорожньо - транспортна пригода сталася з вини автомобіля ДЕУ, так як останній в супереч вимогам ПДР України почав обгін з правої сторони в той час, коли він здійснював поворот праворуч. Дані твердження позивача спростовуються висновком судової автотехнічної експертизи, відповідно до якої могло існувати 2 варіанти руху автомобіля ВАЗ: - рух автомобіля ВАЗ зі зміщенням ліворуч від смуги руху автомобіля ДЕУ; - рух автомобіля ВАЗ попереду автомобіля ДЕУ по його смузі руху. Згідно пояснень допитаних судом свідків [PERSON] про рух автомобіля ВАЗ до скоєння ДТП, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], які вказали, що автомобіль ВАЗ знаходився задньою частиною (розташування колес) на проїзній частині (ближче до середини, посередині), а передньою частиною до в'їзду на АЗС, схеми ДТП в матеріалах адміністративної справи, виключається рух автомобіля ВАЗ попереду автомобіля ДЕУ по його смузі руху і відповідно 11 варіант висновків. Згідно зі ст. 1166 ЦК України шкода, заподіяна майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1192 ЦК України розгляд збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.57) позивач [PERSON] є власником автомобіля ДЕУ СЕНС, держномер [NUMBER]. Згідно звіту від 12.06.2006 року № 075 (а.с.7-18) вартість спричиненого матеріального збитку , завданого власнику автомобіля ДЕУ СЕНС, держномер [NUMBER], з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу замінних складових, в результаті його пошкодження при ДТП складає 4045,32 гривні. При цьому суд вважає, що твердження відповідача про завищену суму заподіяних збитків є безпідставними. Дійсно, автотоварознавче дослідження було складене на замовлення позивача. Однак згідно ст. 143 ЦПК України суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Проте під час судового засідання сторонами не заявлялось клопотання про проведення судової автотоварознавчої експертизи і визначити вартість понесеного матеріального збитку крім вказаного звіту суд не має можливості. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позов слід задовільнити повністю, стягнувши з відповідача на користь позивача 4045,32 гривень та судові витрати у справі в сумі 586 гривень. Вказані правовідносини регулюються ст.ст. 22,1166,1187,1192 ЦК України. На підставі ст.ст. 10,11,209,212,214-215,217 ЦПК України, -

Outcome: approved