Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-29 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду 09 червня 2008 року з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 18 травня 2007 року [PERSON]. 18.05.2007 року отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Кредит був наданий у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов”язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв”язку з зазначеними порушеннями зобов”язань за кредитним договором, відповідач, станом на 11.05.2008 року має заборгованість - 3887,67 грн., яка складається з наступного: 2986,84 грн. - заборгованість за кредитом; 900,83 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. У зв'язку з викладеним представник позивача звернувся до суду і просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору, а також стягнути судові витрати. У судовому засіданні представник позивача - Пуліко Н.Ф., що діє на підставі довіреності №4761 від 23.09.2005 року, підтримала позовні вимоги в повному обсязі та прохала задовольнити. Відповідач в судове засідання жодного разу не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення про отримання ним судових повісток, причину неявки не повідомив, заперечень на позов не надав і заяв про слухання справи за його відсутності до суду не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 18 травня 2007 року [PERSON]. 18.05.2007 року отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Кредит був наданий у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з заяви позичальника (а.с.№4), Умов надання банківських послуг (а.с.№4-5) та Правил користування платіжною карткою (а.с.№6). У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов”язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо строк виконання зобов'язань визначено моментом пред'явлення вимог кредитор має право вимагати їх виконання у будь-який час. Відповідно до статті 611 Цивільного Кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо не встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив грошове зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних, якщо законом або договором не було встановлено інший розмір процентів. Таким чином, суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із матеріалів справи вбачається, що представником позивача при звернені до суду було понесено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у судах на суму в 30 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №80519В004S (а.с.№1) та судовий збір на суму 51 грн. 00 коп. - платіжне доручення №80519В004R (а.с.№1). У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на корить позивача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору при подачі позовної заяви до суду в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

Outcome: approved