overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-15 00:00:00

У березні 2008 року Нововоронцовська районна державна адміністрація Херсонської області в інтересах неповнолітнього [PERSON], [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] - про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В позовній заяві зазначили , що [PERSON] має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження. Рішенням Нововоронцовського районного суду від 29.11.2007 року №2-282 відповідача позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON]. Матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього [PERSON] відповідач не надає. Інших дітей у відповідача немає, стягнень за виконавчими документами не проводиться. Над неповнолітнім [PERSON] рішенням виконкому Любимівської сільської ради Нововоронцовського району №45 від 26.12.2007 року призначено опікуна - [PERSON]. Позивач просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але щомісячно не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві, наполягала на задоволенні позову, пояснила, що відповідач в судове засідання з'являтися не бажає, про розгляд справи в суді йому відомо. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, представника служби у справах неповнолітніх Нововоронцовської районної державної адміністрації Бриж О.Л., представника органу опіки і піклування Любимівської сільської ради , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 166 ч.2 Сімейного кодексу України - Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, [PERSON] має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження. Рішенням Нововоронцовського районного суду від 29.11.2007 року №2-282 відповідача позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON]. Матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього [PERSON] відповідач не надає. Інших дітей у відповідача немає, стягнень за виконавчими документами не проводиться. Над неповнолітнім [PERSON] рішенням виконкому Любимівської сільської ради Нововоронцовського району №45 від 26.12.2007 року призначено опікуна - [PERSON], дитина проживає з опікуном. 2 У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] в дохід держави судовий збір в сумі 51 грн. ( п'ятдесят одну) та відповідно до п.4) ч.3 ст. 81 ЦПК України стягує з відповідача витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 7 грн.50 коп.( сім грн.50 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-15 00:00:00

22 квітня 2008 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що вони з відповідачкою 26 серпня 1993 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину - син [PERSON],[INFO]. Сімейні відносини між ними припинені з січня 2008 року, по причині різних поглядів на життя. Вважає, що родина розпалась остаточно, тому шлюб необхідно розірвати юридично. На примирення позивач не згоден. Спору про розділ майна та про місце проживання дитини між ними не виникає. Просить суд розірвати шлюб, та покласти на нього пов'язані з цим витрати. У судовому засіданні позивач підтримав заявлені ним вимоги та дав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідачка позовні вимоги визнала повністю, заперечень не має. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 серпня 1993 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу, яке видано Міським відділом ЗАГС Донецької області 26 серпня 1993 року, актовий запис №1690. Шлюб перший. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданим Орджонікідзевським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Маріуполя Донецької області актовий запис №225, [PERSON] народився [INFO], в графі „батьки” зазначені: батько - [PERSON] та мати - [PERSON]. У відповідності до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Таким чином, визнання відповідачкою пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Витрати по розірванню шлюбу, з урахування матеріального становища сторін, суд покладає на позивача. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-15 00:00:00

22 квітня 2008 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що вони з відповідачкою 26 травня 2000 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину - донька [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини між ними припинені з 13 грудня 2007 року, по причині різних поглядів на життя. Вважає, що родина розпалась остаточно, тому шлюб необхідно розірвати юридично. На примирення позивач не згоден. Спору про розділ майна та про місце проживання дитини між ними не виникає. Просить суд розірвати шлюб, та покласти на нього пов'язані з цим витрати. У судовому засіданні позивач підтримав заявлені ним вимоги та дав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідачка позовні вимоги визнала повністю, заперечень не має. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 травня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу, яке видано Орджонікідзевським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Маріуполя Донецької області 26 травня 2000 року, актовий запис №124. Шлюб другий. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області, актовий запис №575, [PERSON] народилась [INFO], в графі „батьки” зазначені: батько -[PERSON] та мати - [PERSON]. У відповідності до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Таким чином, визнання відповідачкою пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Витрати по розірванню шлюбу, з урахування матеріального становища сторін, суд покладає на позивача. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-15 00:00:00

13 травня 2008 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалась на те, що з відповідачем 19 грудня 2003 року зареєструвала шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З відповідачем склались важкі відношення. Розлад сімейного життя стався через суперечки та нерозуміння один одного. Зараз проживають разом, однак фактично шлюбні відносини припинені з січня 2008 року. Вважає, що шлюб розпався остаточно, на примирення не згодна. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги у повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, на розірвання шлюбу згоден. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити на попередньому судовому засіданні. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 грудня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області 18 березня 2004 року, актовий запис № 466. Шлюб другий. Згідно із ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із членів подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Таким чином, визнання відповідачем позову про розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Витрати по розірванню шлюбу, з урахуванням матеріального становища сторін, суд покладає на позивачку. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-15 00:00:00

15 травня 2008 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що з відповідачкою 31 жовтня 1998 року зареєстрував шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [INFO]. З відповідачкою склались важкі відношення. Розлад сімейного життя стався через нерозуміння один одного. Зараз проживають окремо, фактично шлюбні відносини припинені сім років потому. Вважає, що шлюб розпався остаточно, на примирення не згоден. Суперечки про місце проживання дитини не мають. У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги у повному обсязі. Відповідачка позовні вимоги визнала повністю, на розірвання шлюбу згодна. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити на попередньому судовому засіданні. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31 жовтня 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданим Маріупольським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецької області 31 жовтня 1998 року, актовий запис № 1014. Згідно із свідоцтва про народження [NUMBER], виданим Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану міста Маріуполя Донецької області 2 липня 1999 року, актовий запис № 376, [PERSON] народився [INFO], батьком якого у свідоцтві зазначено відповідача. Шлюб перший. Згідно із ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із членів подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Таким чином, визнання відповідачем позову про розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Витрати по розірванню шлюбу, з урахуванням матеріального становища сторін, суд покладає на позивача. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і в його обґрунтуванні вказав, що його батько -[PERSON] знаходився з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 25.08.1988 року, зареєстрованому у відділі РАГС м. Березовський, Кемеровській області, Росія, актовий запис № 304. Через деякий час вони припинили шлюбні відносини, але офіційно шлюб не було розірвано. В 1998 році [PERSON] вдруге зареєстрував шлюб з [PERSON]. [INFO] батько позивача помер. Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру, [ADDRESS], в якій в дійсний час мешкає відповідач [PERSON]. Вищевказана квартира належала [PERSON] на праві приватної власності і на момент смерті він був зареєстрований в квартирі один. Всі документи на квартиру знаходяться у відповідача, в добровільному порядку [PERSON]. відмовляється покинути квартиру, тому позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. У попередньому судовому засіданні позивач змінив свої позовні вимоги, відмовляється від позовних вимог в частині визнання шлюбу недійсним, в частині виселення відповідача з житлового приміщення позов підтримав. Відповідач у попередньому судовому засіданні визнала позовні вимоги в частині виселення її із квартири розташованої [ADDRESS]. Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, законні і підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Так судом було встановлено, що батько позивача -[PERSON] знаходився з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 25.08.1988 року, що підтверджується довідкою про укладення шлюбу від 13.02.2008 року № 176. Через деякий час вони припинили шлюбні відносини, але офіційно шлюб не було розірвано. В 1998 році [PERSON] вдруге зареєстрував шлюб з [PERSON]. [INFO] згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] батько позивача [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру, [ADDRESS], в якій в дійсний час мешкає відповідач [PERSON]. Вищевказана квартира належала [PERSON] на праві приватної власності і на момент смерті він був зареєстрований в квартирі один. Всі документи на квартиру знаходяться у відповідача, в добровільному порядку [PERSON]. відмовляється покинути квартиру. Згідно ч. 4 ст.45 СК України особа яка поселилась у житловому приміщенні іншої особи у зв'язку із реєстрацією з нею недійсного шлюбу, не отримує право на проживання у житловому приміщенні та може бути виселено. У зв'язку з цим суд вважає за необхідне виселити відповідача із житлового приміщення. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 81 ЦПК України витрати з інформаційно - технічного забезпечення розгляду справи стягуються з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-15 00:00:00

16.04.2008 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення юридичного факту те, що вона [PERSON], що народилась [INFO] року в м. Первомайськ Миколаївської області та [PERSON], що народилась [INFO] року в м. Первомайськ Миколаївської області являються однією особою. Заявник в судовому засіданні підтримала заяву та просила її задовольнити пояснивши, що її дівоче прізвище [PERSON], в 1981 році разом з батьками вона переїхала в м. Нижнєвартовськ, Росія, де в тому ж році вийшла заміж за [PERSON] і після реєстрації їй було присвоєно прізвище [PERSON] і видано відповідний паспорт громадянина Росії. Зараз вона переїхала на постійне проживання на Україну, але загубилось свідоцтво про реєстрацію шлюбу і на її неодноразові звернення дублікат свідоцтва , або довідку їй не присилають., в зв»язку з чим необхідно встановити їй вказаний юридичний факт. Представник ВГІРФО Первомайського МВ УМВС проти задоволення заяви не заперечував. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так як пояснення заявниці підтверджені ксерокопіями свідоцтва про народження та паспорту на ім.»я [PERSON] та О[PERSON], відповідно, а також свідки [PERSON] та [PERSON] (мама та сестра заявниці), а також [PERSON] та [PERSON] підтвердили заяву , то суд знаходить її підлягаючою задоволенню в силу ст.ст. 256, 257 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-15 00:00:00

5 травня 2008 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи свою заяву тим, що у свідоцтві про народження її доньки [PERSON](дівоче прізвище [PERSON]) в графі «мати» її прізвище зазначене як [PERSON]. Заявниця має право на пенсію за віком, до загального стажу на яку включається і час догляду за дитиною, але фактично реалізувати його позбавлена можливості у зв'язку із помилкою, допущеною при написанні її прізвища в свідоцтві про народження доньки. А тому вона звернулась до суду із заявою про встановлення юридичного факту того, що [PERSON] є її рідною донькою. В судовому засіданні заявниця уточнила заявлені вимоги, просила встановити факт того, що [PERSON]і [PERSON], є однією і тією ж особою. Представник заінтересованої особи - управління пенсійного фонду України в Білопільському районі Костюченко Н. Л. із заявленими вимогами погодилась. Суд, заслухавши заявницю, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що батьками [PERSON](дівоче прізвище [PERSON]) були [PERSON] і [PERSON] (а. с. 5). Поряд з цим також встановлено, що 4 листопада 1972 року виконавчим комітетом Уляновської селищної ради Білопільського району було зареєстровано шлюб між [PERSON] і [PERSON]. При укладенні шлюбу їм присвоєне спільне прізвище [PERSON] (а. с. 4). У свідоцтві про укладення 15 листопада 1988 року шлюбу із [PERSON]. прізвище заявниці зазначене як [PERSON]. А після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище чоловіка (а. с. 6). Вказане свідчить про те, що при написанні прізвища заявниці у свідоцтві про народження доньки була допущена помилка. Заявниця має право на пенсію за віком, до загального стажу на яку включається і час догляду за дитиною, але фактично реалізувати його позбавлена можливості у зв'язку із помилкою, допущеною при написанні її прізвища в свідоцтві про народження доньки. Тому суд вважає за необхідне встановити юридичний факт того, що [PERSON]і [PERSON] є однією і тією ж особою. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-15 00:00:00

12 березня 2008 року ВАТ “Харківгаз” в особі Зміївської філії звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожитий природний газ станом на 01.02.2008 року в розмірі 1806 грн. 29 коп. В обґрунтування позовних вимог вказав, що [PERSON], який проживає [ADDRESS], мав заборгованість за спожитий природний газ станом на 1 лютого 2008 року в розмірі 1806 грн. 29 коп. Просив стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості за спожитий природний газ, судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. Представник позивача Безцінний Р.А. в судовому засіданні позовну заяву підтримав, просив розглянути справу за відсутністю відповідача та задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] неодноразово в судове засідання не з'являвся, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позовної заяви не надав. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Відповідач [PERSON]. який проживає в будинку [ADDRESS], згідно договору про надання послуг з газопостачання від 17.11.2007 року є споживачем природного газу. (а. с. 5). За розрахунком, наданим позивачем станом, на 1 лютого 2008 року відповідач мав заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 1806 грн. 29 коп. (а. с. 4). Відповідач [PERSON] не виконав зобов'язання по своєчасній оплаті спожитого природного газу, тому позовна заява про стягнення з нього заборгованості є обґрунтованою і підлягає задоволенню. У відповідністю до ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача 51 грн. витрат по сплаті судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Лісничанської сільської ради про продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] та після смерті батька, [PERSON], померлого [INFO] відкрилась спадщина на належне їм майно. Вона являється спадкоємцем першої черги після смерті батьків, претендує на спадщину, але в нотаріальну контору в шестимісячний термін з заявою про прийняття спадщини не зверталась, оскільки не знала порядку звернення. Просить визначити додатковий строк для подання нею до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті батьків. Представник Лісничанської сільської ради сільський голова О.Світайло позов визнав, про що надав відповідну заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] являється спадкоємцем після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] та після смерті батька, [PERSON], померлого [INFO], фактично спадщину прийняла, але по поважній причині не звернулась у встановлений законодавством строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Згідно ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом у якому просить збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO] народження до &frac14; частини доходу боржника, мотивуючи тим, що відповідач закінчив виплату аліментів на дитину від першого шлюбу у зв'язку із її повноліттям, а оскільки в наступний час значно підвищились ціни, син виріс і потребує більше витрат на харчування, одяг та лікування, вона не може самостійно повноцінно утримувати дитину. Сторони в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутністю. Позивачка на позові наполягає. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] народження, батьком якої в свідоцтві про народження записаний відповідач. Дитина проживає з позивачкою. Рішенням Артемівського районного суду м. Луганська від 15.03.1993 р. з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] народження в розмірі 1/6 частини із усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В даний час позивачка звернулася до суду із заявою по збільшення розміру аліментів на сина, у зв'язку з тим, що відповідач закінчив виплату аліментів на дитину від першого шлюбу у зв'язку із її повноліттям, а оскільки в наступний час значно підвищились ціни, син виріс і потребує більше витрат на харчування, одяг та лікування, вона не може самостійно повноцінно утримувати дитину. Між сторонами склалися шлюбно-сімейні відносини. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути змінено за рішенням суду у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню в повному обсязі. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 51 гривня та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 7.50 грн.. На підставі викладеного ст.192, 180 СК України, ст.ст.10,11,60, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд -

Outcome: approved