Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-02 00:00:00

Як зазначають в своїй позовній заяві [PERSON]. та [PERSON] їм на праві спільної часткової власності належить будинок , який розташовано в [ADDRESS]. На даний час вони вирішили приватизувати земельну ділянку, але відповідачка по справі відмовилася погоджувати спільну межу, внаслідок чого вони не можуть приватизувати ділянку. На підставі наведеного позивачі і просять суд зобов'язати Прилуцький міськвиконком дати ним дозвіл на приватизацію земельної ділянки, без погодження меж із суміжним землекористувачем, [PERSON]., відповідачем по справі. В своїй зустрічній позовній заяві [PERSON]. згідно договору купівлі-продажу від 28 січня 1992 року вона є власником будинку [ADDRESS]. Після ознайомлення з документами на домоволодіння попередніх власників вона виявила, що плани земельної ділянки за 1954 рік та 1992 рік різні, в зв'язку з чим вона звернулася до Прилуцького міськвиконкому з питання врегулювання земельних відносин. Рішенням міськвиконкому від 27 лютого 1992 року за її будинком було закріплено земельну ділянку площею 1195 кв.м.. В 2007 році вона вирішила приватизувати належну їй земельну ділянку в тих розмірах, що є, і 17 квітня 2007 року їй було видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1000 кв.м., але фактичні розміри її ділянки не відповідають даному акту. Вважаючи, що саме сусід [PERSON] безпідставно збільшив розмір своєї земельної ділянки за рахунок належної їй земельної ділянки [PERSON]. і просить суд відновити розміри належної їй земельної ділянки в розмірах і конфігурації відповідно до плану 1954 року. В судовому засіданні кожна з сторін підтримала заявлені ними вимоги, не визнавши вимог іншої сторони. Представник Прилуцького міськвиконкому в вирішенні спору поклався на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що первинний позов [PERSON]. та [PERSON] підлягає задоволенню, а зустрічна позовна заява [PERSON]. задоволенню не підлягає з таких підстав: Відповідно до ст. 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов'язані дотримуватися правил добросусідства, а ч. 3 ст. 103 ЗК України під змістом добросусідства вбачає зобов'язання власників та землекористувачів земельних ділянок співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них. Оскільки відмова [PERSON]. на погодження меж суміжних земельних ділянок порушує право [PERSON]. та [PERSON] на приватизацію належної їм земельної ділянки, то суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги останніх і зобов'язати Прилуцький міськвиконком надати їм дозвіл на приватизацію земельної ділянки без погодження меж із сумісним власником, [PERSON].. Що стосується вимог [PERSON]. про відновлення розмірів належної їй земельної ділянки в розмірах і конфігурації відповідно до плану 1954 року, то дані вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав: Відповідно до висновку експерта № 17-ц від 23 квітня 2008 року земельна ділянка по [ADDRESS] по факту не відповідає розмірам та конфігурації, що зазначені в державному акті на право приватної власності на землю і даний акт, на думку експертів, підлягає переоформленню ( а.с. 103 ). Проте, переоформлення державного акту можливо лише шляхом визнання недійсним старого акту і оформленням нового державного акту. Проте [PERSON]. питання скасування державного акту на право приватної власності на земельну ділянку ЯГ № 859357, виданого на її ім'я 17 квітня 2007 року перед судом не ставилося, а суд не вправі вийти за межи заявлених вимог. Також суд враховує, що згідно висновку експерта ширину земельної ділянки [PERSON]., в межах плану 1954 року, можливо відновити лише частково ( замість 15,4 м. можливо отримати лише 14, 77 м. ), але це знову тягне за собою внесення змін до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, проте, як вже було зазначено вище, внесення змін в чинний державний акт неможливо, а питання про визнання державного акту недійсним перед судом не ставилося.

Outcome: approved