Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-04 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідачів та просять визначити порядок користування земельними ділянками розташованих [ADDRESS], виділивши їм у користування земельну ділянку розміром 0,18 га. Свої вимоги обгрунтовують тим, що відповідно до договору купівлі-продажу від 05.08.1983 року [PERSON] є власником &frac12; частини жилого будинку [ADDRESS]. Власником іншої частини будинку є відповідачка [PERSON]. Їм була виділена земельна ділянка розміром 0,18 га. Відповідачка без їхньої згоди заняла частину виділеної їм земельної ділянки, залишивши їм доріжку для проходу до хвіртки. Поскільки відповідачка не бажає добровільно змінити межу, вони вимушені звернутися до суду. В судовому засіданні позивачі та представник [PERSON] -[PERSON] позовні вимоги підтримали та просили встановити межу по центру старого будинку. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] позовні вимоги не визнали та звернулися із зустрічними позовами (кожен окремо) до [PERSON] і [PERSON] та просять суд встановити порядок користування земельними ділянками шляхом встановлення межі між належними їм земельними ділянками по прямій лінії, яка проходить на відстані одного метра від старого будинку в сторону будівель [PERSON] перпендикулярно [ADDRESS]. Також просять зобов'язати [PERSON] знести &frac12; частину старого будинку, що знаходиться у їхній спільній власності. Свої вимоги [PERSON]та [PERSON] обгрунтовують тим, що з 1974 року вони перебувають у шлюбі і відповідно до договору купівлі-продажу від 21 жовтня 1975 року вони придбали у власність &frac12; частину житлового будинку [ADDRESS]. Співвласником іншої частини будинку є відповідачка [PERSON], якій рішенням виконавчого комітету Кіровоградської районної ради народних депутатів від 13.12.1984 року №463 дозволено будівництво індивідуального житлового будинку в с.Бережинка на земельній ділянці 0,12 га. Пунктом 6 цього рішення Гречішкіна після закінчення будівництва була зобов'язана знести старий будинок, чого нею не зроблено. Крім того, їм виділено присадибну ділянку розміром 0,15 га, якою вони користуються і фактичний розмір земельної ділянки співпадає з документами про виділення їм земельної ділянки. Також зазначають, що відповідачу [PERSON] також виділялася земельна ділянка, але виділялася вона з земельної ділянки його матері [PERSON], а не з їхньої ділянки. Вважають, що встановлена раніше межа між земельними ділянками ними не порушувалася, а тому в позові [PERSON] необхідно відмовити, а їхні позовні вимоги задовольнити. Свідок [PERSON] суду пояснила, що бачила як проходила межа між спірними земельними ділянками і проходила вона не по центру будинку, а по вуглу старого будинку. Заслухавши сторони, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] та зустрічні позови [PERSON] та [PERSON] задоволенню не підлягають. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON]є співвласниками жилого будинку [ADDRESS]. Рішенням зборів уповноважених колгоспу ім.Леніна від 25.07.1983 року [PERSON] до будинку, який вона купила за договором купівлі-продажу від 05.08.1983 року у [PERSON], виділена присадибна земельна ділянка площею 0,15 га. Рішенням виконкому Кіровоградської районної ради від 13 грудня 1984 року за №463 [PERSON] надано дозвіл на будівництво житлового будинку на земельній ділянці площею 1200 м.кв. Цим же рішенням зобов'язано [PERSON], після закінчення будівництва нового будинку старий знести в місячний строк. Згідно будівельного паспорту, виданого [PERSON], конфігурація і розміри земельної ділянки під забудову зазначені в проекті забудови, в акті виносу в натурі меж земельної ділянки і розбивки будівель від 25 грудня 1984 року, схемі виносу в натурі меж земельної ділянки, що є додатком до акту. Рішенням виконкому Бережинської сільської ради [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка для будівництва житлового будинку [ADDRESS], площею 0,09 га. На даний час житловий будинок, власницею якого згідно техпаспорту є [PERSON] [ADDRESS], побудовано та використовується під житло, але не зданий в експлуатацію, свідоцтво про право власності [PERSON] не видавалось, старий будинок не знесено. В 1989 році частиною виділеної їй земельної ділянки, на якій розташований придбаний за договором купівлі-продажу від 05.08.1983 року будинок, [PERSON] розпорядилася на користь сина [PERSON] і рішенням зборів уповноважених колгоспу ім.Леніна від 23.11.1989 року із земельної ділянки, раніше виділеної [PERSON], за її згодою, її сину [PERSON] виділена земельна ділянка площею 0,075 га. Рішенням виконкому Кіровоградської районної ради від 09.07.1990 року за №282 [PERSON] надано дозвіл на будівництво житлового будинку на виділеній йому земельній ділянці площею 0,075 га. Згідно будівельного паспорту, виданого [PERSON], конфігурація і розміри земельної ділянки під забудову зазначені в проекті забудови, в акті виносу в натурі меж земельної ділянки і розбивки будівель від 10 квітня 1991 року, в схемі виносу в натурі меж земельної ділянки, що є додатком до акту. Рішенням виконкому Бережинської сільської ради від 15.12.1997 року за №№507,598, відповідно [PERSON] і [PERSON] передана у приватну власність кожному з них земельна ділянка для будівництва житлового та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд [ADDRESS], площею 0,09 га. Як встановлено в судовому засіданні, частина житлового будинку, власницею якого на підставі договору дарування від 15.03.1993 року, укладеного між [PERSON] і [PERSON], стала [PERSON], була придбана [PERSON], з яким [PERSON] перебувала в зареєстрованому щлюбі і який між ними було розірвано 14.02.1986 року, за договором купівлі-продажу від 21.10.1975 року, укладеним між ним і [PERSON]. 07.10.1975 року правлінням колгоспу ім.Леніна, куди [PERSON]звернулася із заявою про виділення їй земельної ділянки до будинку, який вона купує у [PERSON] прийнято рішення рекомендувати загальним зборам виділити [PERSON] присадибну ділянку розміром 0,05 га., як не члену колгоспу, до будинку який вона купує у [PERSON] Загальними зборами за 1975 рік рішення правління не затверджувалося. На підставі рішення зборів уповноважених колгоспу ім.Леніна від 20.11.1976 року, яким затверджено рішення правління цього ж колгоспу від 14.07.1976 року, [PERSON] виділена присадибна земельна ділянка площею 0,15 га., з урахуванням раніше виділених їй 0,05 га. і рішенням цих же зборів задоволено заяву [PERSON] і надано дозвіл на будівництво житлового будинку, згідно плану і дозволу райархітектури, на раніше виділеній їй присадибній ділянці в с.Бережинка. 17 серпня 1985 року зборами уповноважених колгоспу ім.Леніна прийнято рішення про виділення із земельної ділянки раніше виділеної [PERSON], за її згодою, земельної ділянки площею 0,08 га. [ADDRESS], [PERSON]. Рішенням виконкому Бережинської сільської ради від 04.05.1994 року за №19 [PERSON] у приватну власність передана земельна ділянка площею 0,07 га. [ADDRESS], для обслуговування житлового будинку і господарських споруд. Згідно записів погосподарських книг Бережинської сільської ради садиби [PERSON], [PERSON], а також [PERSON], [PERSON] розділені по особистих рахунках, а фактично в дворах межі відсутні. Згідно висновку технічної експертизи від 02.01.2001 року встановлено, що по фактичному землекористуванню, розмір земельної ділянки [PERSON], з урахуванням земельної ділянки, виділеної [PERSON] становить 1859,5 м.кв., [PERSON] - 618,7 м.кв. При цьому фактично [PERSON] займає частину земельної ділянки, виділеної під забудову [PERSON], яка на плані-схемі визначена синім кольором. Спір з приводу цієї частини земельної ділянки між сторонами був предметом розгляду узгоджувальних комісій з 1992 року, про що свідчать акти від 23.04.1992 року, 23.03.1993 року, 04.07.2000 року, 13.07.2000 року, 25.11.2003 року, 03.06.2004 року, 09.11.2004 року, пропозиції яких щодо встановлення меж землекористування сторонами не погоджено. Відповідно до ст.ст.386,391 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки спірні правовідносини, що виникли між сторонами продовжують існувати після набрання чинності Земельного кодексу України 2001 року, тому суд застосовує положення цього Кодексу. Відповідно до ст.183 ЗК України встановлення меж земельних ділянок власників і землекористувачів є завданням землеустрою, а суд розглядає спори відносно порушень встановлених меж. В разі порушення землекористувачами встановлених меж земельних ділянок положеннями Земельного кодексу України 2001 року передбачено вирішення спорів про усунення перешкод в користуванні земельними ділянками. Таким чином, враховуючи, що сторони просять встановити межі земельних ділянок, що не входить в компетенцію суду, тому в позовних вимогах сторін слід відмовити. Також не підлягає задоволенню позовні вимоги [PERSON] і [PERSON], щодо зобов'язання [PERSON] знести &frac12; частину старого будинку. Суд виходить з того, що рішенням виконавчого комітету Кіровоградської районної ради народних депутатів від 13.12.1984 року №463 [PERSON] зобов'язано знести старий будинок після закінчення будівництва нового будинку, а на теперішній час будинок ще не зданий в експлуатацію.

Outcome: dismissed