Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-26 00:00:00

[PERSON] пред'явила в суд позов до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу нежилого приміщення і визнання права власності, вказуючи наступне. 28 березня 2008 року між нею і відповідачем в простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу, за яким відповідач продав, а вона купила нежиле приміщення цокольного поверху № 601, що розташоване [ADDRESS], загальною площею 72,0 кв.м., основною площею 63,2 кв.м. і підсобною площею 8,8 кв.м. При укладенні цього договору купівлі-продажу між ними була досягнута домовленість щодо усіх істотних умов договору та відбулося повне виконання цього правочину, що підтверджується письмовими доказами, а саме - розпискою відповідача від 28.03.2008р. про одержання ним від неї грошей в сумі 270 589,68 грн. за відчужене за договором нежиле приміщення та підписаним ними 28.03.2008 року актом прийому-передачі щодо цього нежилого приміщення. Крім того, вони домовились оформити зазначений вище договір нотаріально в строк до 11 квітня 2008 року, як цього вимагає закон, що відображено в тексті договору, але згодом відповідач ухилився від нотаріального посвідчення цього правочину. Позивач [PERSON] підтримала позов і просила суд розглянути справу за її відсутності, про що надала суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів даної справи. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] визнала позов і підтвердила викладені вище обставини. Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення представника відповідача, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним з моменту, коли сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.3 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Судом установлено, що 28 березня 2008 року між [PERSON] і [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу в простій письмовій формі, відповідно до умов якого [PERSON] продав, а [PERSON] купила нежиле приміщення цокольного поверху № 601, загальною площею 72,0 кв.м., основною площею 63,2 кв.м. і підсобною площею 8,8 кв.м., що розташоване [ADDRESS]. На момент укладення цього договору вищезазначене нежиле приміщення належало відповідачеві [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 228 від 30 серпня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гашовою В.В. за р.№ 12773, зареєстрованого в КП „ОМБТІ та РОН” 05.10.2007р. під № 1581 на стор.64 в книзі 69неж. Також судом установлено, що, укладаючи вказаний вище договір купівлі-продажу нерухомого майна, сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, встановлених Цивільним Кодексом України. Одночасно сторони домовилися оформити договір нотаріально, як цього вимагає діюче законодавство, в строк до 11 квітня 2008 року, що відображено в тексті договору. На виконання умов цього правочину купівлі-продажу позивач сплатив відповідачеві гроші в сумі 270 589,68 грн. за зазначене вище нежиле приміщення, що підтверджується наданою позивачем суду письмовою розпискою відповідача від 28 березня 2008 року. Крім того, 28 березня 2008 року сторонами був складений акт прийому-передачі, з якого вбачається, що відповідач передав, а позивач прийняв у власність спірне нежиле приміщення, яке є предметом вчиненого між ними договору купівлі-продажу від 28 березня 2008 року. Виходячи з викладеного, суд доходить висновку, що сторони фактично виконали усі умови вчиненого між ними договору купівлі-продажу від 28 березня 2008 року. Разом з тим, в подальшому відповідач ухилився від нотаріального посвідчення цього правочину. Станом на цей час сторони не мають претензій один до одного з приводу вчиненого між ними спірного договору купівлі-продажу нежилого приміщення цокольного поверху № 601, розташованого [ADDRESS]. З огляду на вказані обставини, суд вважає, що порушене право позивача підлягає судовому захисту на підставі ст.ст.220 ч.2, 328 ч.1,638 ЦК України шляхом визнання укладеного між сторонами договору купівлі-продажу від 28 березня 2008 року дійсним та визнання за позивачем права власності на придбане за цим договором нерухоме майно. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд у відповідності до ст.88 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 1 700,00 грн. та оплатою витрат на ІТЗ розгляду справи в сумі 30,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved