Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-22 00:00:00

Позивачка звернулася у суд з даним позовом і просить ухвалити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим будинком [ADDRESS]. Свій позов позивачка мотивує тим, що вона є власником даного будинку на підставі свідоцтва про право власності . У вказаному будинку вона зареєструвала відповідача, який є їй внуком померлого сина, в якості члена сім”ї. Але відповідач у будинку не жив і не живе більше року з часу прописки, так як проживає з матір”ю у іншому районі. Оскільки відповідач не має ніяких прав до даного житла, ні як власник, ні як квартиронаймач, а тому добровільно обравши інше місце проживання відповідач втратив право користування належним їй будинком. Позивачка має намір продати належний їй будинок, але прописка у будинку відповідача перешкоджає їй цьому,а тому і пред”явлено до суду даний позов. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала в повному обсязі і просить суд ухвалити заочне рішення. Представник Групи громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Корсунь-Шевченківського РВ УМВС України в Черкаській області у судове засідання не з”явився, за підписом начальника райвідділу направлено лист з проханням слухати справу у відсутність представника вказаної служби. Заперечення відсутні. Суд, вислухавши представника позивачки, яка повністю підтримала даний позов, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення та ухвалює заочне рішення, про що винесено ухвалу. У судовому засіданні встановлено, до дійсно у листопаді 2006 р. позивачка прописала відповідача у належному їй на праві власності будинку, [ADDRESS], в якості члена сім”ї. Але відповідач фактично у даному будинку не проживає з часу прописки, так як добровільно обрав собі інше місце проживання, а саме: с. Рацеве Чигиринського району Черкаської області. У судовому засіданні встановлено, що відповідач не є власником вказаного будинку, чи його частини, договорів найму, піднайму, оренди будинку з ним не укладалося, тому позивачка вважає, що відповідач втратив право на проживання у даному будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім”ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім”ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла , або законом. У суді не добуто доказів, що сторони мали якусь домовленість щодо відсутності відповідача більше року у даному будинку. А відповідно до ст. 6 Закону України „ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні ” відповідач протягом 10 днів з часу вибуття повинен був виписатися із спірного будинку. Ст. 7 вказаного Закону передбачає, що однією із підстав для зняття реєстрації особи з місця проживання є рішення суду про позбавлення його права користування житловим приміщенням. Відповідач не надав суду жодних доказів поважності непроживання його у спірному будинку з часу прописки, тобто з листопада 2006 р., а тому суд визнає його відсутність у даному будинку без поважної причини більше 1 року. На підставі викладеного,суд приходить до висновку, що [PERSON] втратив право користування будинком позивачки ,що є її власністю, перешкоджає їй у повному володінні та розпорядженні даним будинком, так як позивачка не може продати даний будинок в зв”язку з пропискою відповідача, а тому позов задовольняється і суд визнає відповідача втратившим право на користування належним позивачці будинком [ADDRESS]. При задоволенні позову суд стягує з відповідача в користь позивачки понесені нею витрати по справі на оплату за інформаційно-технічне забезпечення по справі в сумі 7 грн. 50 коп. та стягує з відповідача в доход держави 8 грн. 50 коп. судового збору, від сплати якого позивачка була звільнена.

Outcome: approved