Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-11 00:00:00

[PERSON] пред'явила в суд позов до [PERSON] про стягнення авансу в сумі 13 940,00 грн., обгрутовуючи свої позовні вимоги наступним. 29 травня 2007 року вона передала [PERSON] аванс в сумі 2 000,00 евро, що за курсом НБУ станом на 20.07.2007р. (6,97 грн. за 1,00 евро) складає 13940 грн., за належну чоловікові відповідача квартиру [ADDRESS], яку вона мала намір придбати. Факт отримання від неї грошей в сумі 2000,00 евро підтверджується власноруч складеною відповідачем письмовою розпискою від 29.05.2007 року. Проте в подальшому в неї відпала потреба у придбанні зазначеної вище квартири, у зв'язку з чим вона звернулася до відповідача з вимогою про повернення суми авансу, але відповідач відмовилася повернути гроші, у зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду за захистом свого права. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позов, підтвердила викладені вище обставини і наполягала на задоволені позову в повному обсязі. Направлена судом відповідачеві судова повістка за останньою відомою судові її адресою ([ADDRESS]) повернута судові з поміткою начальника дільниці № 3 КП „ЖСК „Фонтанський” про відмову адресата від одержання судової повістки, отже згідно ч.8 ст.76 ЦПК України вважається, що відповідач належним чином повідомлена про дату і місце розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або нерухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Відповідно до зазначеної норми матеріального права договір про завдаток є невід'ємною складовою майбутнього договору і повинен відповідати вимогам закону, що і сам договір. Відповідно до ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу житлового будинку ( квартири ) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно даної норми матеріального права обов'язковою умовою законності договору купівлі-продажу нерухомого майна є його нотаріальне посвідчення. Це означає, що договір про завдаток, в рахунок купівлі у майбутньому нерухомого майна, також підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню. Якщо ці вимоги закону не виконані, то наступають наслідки, передбачені ст.570 ЦК України, стосовно того, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів не є завдатком, а вважається авансом. Крім того, відповідно до ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, отже згідно з даною нормою матеріального права аванс не входить до переліку договорів, яким забезпечуються зобов'язання. Судом установлено, що, маючи намір придбати квартиру [ADDRESS], яка належала на праві власності чоловікові відповідача [PERSON], позивач [PERSON] 29 травня 2007 року передала [PERSON] аванс в сумі 2 000,00 евро за вказану квартиру. На підтвердження факту отримання від позивача авансу в сумі 2 000,00 евро за вказану вище квартиру відповідачем була власноруч складена письмова розписка від 29 травня 2007 року і передана позивачу. Наданий представником позивача суду оригінал цієї розписки відповідача приєднаний до матеріалів даної справи. Проте в подальшому у позивача відпала потреба у придбанні квартири [ADDRESS], у зв'язку з чим вона звернулася до [PERSON] з вимогою про повернення отриманої від неї суми авансу, але відповідач відмовилася повернути гроші. Суд погоджується з доводами представника позивача щодо того, що договір авансу лише посвідчує факт передання грошей, і аванс підлягає обов'язковому поверненню у всіх випадках невиконання сторонами майбутнього договору незалежно від вини сторін. Таким чином, правові наслідки, передбачені ст.571 ЦК України, не можуть бути застосовані до правовідносин між сторонами за укладеним між ними договором авансу від 29.05.2007 року. Згідно встановленому НБУ станом на 20.07.2007 року курсу гривні до іноземних валют (6,97 грн. за 1 еквро), 2 000,00 евро в еквіваленті складають 13 940,00 грн. Виходячи з викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення на її користь з відповідача авансу в сумі 13 940,00 грн. є доведеними. Задовольняючи позов [PERSON], суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати в сумі 81,00 грн., пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 51,00 грн. і оплатою витрат на ІТЗ судового розгляду справи в сумі 30,00 грн. Також суд стягує з відповідача на користь держави суму недоплаченого позивачем судового збору у розмірі 88,40 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved