overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-18 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] просить суд визнати договір купівлі-продажу квартири за [ADDRESS], укладений між [PERSON] і [PERSON] на Ялтинськой товарній біржі «Ю-КУБ» через Товариство з обмеженою відповідальністю „Експертні оцінки» та „Південно-Кримське агенство нерухомості” 12 лютого 1999 року. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та пояснила, що вищевикладена угода повністю здійснена, зокрема, квартира зареєстрована за [PERSON] в Комунальному підприємстві Ялтинське бюро технічної інвентаризації. Крім того, починаючи з 1999 року позивач відкрито користується квартирою, періодично мешкає там та несе витрати пов'язані з її утриманням. Однак, на теперешній час [PERSON] стало відомо, що у зв'язку з тим, що своєчасно нотаріально цей договір не був засвідчений, його на цей час не визнають, як документ, що встановлює права власника і [PERSON] не може распоряджатися квартирою на свій розсуд. Представник відповідача ТОВ „Експертні оцінки” та відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явились, про місце та час слухання справи повідомлені через засоби масової інформації. Представник ТОВ «Ю-Куб» у судове засідання не з'явився, про місце та час слухання справи повідомлений через засоби масової інформації. Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача, свідків [PERSON], [PERSON], вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, за наступними обставинами. Судом встановлено, що 12 лютого 1999 року сторони уклали договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], загальною площею 54,1 кв. м, у тому числі житлова площа - 29,3 кв.м.(арк..спр.5). Договір зареєстрований на Ялтинської товарній біржі «Ю-КУБ» через Товариство з обмеженою відповідальністю „Експертні оцінки» та «Південо-Кримського Агенства нерухомості” (арк. спр.6). При реєстрації, ця угода нотаріально не посвідчувалась, так як згідно зі ст. 15 Закона України від 10 грудня 1991 року «Про товарну биржу», угоди, що зареєстровані на біржі, нотаріальному посвідченню не підлягають. Відповідно до ст. 47 ч. 2 ЦК України( в ред.1963 року), якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Судом встановлено, що вищеназвана угода повністю виконана, то б то квартира зареєстрована в КП Ялтинське бюро технічної інвентаризації під реєстровим №2323 в реєстровій книзі за № 1123 (арк.спр.8 зворотна сторона). У судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили той факт, що [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає з 1999 року, натомість у вказаній квартирі з 1999 року проживає позивачка [PERSON] При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі вишевикладенного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-18 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача приватного підприємця [PERSON] 1649 гривень, пеню за прострочення у виконанні вимог про безвозмездне усунення недоліків в сумі 808,01 гривень і стягнути суму морального збитку у розмірі 2000 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON]в магазині «ТВ ПАРК» у ПП [PERSON] придбав фотоапарат за 1649 гривень. Під час гарантійного терміну при роботі фотоапарату виявилися недоліки, які неможливо було усунути шляхом настройки . 18.11.2007 року фотоапарат був прийнятий продавцями магазину для усунення недоліків, які повинні були усуненні в течії 14 днів . До моменту пред'явлення позову недоліки не усунені, товар він не отримав. Позивач посилається на закон України «Про захист прав споживачів», просить стягнути пеню з розрахунку 49 днів х 16 гривень 49 копійок (1 відсоток за кожний день прострочення), що складуть 808,01 гривень. [PERSON]затверджує ,що йому спричинена моральна шкода , яку він оцінює в сумі 2000 гривень. Відповідач позовні вимоги визнає частково, згоден виплатити 1649 гривень в іншої частині позовні вимоги не визнає. Суд перевіривши матеріали справи, вислухавши сторони , свідків ,вважає , що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Встановлено, що позивач 18.11.2007 року у відповідача придбав фотоапарат за 1649 гривень, при цьому згідно товарного чека (а.с..9) фотоапарат взятий на гарантійне обслуговування . 03.12.2007 року [PERSON]звернувся із заявою до ПП [PERSON] (а.с..10) з проханням обміняти вказаний фотоапарат на іншій , посилаючись на дефекти в його роботі . Як встановлено судом , фотоапарат 26.11.2007 року був направлений на гарантійний ремонт (а.с..26), який до теперішнього часу не повернений, яка причина його поломки невідомо . Крім того, з пояснень приватного підприємця [PERSON] видно, що він неодноразово пропонував позивачу в тимчасове користування фотоапарат аналогічної моделі, проте [PERSON]від вказаної послуги відмовився .Дану обставину позивач не оспорює . З пояснень сторін , заяви[PERSON] (а.с.11-12) вбачається , що 18.11.2007 років він звернувся до продавців з проханням про заміну фотоапарата, однако в цьому йому було відмовлено, а лише запропонований гарантійний ремонт, який як видно з матеріалів справи до теперішнього часу не завершений. Таким чином застосувати вимоги Закону України «Про захист прав споживачів» в даному випадку про виплату пені не можливо, оскільки позивач звернувся до відповідача з вимогами про заміну товару після закінчення 49 днів . Оскільки відповідач згоден виплатити суму вартості фотоапарату з приватного підприємця [PERSON] слід стягнути 1649 гривень . Підстав для застосування Закону України «Про захист прав споживачів» в частини відшкодування моральної шкоди судом не встановлено. На підставі викладеного ,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-18 00:00:00

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачі проживають у квартирі [ADDRESS] . 11.08.1989 року у квартирі [ADDRESS] був зареєстрований відповідач . 21серпня 1991 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний , та з цього часу [PERSON] став проживати за іншою адресою. , та у кв. [ADDRESS] не проживає по теперешній час . [PERSON] , згідно довідки адресно-довідкого бюро м. Ялта , з 11.09.1989 року зареєстрований за [ADDRESS] . Відповідач не проживає з позивачам більш пів року . За цей період відповідач не з»являвся жодного разу у квартиру № 17 , будинку № 21 , та всі обов»язки , по сплаті комунальних платежів здійснюють позивачі . У судовому засіданні представник позивачів просив суд позовну заяву задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, сповіщений своєчасно та належним чином, надіслав до адреси суду заяву, в якої з позовною заявою погодився повністю , та просив суд розглядати справу за його відсутністю. Представники 3-тій осіб у судове засідання не з»явилися, сповіщені своєчасно та належним чином . Суд вивчивши матеріали справи , вивчивши пояснення представника позивачів , вважає , що позовна заява підлягає задоволенню по наступних підставах. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його родини за ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців. Судом встановлено , що позивачі проживають у квартирі [ADDRESS] . 11.08.1989 року у квартирі [ADDRESS] був зареєстрований відповідач . 21серпня 1991 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний , та з цього часу [PERSON] став проживати за іншою адресою. , та у кв. [ADDRESS] не проживає по теперешній час . [PERSON] , згідно довідки адресно-довідкого бюро м. Ялта , з 11.09.1989 року зареєстрований за [ADDRESS] . Відповідач не проживає з позивачам більш пів року . За цей період відповідач не з»являвся жодного разу у квартиру № 17 , будинку № 21 , та всі обов»язки , по сплаті комунальних платежів здійснюють позивачі . Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідач без поважних причин не проживає в спірному приміщенні понад 6 місяців, отже, його право на житлове приміщення втрачено. Суд при винесенні рішення також вчитує , що відповідач позов визнав повністю . На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-18 00:00:00

Позивачка просить суд розірвати її шлюб з відповідачем та залишити на її утриманні і вихованні неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] народження. Позовні вимоги мотивовані тим, що 01 липня 1995 року вони з відповідачем уклали шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] народження. На початку 2007 року між ними почали виникати сварки та скандали, через різні характери, після чого шлюбні відносини між ними були припинені та вони до теперішнього часу мешкають окремо один від одного. Примирення між ними не можливе, їх шлюб носить лише формальний характер, у зв'язку з чим вона та змушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, проти задоволення позову не заперечував. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що вимоги позивачки повинні бути задоволені частково по наступних підставах: При цьому судом встановлено, що сторони уклали шлюб 01 липня 1995 року. Від шлюбу вони мають дитину [PERSON] [INFO] народження. На початку 2007 року у них почали виникати сварки та скандали, через різні характери, після чого шлюбні відносини між ними були припинені та вони до теперішнього часу мешкають окремо один від одного. Примирення між ними не можливе, їх шлюб носить лише формальний характер. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, та не порушує прав, свобод і інтересів сторін та інших осіб. Згідно зі ст. 112 СК України, - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд відповідно до закону ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки подальше спільне життя і збереження родини суперечили б інтересам сторін та їх неповнолітньої дитини. У задоволенні позову [PERSON] у частині залишення дитини на її утриманні і вихованні суд вважає за необхідно відмовити, оскільки суду у супереч ч.5 ст. 19 СК України не було надано письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у їх вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи, як і не було надано доказів того, що у відповідності до ст. 160 СК місце проживання дитини було визначено за згодою батьків. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати, пропорційно до розміру задоволених вимог. На підставі викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-18 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по комунальним платежам та експлуатаційним витратам в сумі 1420 гривень 76 копійок за період з березня 2005 року по жовтень 2007 року з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, а також судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв»язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у заочному порядку. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Житловий будинок [ADDRESS] знаходиться на балансі Об'єднання співвласників квартир «Кипарис». Власником квартири № 56 вказаного будинку є [PERSON]. Відповідач систематично не сплачує комунальні платежі і експлуатаційні розходи за обслуговування і ремонт будинку, що передбачено статутом об'єднання співвласників будинку. У відповідності до п. 17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і утримання прибудинкової території, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572 платежі за комунальні та інші послуги власником квартири вносяться щомісячно, не пізніше 10-го числа, наступного місяця, якщо договором не встановлені інші строки. У відповідності до ст.ст. 610, 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. Заборгованість відповідача перед підприємством за період з березня 2005 року по жовтень 2007 року з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних складає 1420 гривень 76 копійок. З матеріалів справи вбачається, що відповідач в добровільному порядку не сплачує послуги та комунальні платежі. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості по квартирній платі та комунальним платежам в сумі 1420 гривень 76 копійок за період з березня 2005 року по жовтень 2007 року з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних та судових витрат підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-18 00:00:00

Позивачка звернулась до Ялтинського міського суду АРК із зазначеним позовом в порядку процесуальних вимог цивільного судочинства і просить суд : - Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] у відшкодування майнової шкоди 1050 гривень. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач 19 січня 2008 року навмисно пошкодив вхідні двері його квартири [ADDRESS]. Відповідач проти позову заперечував, спростовуючи твердження позивача про пошкодження майна. Згідно його пояснень він лише стукав у двері, не завдавши жодного пошкодження. Особи, які беруть участь у справі, не заявили у суді, що факти, які мають значення для справи, їм відомі особисто, тому не вирішувалось питання про їх допит в якості свідків згідно зі ст. 184 ЦПК України. Вислухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної заяви виходячи з такого. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З матеріалів справи, зокрема, постанови дільничного інспектора Гурзуфського ВМ від 26 січня 2008 року, вбачається, що на грунті неприязних стосунків з приводу встановлення вхідних дверей квартири [ADDRESS] 19 січня 2008 року [PERSON] пошкодив ці двері, які належать позивачу у справі [PERSON] У судовому засіданні відповідач у відповідності з ч. 1 ст. 61 ЦПК України визнав, що завдавав кількох ударів по двері, проте заперечував наявність шкоди і причинного зв'язку між його діями та її завданням. Разом з цим належними і допустимими доказами не підтверджений розмір грошового відшкодування майнової шкоди, адже суд не здатен самостійно встановити такий, а надані позивачем квитанції можуть свідчити лише про вартість нової двері та її влаштування, а не вартість відновлювального ремонту речі і взагалі можливість його проведення. У відповідності з вимогами ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, зокрема, роз'яснив сторонам їх процесуальні права та обов'язки, попередив про наслідки подання або неподання доказів тощо. Таким чином, розглянувши справу в присутності сторін, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позовна заява задоволенню не підлягає, адже розмір відшкодування встановлений бути не може. Питання про розподіл судових витрат вирішується відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-18 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти для утримання сину [PERSON][INFO] народження, в розмірі 500 грн. щомісяця до досягнення сином 23 років, так як в добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на його утримання не оказує. Відповідач позов визнав у повному обсязі. 3-тя особа підтримала вимоги. Вислухавши сторони, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON]що народився[INFO]., його батьком є [PERSON], а мати - [PERSON] що також підтверджується даними паспорту громадянки України та свідоцтвом про розірвання шлюбу. Дитина проживає разом з матір'ю, про що вказано у довідці Комунального підприємства «Ремонтно-експлуатаційна організація» від 16 квітня 2008р. У відповідності зі ст. 199 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дочку чи сина до досягнення ними двадцяти трьох років, якщо вони продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, якщо батьки можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до довідки Ялтинського університету менеджменту від 28 січня 2008р.,[PERSON] навчається на 4-му курсі денного відділення цього закладу. Доказів про те, що відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу, не представлено. Таким чином, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання сина. Крім цього, з відповідача в доход держави підлягає стягненню судові витрати. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушає права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі із 23.08.1997 року, від якого мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом із нею. У квітні 2005року відповідач залишив сім'ю і разом з ними не проживає, добровільно не допомагає утримувати дитину, у зв'язку з чим просить стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1\4 частки заробітку (доходу)відповідача щомісячно. Відповідач до суду не з'явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, з позовом погоджується. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити за відсутністю відповідача і знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Так, матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 11.12.2003року (а.с.2). В період шлюбу у сторін народилася дитина: донька [PERSON], [INFO](а.с.3), яка на даний час проживає разом із позивачкою і знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Малоріченської сільської Ради № 286 від 11.02.2008року(а.с.5). Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивачка просить стягнути аліменти у розмірі 1\4 частки заробітку (доходу) відповідача, що не суперечить вимогам ст.183 Сімейного Кодексу України, яка визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд, стягує на користь держави витрати пов'язані з необхідністю сплати судового збору при пред'явленні позову у розмірі 51 гривня та 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON][PERSON] про визнання правочину дійсним та визнання права власності на майно, зазначаючи, що 16 серпня 2007 року придбав у [PERSON] не житлову будівлю продуктовий склад А 1956 року забудови, площею 113,5 кв.м. в [ADDRESS] за 8800 грн. [INFO] року [PERSON] помер, не встигши належним чином оформити договір купівлі - продажу будівлі. Після смерті [PERSON] спадкоємцями його майна є відповідачі, які в даний час ухиляються від оформлення договору купівлі - продажу, в зв'язку з чим він змушений звернутись до суду. Просить визнати договір купівлі-продажу не житлової будівлі продуктового складу „А” 1956 року забудови, площею 113,5 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS] укладений ним та Четвертинівським дійсним та визнати за ним право власності на вказану будівлю. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] позов визнають, про що надали письмову заяву, в судовому засіданні пояснили, що не заперечують проти визнання за [PERSON] права власності на будівлю, яку йому продав батько. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] придбав у [PERSON] не житлову будівлю продуктовий склад А 1956 року забудови, площею 113,5 кв.м. в [ADDRESS] за 8800 грн.. [PERSON] [INFO] року помер і не встиг належним чином оформити договір. Відповідачі, які являються спадкоємцями після смерті [PERSON] відмовляються посвідчити в нотаріальній конторі договір купівлі-продажу. Згідно ст. 220 ЦК України якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджуються письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Таким чином визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 17.11. 2007 року відповідач позичив у нього 2000 грн. до 30.11. 2007 року,проте до даного часу борг не повернув і відмовляється це зробити.Просив суд стягнути з відповідача суму боргу. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та наведені в позовній заяві фактичні обставини справи. Відповідач в судовому засіданні визнав позов. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує прав інших осіб,тому позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачкою перебуває в шлюбі з 02.10.2005 року, зареєстрованому відділом РАЦС Чернівецького міського управління юстиції по актовому запису № 1776. Шлюб для обох перший. Від спільного сімейного життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] Спільним сімейним життям прожили до червня 2007 року, на даний час проживають окремо. Сім'я розпалась по тій причині, що відповідачка без пояснень зібрала свої речі та речі дитини і перейшла проживати до своїх батьків. Під час роздільного проживання сторони не виявили бажання поновити подружні стосунки. Спірного майна не мають. Миритись не бажає. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, витрати пов'язані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАЦС, просить покласти на нього. У судове засідання позивач не з'явився, однак подав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримую та просить їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження [NUMBER], повторно виданого 25.03.2008 року відділом РАЦС Чернівецького міського управління юстиції, між [PERSON] та [PERSON], 02.10.2005 року зареєстровано шлюб за актовим записом № 1776. Шлюб для обох перший. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 26.06.2005 року відділом РАЦС Чернівецького міського управління юстиції. З червня 2007 року між позивачем та відповідачкою фактично припинено шлюбні стосунки, сторони проживають окремо, позивач не вбачає можливості примирення. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, а реєстрація шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому на підставі ст. 112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати, зі стягненням з позивача витрат, пов'язаних з реєстрацією розірвання шлюбу в відділі РАЦС. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved