Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом в якому просить суд визнати її право власності на &frac12; частку кафе, розташованого за [ADDRESS]. Позивні вимоги мотивовані тим, що в серпні 2006 року вона зверталася до суду с позовною заявою до ПП „Діагональ” та [PERSON] про визнання права власності на &frac12; частку кафе, розташованого за [ADDRESS]. В процесі розгляду даної справи, між нею с одного боку, та ПП „Діагональ” і його засновником [PERSON] с другого боку 20.02.07 року була укладена мирова угода. По умовам якої відповідачі визнали за нею право власності на &frac12; частку кафе, розташованого за [ADDRESS]. При цьому відповідач [PERSON] взяв на себе зобов'язання сплатити їй вартість кафе в сумі 140 000 доларів США до 30 березня 2007 року, в випадку не сплати, до неї повинно перейти право власності на &frac12; частку кафе. Взяти на себе обов'язки по сплаті грошей в сумі 140 000 доларів США [PERSON] не виконав, в зв'язку с чим до неї повинно перейти право власності на &frac12; спірну частку кафе. Крім того, в неї є свідоцтво про право власності на &frac12; частку кафе, розташованого за [ADDRESS], яке їй було надано КП БТІ м. Ялта 23.05.07 р. Як вказано в витяги КП БТІ м. Ялта підставами виникнення прав власності є мирова угода від 20.02.07 року, та постанова Ялтинського міського суду від 03.05.07 року. Однак, ПП „Діагональ” і її засновник [PERSON] продовжують оскаржувати та не визнавати її право власності на &frac12; частку спірного кафе. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали. Відповідач [PERSON] та його представник, який також представляв інтереси ПП „Діагональ” в судовому засіданні проти позову заперечували. Суд заслухавши пояснення позивачки, відповідача та представників сторін, дослідивши матеріали даної цивільної справи та цивільної справи № 2-а -427 за 2007 р., вважає що вимоги позивача засновані на законі і підлягають задоволенню з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що в листопаді 2002 року між приватним підприємством „Діагональ” та батьком позивачки [PERSON] був укладений договір про сумісну діяльність, предметом якого було сумісне будівництво та експлуатація дитячого кафе на 20 місць по [ADDRESS]. Кафе було збудовано и введено в експлуатацію Однак, 03.01.06 року право власності на дитяче кафе в КП БТІ м. Ялта було зареєстровано тільки за ПП „Діагональ”. Реєстрація прав власності на кафе було проведено за [ADDRESS]. Не погодившись с цим, позивачка [PERSON], як правонаступник прав після смерті свого батька пред'явила в Ялтинський міській суд позов до ПП „Діагональ”, та [PERSON] про визнання права власності на &frac12; частку кафе, розташованого за [ADDRESS] При розгляді цивільної справи за позовом [PERSON] про визнання права власності сторонами була укладена мирова угода, яка затверджена ухвалою суду від 20.02.07 року. За умовами цієї угоді було вирішено питання про перехід до позивачки [PERSON] права власності на &frac12; частку кафе, яке розташоване за [ADDRESS] у разі невиплати [PERSON] вартості &frac12; частки зазначеного кафе у сумі 140 000 доларів США до 30.04.07 року. Як встановлено судом при розгляді цієї справи, гроші в сумі 140 000 доларів США відповідачем [PERSON] до встановлено в угоді часу [PERSON] сплачені не були, і ці обставини відповідачами не оскаржувалися. Доводи відповідачів про те що, вони не визнають право власності на &frac12; частку кафе за [PERSON] в зв'язку с тим, що згідно з умовами мирової угоди до позивачки повинно перейти право власності на інший об'єкт нерухомості, а саме на &frac12; частку кафе, розташованого за [ADDRESS] не можуть бути прийняти судом до уваги, в зв'язку с тим, що мирова угода по справі за позовом [PERSON] до ПП „Діагональ”, та [PERSON] про визнання права власності була заключна з цілю мирового вирішення спору. Як вказано в ухвалі суду від 20.02.07 року [PERSON] відмовляється від позовних вимог пред'явлених до ПП „Діагональ” та [PERSON] про визнання права власності на &frac12; частку кафе, розташованого за [ADDRESS]. Однак, спір між сторонами був за об'єкт нерухомості - кафе, яке розташоване по [ADDRESS], і від цих позивних вимог відказувалась [PERSON] Об'єкт, розташований по [ADDRESS] спірнім не був. Крім того, суд виходить с того, що ПП „Діагональ” та [PERSON] не могли визнавати право власності на &frac12; частку кафе за [PERSON], яка ним не належить. Як вбачається з матеріалів справи право власності за ПП „Діагональ” було зареєстровано на кафе, розташоване по [ADDRESS] і вартість його &frac12; частки у розмірі 140 000 доларів США [PERSON] мав виплатити [PERSON] з умов мирової угоди. Оскільки, ні [PERSON], ні ПП „Діагональ” не виконали свої зобов'язання по сплаті позивачки [PERSON] грошей в сумі 140 000 доларів США, до неї за умовами мирової угоди, яка була затверджена ухвалою суду від 20.02.07 року позивачка набула права власності на &frac12; частку кафе , розташованого за [ADDRESS] з законних підстав. Крім того, судом встановлено, що право власності на &frac12; частку кафе, розташованого за [ADDRESS] 23.05.07 року зареєстровано за [PERSON] в КП БТИ м. Ялта. Підставою для реєстрації прав власності також була мирова угода від 20.02ю07 року, та ухвала Ялтинського міського суду від 20.02.07 року які є законними і встановленому законом порядку оскаржені не були. Відміна постанови Ялтинського міського суду від 03.05.07 року не може служити підставою для позбавлення [PERSON] прав власності на &frac12; частку спірного кафе. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набуто правомірно, як що інше прямо не впливає із закону, або незаконність придання права власності не встановлено судом. Ні одного із цих підстав не має. На підставі викладеного,

Outcome: approved