Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-16 00:00:00

Позивач ВАТ „Страхове товариство „Гарантія” звернувся з вищевказаним позовом до відповідача [PERSON], посилаючись на те, що 4 серпня 2006 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля, який належить [PERSON] з яким було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу та автомобіля під керуванням [PERSON] Під час дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. В якості страхового відшкодування на відновлювальний ремонт автомобіля, який належить [PERSON], позивачем було сплачено 4053 грн. 55 коп. Зазначив, що винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди є водій [PERSON], що підтверджується відповідною довідкою УДАЇ УМВС України в Полтавській області, а тому просив вказану суму стягнути з відповідача. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги повністю підтримала, підтвердила зазначені в позові обставини, надавши всі можливі докази на їх підтвердження. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив, що він не порушував правил дорожнього руху, а тому вина в пошкодженні автомобіля відсутня. В останнє судове засідання він не з'явився по невідомим суду причинам, хоча належним чином був повідомлений про день і час слухання справи, що підтверджується врученням йому судової повістки, про причини неявки не повідомив. Третя особа [PERSON] вважав, що позов заявлено обґрунтовано, в останнє судове він не з'явився, завчасно направив заяву з проханням розглянути справу без його участі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день і час слухання справи, що підтверджується врученням йому судової повістки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, третьої особи, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що відповідно договору добровільного страхування наземного транспорту від 17 липня 2006 року, укладеного страховиком ПРД ВАТ „СТ „Гарантія” страхувальником [PERSON] та вигодонабувачем ПОФ АППБ „Аваль” був застрахований транспортний засіб „Daewoo Т13110”, який належить [PERSON] на випадок дорожньо-транспортної пригоди (а.с.9). Відповідно до довідки УДАЇ УМВС України в Полтавській області №11/3988 від 14 серпня 2006 року 4 серпня 2006 року сталась дорожньо-транспортна пригоди за участю автомобілів ВАЗ 21070 д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля ЗАЗ ДЕО д.н.з [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] (а.с.). Вартість відновлювального ремонту відповідно до акту виконаних робіт №ЗА-0000016 від 01 вересня 2008 року ВАТ „Полтава-авто” становить 4283 грн. 82 коп. (а.с.17). Відповідно до платіжного доручення Полтавська РД філія ВАТ СТ „Гарантія” перерахувала 4093 грн. 56 коп. ВАТ „Полтава-авто” (а.с.22). За вказаним випадком позивачем ВАТ СТ „Гарантія” 1 вересня 2006 року був складений страховий акт та видане розпорядження №008/06 про виплату відшкодування власнику пошкодженого автомобіля в сумі 4055 грн. 55 коп. (а.с.14,15). Згідно постанови судді Полтавського районного суду від 24 квітня 2008 року винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди є [PERSON], який вчинив дорожньо-транспортну пригоду на транспортному засобі, що був переданій йому [PERSON] на правовій підставі, але у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення провадження у справі закрито (а.с.53б) Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно до ст.27 Закону України „Про страхування” до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст.1166 ЦК України шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а відповідно до ст.1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, зберігання або утримання якого створює підвищену безпеку. Таким чином, позовні вимоги в частині відшкодування коштів, виплачені в якості страхового відшкодування за договором страхування є обґрунтованими та доведеними і підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто понесені ним судові витрати відповідно до задоволених позовних вимог, а тому, судовий збір повинен бути стягнутий в розмірі 51 грн. (а.с.1) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 30 грн. (а.с.2). На підставі викладеного,

Outcome: approved