overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вищеназваною заявою посилаючись на те, що 11.04.2000 року заявник здав [PERSON] та [PERSON] в найом кімнату [ADDRESS]. [PERSON], 1965 року народження та [PERSON], 1984 року народження зареєструвалися за ордером №9 від 17.03.2000року в кім. [ADDRESS]. З липня 2006 року [PERSON] та [PERSON] не мешкають за вищевказаною адресою, ніяких платежів за проживання не здійснюють. В теперішній час місцезнаходження [PERSON] та [PERSON] невідомо, органами внутрішніх справ вони не розшукуються, їх смерть відділом РАЦС м. Лисичанська з 2006 року по теперішній час не зареєстрована. Визнання [PERSON] та [PERSON] безвісно відсутніми необхідно заявнику для зняття їх з реєстраційного обліку. У судовому засіданні представник заявника підтримала заяву та дала суду пояснення аналогічні обставинам, викладеним у заяві. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилася, в письмовій заяві просила справу розглянути без неї, не заперечували проти задоволення заяви. Суд, заслухавши пояснення заявника, показання свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню. Згідно ст.. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому ( гуртожиток, готель, тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в кімнаті [ADDRESS], але за цією адресою вони не проживають з 2006 року. Ці обставини не оспорював представник заявника в судовому засіданні та підтвердили суду свідки [PERSON], [PERSON] Заявником не вживалось будь - яких заходів щодо розшуку [PERSON] та [PERSON], тому місце їх постійного проживання не встановлено. За таких обставин суд вважає, що немає законних підстав для визнання [PERSON] та [PERSON] безвісно відсутніми. На підставі викладеного та ст..29, ст. 43 ЦК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи тим, що 21.02.1997р. між [PERSON] та нею було укладено договір довічного утримання, згідно якого [PERSON] передала їй у власність квартиру [ADDRESS]. свої зобов'язання за договором вона виконала в повному обсязі. [INFO] [PERSON] померла. Але в 2001 році вона зареєструвала шлюб з відповідачем, який на даний час розірвано, та відповідач перешкоджає їй у відчуженні квартири, оскільки вважає її спільною власністю подружжя. Проте квартира є майном, набутим до шлюбу і відповідач не приймав участі в виокнанні зобов'язань по договору. Просить визнати за нею право особистої приватної власності на спірну квартиру. В судовому засіданні позивач підтримала вимоги позову на підставах в ньому зазначених, та просила позов задовольнити, оскільки в період часу з 2001р. по 2004р. відповідач не працював, та не мав можливості виконувати зобов'язання за договором. Відповідач[PERSON] позовні вимоги визнав, пояснивши, що дійсно зобов'язання за договором довічного утримання він не виконував, договір було укладено ще до їх шлюбу з позивачем, не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. Так з матеріалів справи вбачається, що згідно договору довічного утримання від 21.02.97р. [PERSON] передала у власність [PERSON], належну їй квартиру [ADDRESS], а [PERSON] зобов'язалася довічно і повністю утримувати [PERSON] Як вбачається з копії свідоцтва про одруження 05.02.2001 року сторони уклали шлюб, який було розірвано 17.04.08р. відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO]. Таким чином судом встановлено, що квартира була передана позивачу у власність до укладення шлюбу. Крім того як вбачається з копії трудової книжки відповідача в період з 12.01.98р. по 11.06.04р. він ніде не працював, а позивач отримувала пенсію та допомогу по безробіттю, що підтверджується довідкою ПФУ та копією її трудової книжки. Відповідно до ст. 24 КпШС України майно, яке належало кожному з подружжя до укладення шлюбу є власністю кожного з них. Відповідно до ст.. 25 КпШС України майно, яке є власністю одного з подружжя, за час шлюбу суттєво збільшилося в ціні внаслідок трудових чи грошових затрат іншого з подружжя або їх обох, воно може бути визнано судом спільною сумісною власністю подружжя. Але зазначений факт в суді не знайшов свого підтвердження, а отже спірна квартира є особистою власністю позивача. Таким чином, суд, дослідивши всі докази по справі, вважає, що вимоги позивача обгрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

