Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом в якому просить виселити відповідачів із займаного ними житла в с. Миколаївка, Корсунь - Шевченківського району, Черкаської області, яке належить позивачу на праві власності, без надання їм іншого жилого приміщення. Свій позов позивач мотивує тим, що він є власником житлового будинку який знаходиться в с. Миколаївка, Корсунь - Шевченківського району, Черкаської області. У травні 2004 року він і відповідачі уклали усний договір найму вказаного будинку на безстроковий строк. В червні 2007 року позивач запропонував відповідачам виселитися з його будинку. Виселитися з будинку відповідачі в добровільному порядку відмовилися, тому позивач і звернувся у суд з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю, та надав суду пояснення аналогічні до змісту позовної заяви та додатково пояснив, що чи письмових чи усних угод про продаж будинку він з відповідачами не укладав, а лише дозволив їм проживати у ньому та користуватися земельною ділянкою. На даний час у нього виникла необхідність у користуванні будинком по причині конфлікту з його батьками в домоволодіння яких він проживає з своєю дружиною та двома дітьми. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав повністю, та пояснив, що він та позивач домовилися про купівлю даного будинку усно за 3000 грн.. Вказані кошти вони йому передали. Будь-яких письмових договорів щодо купівлі - продажу будинку вони не укладали, ніяких розписок з приводу отримання коштів позивач йому не давав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала повністю, та пояснила, що домовленості про найм будинку між ними та позивачем не було. Вказаний будинок було придбано, але письмово договір купівлі - продажу будинку ніхто не укладав, будь-які письмові документи щодо придбання вказаного будинку вона надати суду не може. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала повністю, та дала поясненя аналогічні до пояснення відповідача [PERSON]. Суд, вислухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи, та перевіривши їх наявними у справі доказами, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до повного задоволення з таких підстав. У суді з достовірністю встановлено, що [PERSON] являється власником будинку, який знаходиться в с. Миколаївка, Корсунь - Шевченківського району, Черкаської області. Вказаний будинок належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі - продажу серії НБ 0779914, укладеного 04.10.1997 року. Вказаний договір посвідчено державним нотаріусом Корсунь - Шевченківської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі № 2-2833. Крім того земельна ділянка розміром 0,5964 га., на якій побудований вказаний будинок, належить позивачу на підставі державного акта на право приватної власності на землю. Своїм будинком та земельною ділянкою позивач на власний розсуд користуватися та розпоряджатися не може, так як відповідачі в добровільному порядку не бажають виселитися із вказаного домоволодіння. На його неодноразові вимоги виселитися з житлового будинку відповідачі не реагують, у його власне домоволодіння його не пускають. Відповідно до ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до ч. 3 ст. 47 Конституції України, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України житлові права громадян, охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян. Відповідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати і т.д.. Відповідно до ч. 4 ст. 373 ЦК України, власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до статті 657 ЦК України договорів купівлі - продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Розглядаючи позов в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів та при відсутності зустрічних вимог відповідачів, суд оцінюючи всі зібрані та досліджені в судовому засіданні докази по справі в їх сукупності, приходить до висновку, що право позивача, щодо володіння, користування та розпорядження своїм майном, а саме будинком і земельною ділянкою порушено відповідачами, а тому воно підлягає до захисту шляхом задоволення позову. А оскільки відповідачі в добровільному порядку не бажають поновити позивачу порушене ними право володіння, користування, розпорядження будинком, який розташований на земельній ділянці в с. Миколаївка, Корсунь - Шевченківського району, Черкаської області, і належить йому на праві приватної власності, якого відповідачі зайняли незаконно та володіють без відповідної правової підстави, з метою захисту права власності та користування законного власника, а саме позивача по справі [PERSON] на вище вказаний будинок і земельну ділянку, на підставі ст. 386 ЦК України необхідно поновити порушені права власника домоволодіння шляхом виселення відповідачів із вказаного житла без надання їм іншого житлового приміщення. Так як позов задовольняється, то суд стягує з відповідачів в солідарному порядку документально підтверджені судові витрати по справі понесені позивачем, а саме 7 грн. 50 коп. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду судової справи, сплачених при подачі позовної заяви до суду. Крім того суд стягує суд стягує з відповідачів в солідарному порядку судовий збір в сумі 51 грн. в доход держави.

Outcome: approved