Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду і просить зобов'язати відповідача Київську міську державну адміністрацію надати їй на сім'ю із трьох чоловік благоустроєне жиле приміщення в межах м. Києва на протязі 3-х місяців. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в зв'язку з проведенням капітального ремонту будинку [ADDRESS], вона була відселена тимчасово в квартиру [ADDRESS]. Після завершення будівництва житлова площа однокімнатної квартири , яку вона займала до відселення змінилась з 13,5 кв. м. на 12,5 кв. м. та була надана в постійне користування іншій особі, а сам будинок змінив статус гуртожитку на сімейний гуртожиток, для забезпечення жилими приміщеннями малих сімей працівників корпорації «Київміськбуд». При цьому весь цей час будинок знаходився в комунальній власності міста і всі рішення щодо нього приймались Київською міською державною адміністрацією, як виконавчим органом Київської міської ради. За таких обставин позивач вважає, що відповідач повинен надати їй благоустроєне житло на сім'ю з трьох осіб, яка була створена після відселення. Представник Київської міської державної адміністрації Гуменюк О.П. заперечувала проти задоволення вимог [PERSON], вказуючи на те, що житлове приміщення позивачу , яке вона займала до відселення , повинен надати відповідач , що приймав рішення про її відселення та на балансі якого знаходився будинок, та особа яка розпорядилась житлом у вказаному будинку. Представник звертала увагу, що незважаючи на те, що будинок знаходився і на даний час знаходиться у комунальній власності міста, знаходився в розпорядженні інших юридичних осіб. Представник АТХК «Київміськбуд» Гнатюк Л.А., а в подальшому Мамаєва В.В. заперечували проти задоволення позовних вимоги щодо АТХК «Київміськбуд» вказуючи на те, що до структури корпорації входили і входять самостійні юридичні особи, які на власний розсуд приймали рішення щодо відселення і надання житла у будинках, які знаходились в їх управлінні. АТХК «Київміськбуд» до розподілу житла у будинку [ADDRESS]відношення не мало. Представник ВАТ «Київміськбуд-1» ім.. М.П. Загороднього Харченко В.В. заперечувала проти задоволення вимог в частині ВАТ «Київміськбуд-1» , посилаючись на те, що відсутні достовірні докази щодо виконання капітального ремонту, його завершення та здачу в експлуатацію саме вказаним товариством. Зазначене товариство не приймало рішення щодо проведення капітального ремонту та зміну статусу будинку, а також не вирішувало питання щодо надання житла в будинку іншим особам. Представник звертала увагу на те, що позивач необґрунтовано посилається на те, що її виселяють із тимчасового помешкання, оскільки з вказаного спору пройшли строки позовної давності. Представники ВАТ трест «Київміськбуд-6» Середа А.В. і Колотій А.Ю. заперечували проти задоволення вимог щодо вказаного товариства, оскільки житло позивачу повинен був надати наймодавець до початку капітального будівництва. В даному випадку трест рішення щодо відселення позивача не приймав, наймодавцем вказаного приміщення не був. Крім того представник звертав увагу на те, що позивач пропустила строки звернення до суду , оскільки з того часу, як вона повинна була дізнатись про порушення свого права, пройшло більше ніж три роки. Третя особа ДП «ЕКОС» АТХК «Київміськбуд» свого представника для участі в розгляді справи не направила, в своїх письмових поясненнях звертали увагу суду на те, що дочірнє підприємство не займається розподілом та наданням житлових приміщень, і не мало з позивачем ні трудових, ні житлових відносин. Суд вислухавши пояснення позивача [PERSON], її представника [PERSON], заперечення представників відповідачів Гнатюк Л.А., Гуменюк О.П., Мамаєвої В.В., Марченко В.В., Середи О.В., Колотій А.Ю., дослідивши надані та зібрані під час судового розгляду письмові докази по справі, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 100 Житлового кодексу Української РСР переобладнання і перепланування жилого будинку і жилого приміщення проводяться з метою підвищення їх благоустрою і перетворення комунальних квартир в окремі на сім'ю. Якщо проектом капітального ремонту жилого будинку передбачено переобладнання і перепланування квартир, з цим проектом повинні бути ознайомлені наймачі та члені їх сімей. Відповідно до ст. 101 цього ж кодексу при проведенні капітального ремонту жилого будинку державного або громадського житлового фонду , коли ремонт не може бути проведено без виселення наймача, наймодавець зобов'язаний надати наймачеві та членам його сім'ї на час проведення капітального ремонту інше жиле приміщення, не розриваючи при цьому договору найму на ремонтоване приміщення. У разі відмовлення наймача від переселення в інше жиле приміщення наймодавець може вимагати переселення його в судовому порядку. Після закінчення капітального ремонту і прийняття будинку державною комісією наймач вселяється у жиле приміщення, яке він раніше займав. Відповідно до ст.102 Житлового кодексу Української РСР у тих випадках, коли жиле приміщення , яке займають наймач та члени його сім'ї , в результаті капітального ремонт не може бути збережено або істотно збільшиться і у наймача утворяться надлишки жилої площі, наймачеві та членам його сім'ї повинно бути надано інше благоустроєне жиле приміщення до початку капітального ремонту. Якщо в результаті капітального ремонту жиле приміщення істотно зменшиться , на вимогу наймача йому та члена його сім'ї повинно бути надано інше благоустроєне жиле приміщення до початку капітального ремонту. Під час судового розгляду встановлено наступне. 03 лютого 1982 року позивачу [PERSON] на склад сім'ї із однієї особи було видано ордер на право зайняття одної кімнати [ADDRESS]. Постановою виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів та президії Київської міської ради професійних спілок №555 від 18.06.1984року «Про поліпшення експлуатації та утримання житлових будинків готельного типу» було погоджено з пропозицією підприємств, що мають на своєму балансі житловий фонд про дострокове проведення капітального ремонту будинків готельного типу та затверджено заходи по ремонту будинків готельного типу, що знаходяться на балансі Головкиївміськбуд. В додатках до постанови будинок [ADDRESS] визначено , як такий що знаходиться на балансі Головкиївміськбуд, зокрема Київміськбуд-1 з загальною площею 3144 кв. м., в тому числі житлової 1831кв.м. Як зазначається в постанові повторне заселення відремонтованих будинків готельного типу проводити, як правило, сім'ями , що були відселені на період ремонту та сім'ями , що проживають у гуртожитках. В додатках до вказаної постанови визначено порядок ознайомлення мешканців будинків, які відселяються щодо порядку та строків проведення ремонту, їх прав та обов'язків. Рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної ради народних депутатів м. Києва №82 від 13.02.1989 року «Про проведення реєстрації відомчого житлового фонду Шевченківського району» було передбачено підприємствам, що мають на своєму балансі житловий фонд, забезпечити подання замовлень міському бюро технічної інвентаризації на проведення реєстрації і технічної інвентаризації житлового фонду. В рішенні зазначається, що реєстрація і технічна інвентаризація житлового фонду проводяться з рахунок коштів підприємств, установ і організацій у віданні яких перебуває житловий фонд. Із відповіді Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна від 10.10.2003р. вбачається, що відповідно до вищезазначеного рішення виконкому будинок [ADDRESS] переданий у відання тресту «Київміськбуд-1». Рішенням виконавчого комітету Мінської районної ради народних депутатів №14 від 29.01.1990року «Про надання житлової площі та вирішення квартирних питань працівників підприємств, організацій та установ району» було затверджено списки тресту «Київміськбуд-1» на відселення сімей з будинку [ADDRESS] з зв'язку з проведенням капітального ремонту згідно постанови Київського міськвиконкому №555 від 18.06.84року. В зазначених списках вказана позивач [PERSON] на відселення з кімнати [ADDRESS]в квартиру [ADDRESS]. Рішенням Шевченківського районного народного суду м. Києва від 11 травня 1990 року [PERSON] була виселена з вказаного житлового приміщення з правом вселення в квартиру [ADDRESS] на час проведення капітального ремонту. Вказане рішення прийнято судом за позовними вимогами тресту «Київміськбуд-1» Головміськбуд. Як зазначається в рішення, представник вказаної юридичної особи посилався на те, що капітальне будівництво будинку [ADDRESS]буде проводитись без перепланування житлових приміщень, в тому числі квартира №20/3 буде залишена без змін із збереженням її площі та планування. 21 березня 1994 року розпорядженням представника Президента України № 195 «Про використання будинку готельного типу по [ADDRESS]як сімейного гуртожитку для тимчасового забезпечення жилими приміщеннями малих сімей працівників організацій корпорації «Київміськбуд» було погоджено пропозицію корпорації «Київміськбуд» про використання вказаного будинку як сімейного гуртожитку. Житлова площа кімнати №3 загальної квартири №20 в будинку [ADDRESS] після капітального ремонту змінилась і становить 12,4 кв. м., загальна 19,1 кв. м. Кімната і квартира в сімейному гуртожитку також змінила свою нумерацію. 19 травня 1994 року родині [PERSON] видано ордер №270 на право зайняття жилого приміщення в сімейному гуртожитку для тимчасового проживання в квартирі №75 ( стара нумерація кімнати №3 в загальній квартирі №20) будинку [ADDRESS] житловою площею 12,7 кв. м. 15.05.1995р. рішенням Київської міської ради №142 за державною комунальною будівельною корпорацією «Київміськбуд» було закріплено на праві повного господарського відання житловий фонд та об'єкти соціально-побутового призначення , які закріплені за підприємствами , що входять до складу корпорації станом на 01.01.1995 року. Так, за трестом «Київміськбуд-6» було закріплено гуртожиток для сімейних, що знаходився в його управлінні , розташований в [ADDRESS]. Після завершення приватизації акціонерного товариства Холдингової компанії «Київміськбуд», згідно наказу регіонального відділення ФДМ України по м. Києву №411 від 12 липня 1999 року, до переліку нерухомого майна , що передавалось у власність АТ , будинок [ADDRESS] не увійшов. На даний час будинок знаходиться в комунальній власності міста Києва. Розпорядженням Київської міської державної адміністрації №1110 від 20.05.2003р. «Про використання жилих приміщень у жилих будинках акціонерного товариства холдінгової компанії «Київміськбуд» за цільовим призначенням , було визнано таким , що втратили чинність попередні рішення виконкому, в тому числі щодо сімейного гуртожитку, розташованого в [ADDRESS]. Статус будинку змінено на житловий з наданням приміщень у користування громадян, які проживають , зареєстровані в них та перебувають на квартирному обліку. Будинок [ADDRESS] 01.08.2002р. переданий до комунальної власності міста. [PERSON] зарахована на квартирний облік з 23.03.1981 року, і на даний час включена до загальної черги складом сім'ї із трьох осіб: вона, чоловік та донька. ВАТ трест «Київміськбуд-1» ім.. М.П. Загороднього під час судового розгляду документів щодо передачі будинку [ADDRESS]після проведення капітального ремонту або до його початку до ВАТ «Київміськбуд-6» не надав. ВАТ трест «Київміськбуд-1» ім.. М.П. Загороднього є правонаступником ВАТ трест «Київміськбуд-1», зареєстрованого 23 вересня 1994 року , утвореного відповідно до діючого законодавства України, шляхом приватизації цілісних майнових комплексів державних підприємств та їх структурних підрозділів, в даному випадку Державного комунального будівельно-монтажного тресту «Київміськбуд-1» , яке до розмежування державного майна входило до корпорації «Київміськбуд» як самостійне господарське товариство. Оцінюючи вищевстановлені обставини справи та відповідні їм норми житлового законодавства, суд прийшов до переконання, що відповідач ВАТ трест «Київміськбуд-1» ім.. М.П. Загороднього порушив житлові права позивача [PERSON] Як передбачено житловим законодавством питання про відселення мешканців з будинку на період капітального будівництва, надання іншого житла на цей період та надання іншого житла , у разі змін в результаті капітального будівництва вирішує наймодавець. Із позовними вимогами до суду про відселення позивача [PERSON] зверталось трест Київміськбуд-1, як самостійна юридична особа , у віданні якого знаходився будинок. В даному випадку, суд виходить з того , що саме у віданні вказаного відповідача знаходився гуртожиток готельного типу на період його капітального будівництва. Вказаний відповідач вирішував питання щодо відселення мешканців на період капітального будівництва, вказуючи під час розгляду справи в суді про збереженням житлової площі та планування кімнат в квартирах вказаного будинку. Отже повинен був забезпечити повторне заселення позивача у відремонтоване приміщення, у разі збереження житлової площі , в іншому випадку надати інше благоустроєне житло. Суд також виходить з того, що відповідач ВАТ трест «Київміськбуд-1» не надав належних доказів і не навів достатніх доводів щодо передачі вказаного будинку із забезпеченням прав мешканців, в даному випадку [PERSON] на повторне заселення або вирішення питання про забезпечення іншою житловою площею, в розмірах, яку вона мала в користуванні до відселення. Київська міська державна адміністрація не може нести відповідальність перед позивачем щодо надання жилого приміщення , оскільки вказаний відповідач капітальний ремонт будинку не проводив, питання про відселення позивача не вирішував, отже не мав обов'язку відповідно до вимог ст.ст. 101,102 ЖК Української РСР. З цих же підстав АТХК «Київміськбуд» не може нести відповідальність перед позивачем, оскільки на час капітального будівництва та відселення позивача в інше житлове приміщення особа у віданні якого знаходився будинок була наділена цивільною правоздатністю і дієздатністю, отже як самостійна юридична особа повинна відповідати за своїми зобов'язаннями перед позивачем . ВАТ трест «Київміськбуд-6» не може бути зобов'язаний щодо надання житлового приміщення позивачу, оскільки відсутні додатні дані вважати, що при передачі будинку [ADDRESS] 01.01.1995року наймодавцем ВАТ «Київміськбуд-1» було покладено на трест обов'язок по наданню житла у вказаному будинку , або іншим чином вирішувалось питання щодо забезпечення житлом відселених мешканців. Суд відхиляє посилання на пропуск позивачем строків позовної давності, оскільки відсутні точні дані про повідомлення позивача про закінчення капітального будівництва і можливість вселитись у жиле приміщення, яке вона займала раніше. З позовом до суду позивач звернулась дізнавшись про порушення її житлових прав внаслідок виселення з тимчасового житлового приміщення та неможливістю вселитись у раніше займане. Посилання на те, що позивач повинна була вирішити питання про надання їй іншого житлового приміщення перед відселенням є безпідставним, оскільки на час її відселення відповідач ВАТ «Київміськбуд-1» ім.. М.П. Загороднього ( на той час трест Київміськбуд-1) зазначав про відсутність змін під час капітального будівництва будинку та збереження розміру жилого приміщення та його планування. Відсутні достовірні дані про те, що позивач [PERSON] була ознайомлена з проектом капітального ремонту або обізнана з намірами проведених змін. Вимоги позивача [PERSON] щодо надання їй благоустроєного житлового приміщення на сім'ю із трьох осіб не ґрунтуються на нормах чинного житлового законодавства. Так, відповідно до встановлених судом обставин, позивач [PERSON] була відселена з займаного приміщення жилою площею 13,5 кв. м. складом однієї особи. Отже правом на вселення у раніше займане приміщення або інше розміром не менше 13,5 кв. м. наділена лише позивач [PERSON] Та обставина, що сім'я позивача істотно збільшилась за час відселення в період проведення капітального будівництва не впливає на обов'язок наймодавця відповідно до вимог ст. 102 Житлового кодексу Української РСР. Поліпшення житлових умов має бути проведено відповідно до загальних правил діючого житлового законодавства. На підставі викладеного та

Outcome: partial