21 квітня 2008 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 13 вересня 1994 року, житлова квартира [ADDRESS], була передана з державного житлового фонду у спільну сумісну власність гр.гр. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Заявинця має намір подарувати свою частку власності на квартиру одному із своїх дітей. Проте прізвище [PERSON], вказане в свідоцтві про право власності на квартиру не відповідає її прізвищу згідно паспорта гр-нки України. Внаслідок чого їй необхідно встановити в судовому порядку факт приналежності правовстановлюючого документа- свідоцтва про право власності на квартиру від 13.09.1994 року, виданого на ім'я [PERSON], тому заявниця просить заяву задовольнити. В судовому засіданні заявниця [PERSON] заяву підтримала, просить встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме, що [PERSON], яка зазначена в свідоцтві про право власності на квартиру від 13 вересня 1994 року, як [PERSON], є одна і та ж особа -[PERSON], і їй належить свідоцтво про право власності на квартиру від 13 вересня 1994 року. Суд, заслухавши пояснення заявниці [PERSON] її представника [PERSON], покази свідка [PERSON], дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. З пояснень заявниці та її представника, показів свідка, досліджених в судовому засіданні доказів, а саме копії свідоцтва про шлюб (а.с.3), копії свідоцтва про право власності на квартиру (а.с.4), копії технічного паспорту (а.с.5-7), копії будинкової книги (а.с.8-11), копії паспорта заявниці (а.с.12), вбачається, що правовстановлюючий документ - свідоцтво про право власності від 13 березня 1994 року на квартиру [ADDRESS] належить [PERSON]. Встановлення факту породжує для заявниці її право на квартиру [ADDRESS] тому суд заяву задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

14.04.2008 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про встановлення факту родинних відносин, як брата та сестри між ним та [PERSON], яка померла [INFO]. Після смерті сестри відкрилася спадщина, яка складається з майнового паю на суму 2172 грн., що знаходиться в ТОВ „Зоря” с.Вікно, Заставнівського р-ну, Чернівецької області. Спадкоємцями за законом є він та його брат, який від своєї частки в спадщині відказався. Заявник, як спадкоємець за законом, бажає оформити свої спадкові права, однак не може цього зробити, так як під час війни втрачено документи, як б підтверджували між його та покійної сестри родинні відносини, так як були втрачені записи про народження сестри. Хоча в погосподарській книзі за 1947-1949 роки вказано, що в господарстві [PERSON] зареєстрована також [PERSON]. В судовому засіданні заявник заяву підтримав, обґрунтував її вищенаведеним та просила суд встановити факт родинних відносин. Заінтересована особа [PERSON]. в судове засідання не з”явився подав суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутності, не заперечує проти задоволення заяви. Свідок [PERSON]. в судовому засіданні підтвердила факт родинних відносин, як брата та сестри між [PERSON] та [PERSON], яка померла [INFO]. Заслухавши пояснення заявника, свідка, дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного, а саме, що заява доведена та обґрунтована, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

15.04.2008 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності заповіту посилаючись на те, що він бажає оформити свої спадкові права за заповітом, однак не може цього зробити, так як в заповіті його матері [PERSON], який був посвідчений секретарем Чуньківської сільської ради 19.04.2002 року за № 14, земельна ділянка вказана , згідно сертифікату на право на земельну ділянку (пай), який знаходиться в АП ТзОВ „Надія плюс”. В 27 липня 2004 року на дану земельну ділянку був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧВ № 064113, однак зміни в заповіт внесені не були. Просить встановити факт належності заповіту земельної ділянки розміром 1.9152 га яка, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧВ № 064113, знаходиться на території Чуньківської сільської ради. В судовому засіданні заявник заяву підтримав, просив встановити факт належності заповіту. Заінтересована особа [PERSON]. в судове засідання не з”явилась, подала суду заяву з проханням розглянути справу в її відсутності проти задоволення заяви не заперечує. Заслухавши заявника та дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає до задоволення. На підставі наведеного, кеpуючись ст.ст.61, 174, 213-215, 256 ч.1 п.6 ЦПК Укpаїни, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

[PERSON]. 10.04.2008 року звернулась до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO]у, відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS]. Спадкоємцем за заповітом є позивачка. Спадкоємців, які б мали обов'язкову частку при спадкуванні за заповітом не має. В попередньому судовому засіданні позивачка позов підтримала, пояснивши, що оформити спадщину через нотаріальну контору не може, так як не було правовстановлюючих документів на будинок. Представник територіальної громади с.Вікно, Заставнівського р-ну, Чернівецької в судове засідання не з”явився подав суду письмову заяву про визнання позову, та проханням розглянути справу в його відсутності, що визнано судом за можливе. Враховуючи наведене, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів. Визнання відповідачем, представником територіальної громади, пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі наведеного, ст. ст. 328, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

16.04.2008 року до Заставнівського районного суду звернулась [PERSON]. з позовною заявою про стягнення з [PERSON]. аліментів посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 28.04.1992 року. Від шлюбу мають п”ятеро дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO],[PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею. В зв'язку з тим, що відповідач допомогу на утримання дітей не надає, просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 200 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. В попередньому судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала. Відповідача в попередньому судовому засіданні позов визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання, позов доведений і обґрунтований, а тому підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, згідно ст.180 СК України батьки зобов”язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу, або у твердій сумі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення дитиною 3-річного віку в розмірі 1/6 частині усіх доходів відповідача. Позивачка у судовому засідання позов підтримала, дала суду пояснення, аналогічні викладеному у позові.. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. 3-я особа проти задоволення позову не заперечувала. У судовому засіданні досліджені наступні докази: свідоцтва про народження та шлюб; довідка про доходи відповідача; виконавчі листи . Суд, вислухавши пояснення сторін, 3-ї особи дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 квітня 2007 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO] року народження, батьком якої записаний відповідач, донька мешкає разом з позивачкою. Позивачка доглядає за малолітньою дитиною, мешкає окремо від відповідача, який має можливість платити аліменти на утримання дружини, тому на підставі ст.80, 84 СК України відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною 3- річного віку. Суд вважає докази, надані позивачкою достатніми та переконливими. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

Заявник звернувся до суду з дійсною заявою у обґрунтування якої вказує, що його рідна дочка [PERSON] [INFO] року народження, з народження страждає на психічне захворювання, яке позбавило її можливості навчатися, вона не розуміє значення своїх дій і не може керувати ними, за нею потрібен постійний нагляд, визнана інвалідом першої групи з дитинства безстроково, їй призначена пенсія по інвалідності, яку вона сама отримувати і розпоряджатись не може за станом здоров'я. Раніше за дочкою наглядала її мати [PERSON], але вона померла [INFO] року, у зв'язку з чим, заявник просить суд визнати [PERSON] недієздатною та призначити його опікуном над нею. В судовому засіданні заявник підтримав заяву, наполягає на її задоволенні, просить назначити його опікуном над його дочкою. Представник зацікавленої особи - УПТСЗН м. Свердловська, з заявою згоден, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Вислухавши заявника, представника зацікавленої особи УПТСЗН м. Свердловська, дослідивши матеріали справи та додані докази, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Згідно з ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психіатричного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно з ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] року народження, хворіє психічним захворюванням, є інвалідом дитинства першої групи безстроково, має діагноз: хвороба дауна, олігофренія в ступені вираженої імбецильності з емоційно-вольовою нестійкістю, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На даний час визнання [PERSON] необхідно для призначення [PERSON] опікуном, що підтверджується висновком амбулаторної психічної експертизи, свідоцтвом про народження, довідкою про інвалідність, та іншими матеріалами справи. В зв'язку з викладеним, суд вважає що заяву [PERSON] слід задовольнити, та визнати [PERSON] недієздатною, призначити його опікуном над нею. На підставі ст.ст. 243, 244, 247, 249 СК України ст.60 ЦК України, 367 ЦПК ст. 39 ЦП України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення неправильності запису акту цивільного стану, мотивуючи свої вимоги тим, що у жовтні 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Великолепетиського районного управління юстиції до книги реєстрації актів громадського стану було внесено запис і видано свідоцтво про народження [PERSON], [INFO]. При записі, з вини представника центральної районної лікарні, допущена помилка у написанні по-батькові дитини, а саме в свідоцтві про народження дитини батька дитини записано як [PERSON], а відповідно до паспортних даних батько дитини - [PERSON]. При реєстрації зазначену неправильність не виявлено так, як реєстрація проводилась представником центральної районної лікарні, паспорта батька не було через те, що батьки дитини від дитини відмовились і залишили її у пологовому відділ центральної районної лікарні. Враховуючи вищезазначене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом к відповідачу про стягнення заборгованості за кредитним договором №776-00.40/016 укладеним між сторонами 29.01.2007 року на термін до 28.01.2009 року за умовами якого відповідач отримав гроші у сумі 4974 гривні 88 копійок. Та повинен був погашати кредит рівними частками щомісячно. Крім цього сплачувати відсотки за користування кредитом. Але відповідач взяті на себе зобов'язання не виконує. Термін договору ще не сплинув, але кредит нею не погашається протягом року. На наступний час відповідач заборгував позивачу суму основного кредиту та повинен сплатити ще проценти та пеню . Ці суми позивач просить суд стягнути з відповідача та витрати по державному миту за подачу позову до суду в сумі 65 гривень 08 копійок і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень, а разом 6603 гривні 23 копійки. Відповідач до судового засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання судових повісток, тому суд зі згоди позивача ухвалюю рішення у заочному розгляді, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та докази, суд надходить до наступного. Між сторонами 29.01.2007 року був укладений кредитний договір за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 4974 гривні 88 копійок, та зобов'язався протягом 24 місяців рівним частками щомісячно погашати кредит до 28.01.2009 року. Але відповідач починаючи з березня 2007 року не став сплачувати щомісячні внески для погашення кредиту, тому у лютому 2008 року позивач був змушений звернутися до суду з позовом про розірвання договору достроково та стягнення усієї суми боргу. Крім цього у відповідності до п.п.2.4,5.2 Кредитного договору за порушення строків повернення кредиту позичальник повинен сплатити пеню. Крім цього за умови п.5.3 Кредитного договору у разі порушення позичальником умов договору та строків його погашення, термін договору вважається таким, що закінчився і позичальник зобов'язаний повернути всю суму кредиту з процентами та нарахуванням пені. Згідно розрахунку за несвоєчасне повернення боргу відповідач повинен сплатити позивачу суму кредиту, проценти за користуванням кредиту та пеню у загальній сумі 6508 гривень 15 копійок. Підлягають стягненню з відповідача на користь позивача державне мито сплачене ним при подачі позову до суду та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді в сумі 30 гривень. Таким чином, позовні вимоги є по суті безспірними, підтверджені доказами та визнані відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

[PERSON]звернулась в суд із заяво про встановлення факту проживання однією сім'єю. Заява обґрунтована тим, що заявниця у 1990 році познайомилась з[PERSON] У 1991 році вони почали сумісне проживання на житловій площі заявниця, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Заявниця разом з [PERSON] спільно проживали та вели сумісне господарство з 1991 по 2007 роки. У 1992 році мій [PERSON]. отримав квартиру [ADDRESS] До 2002 року будинок [ADDRESS] де заявниця з [PERSON]. працювали. У 1998 році, заявниця, по ініціативи профспілки заводу, видали квартиру більшої площі, за адресою:[ADDRESS]. В 2002 році наш завод закрився і заявниця перейшла на іншу роботу, а її співмешканець [PERSON]. залишився без роботи, у зв'язку з чим, усі комунальні виплати по квартирам [ADDRESS] проводилися за рахунок заявниці. Крім того, в 2003 році [PERSON] за свій власний рахунок зробила капітальний ремонт у квартирі [NUMBER] В [INFO] [PERSON]. помер. Заявниця стверджує, що [PERSON]. не мав дітей, про існування батьків, братів та сестер вона інформації не має. На підставі викладеного, заявниця просить встановити юридичний факт, а саме факт сумісного проживання однією сім'єю її, [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні заявниця підтримала викладені вимоги, а також обставини на які вона посилається. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявниці, її представника, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] та вони спільно проживали у[ADDRESS] Вищевказані факти в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON]., [PERSON]., [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що 08.09.2001 року вона уклала шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. На момент звернення до суду питання про розірвання шлюбу вирішується в судовому порядку, винесено рішення, яке не набрало чинності. Самостійно утримувати дитину та себе позивачка не має можливості. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість. Просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі &frac14; частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до повноліття дитини. В попередньому судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи суд прийшов до наступного. Згідно зі ст. 180 СК України на батьків покладено обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З наданого суду свідоцтва про народження від 03.12.2003 року, актовий запис № 60, встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Батько матеріальну допомогу в добровільному порядку не надає. Враховуючи, що позивач позов визнав та не заперечував проти його задоволення, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки. Крім того на [PERSON] слід покласти сплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення процесу. На підставі викладеного,

Outcome: approved