overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, зареєстрованого 05 червня 1993 року Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану м.Одеси, актовий запис [NUMBER]. При цьому позивач посилався на те, що за час спільного життя між ними виявилась невідповідність характерів, істотна відмінність у поглядах на сімейне життя, було відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Він переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивач повідомив, що шлюб у них перший, від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO] року народження. У попереднє судове засідання позивач не явився, подав заяву про підтримання заявлених позовних вимог і просив суд задовольнити позов, розглянувши справу за його відсутності, відповідачка подала до суду заяву про визнання позову в повному обсязі і також просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, у разі визнання позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, може заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у попередньому судовому засіданні та наявних у справі матеріалів, позов підлягає задоволенню. Так, у попередньому судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 05 червня 1993 року Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану м.Одеси, актовий запис [NUMBER]. Від спільного шлюбу у сторін є неповнолітня дочка - [PERSON], [INFO] народження, котра проживає з відповідачкою. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, мешкають за різними адресами, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Шлюб у сторін перший, майновий спір чи спір про місце проживання дитини у них відсутній. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх неповнолітньої дочки і шлюб може бути розірваний. На підставі встановленого, згідно ст.ст.104, 105, 110 - 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-20 00:00:00

10.07.2008 року позивачка звернулась до суду з позовом в якому вказала, що [INFO]. помер її батько - [PERSON], який раніше проживав за адресою :[ADDRESS]. Після його смерті вона, як спадкоємиця першої черги на майно батька, звернулась в Борівську нотаріальну контору з питанням переоформлення спадщини. Але в зв'язку з тим, що на житловий будинок не було ніяких правовстановлюючих документів їй було відмовлено Борівською ДНК. Рішенням загальних зборів членів колгоспу “Червоний Маяк” Борівського району від 07 квітня 1958р. ( протокол № 2) її батьку - [PERSON]. було виділено земельну ділянку розміром 0,15га., розташовану за адресою : [ADDRESS] для будівництва житлового будинку. На протязі декількох років її батько зі своєю дружиною , побудували на цій земельній ділянці житловий будинок і в ньому проживали все життя. Після закінчення будівництва житловий будинок комісією в експлуатацію не приймався в зв'язку з чим свідоцтво про право приватної власності ні П.Радьківською с.Радою , ні Борівським МГПТІ не виписувалось. По господарській книзі п.Радьківської [ADDRESS] рахується за [PERSON]. На теперішній час Борівським МГПТІ виготовлена технічна документація по житловому будинку . В судовому засіданні позивачка [PERSON]. підтримала позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування по закону на житловий будинок з , розташований за адресою : [ADDRESS]. Представник відповідача П.Радьківської сільської ради в судове засідання не з» явився , але надав заяву , що не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. Представник з/о Борівського МГПТІ не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. Таким чином, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання, відповідно до ст. 130 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 130 УПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно з якою у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав , ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки згідно ст. 1261 ч. 1 ЦК України “ у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки ”. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємиць по заповіту або по закону має право прийняти спадщину чи відмовитись від неї” . Крім того, дані факти та відповідні правовідносини підтверджуються наявними у справі доказами: копією паспорту [PERSON].. ( а.с.4-5), копією свідоцтва про одруження ( а.с. 8), копією свідоцтва про смерть [PERSON].( а.с.10), копією свідоцтва про смерть [PERSON].( а.с.11), копією технічного паспорту на садибний ( індивідуальний) житловий будинок ( а.с. 19-21). З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернулася до суду з позовом до відповідача - Гельмязівської сільської ради про визнання права власності на прибудову до житлового будинку. Свою заяву позивач пояснює тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.03.2008 року їй належить житловий будинок [ADDRESS] ., що належав померлій [PERSON] згідно свідоцтва № 1167 на право особистої власності на жилий будинок, виданого на підставі рішення виконкому Золотоніської райради від 31.12.88 року № 269 та зареєстрованого в Золотоніському ЧООБТІ 05.01.89 року, реєстр. № 1167 в книзі №4. В 1996 році силами, засобами та за власний рахунок [PERSON]проведено будівництво на території належного їй домоволодіння прибудови до житлового будинку розміром 1,75*6,59 м. Будівництво зазначеної прибудови вона проводила без отримання дозволу виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради та інших необхідних документів. Після того, як позивачці стало відомо про необхідність отримати такий дозвіл вона звернулася до виконкому Гельмязівської сільської ради, але отримала відмову. Також вона зверталася до Відділу архітектури та будівництва м. Золотоноша та отримала відповідь від 26.05.2008р. про те, що при будівництві прибудови норми не порушені. Оскільки право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила таке будівництво на земельній ділянці, що не була відведена їй для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно, тому вона вимушена звернутися до суду для захисту своїх прав. В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі на підставі наданих суду доказів. Відповідач позовні вимоги [PERSON]. визнав, а справу просив розглянути у його відсутність, про що надав суду письмове клопотання. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.03.2008 року позивачеві належить житловий будинок [ADDRESS] . Разом з успадкуванням цього будинку та господарських споруд їй перейшло право користуватися присадибною земельною ділянкою. В 1996 році [PERSON] (спадкодавицею) проведено будівництво на території належного їй домоволодіння прибудови до житлового будинку розміром 1,75*6,59 м. без отримання дозволу на виконання будівельних робіт. Оскільки будівля вважається самочинним будівництвом, якщо вона збудована на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила таке будівництво на земельній ділянці, що не була відведена їй для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно, то згідно ст. 376 ЦК України за [PERSON]. має бути визнано право власності на прибудову до житлового будинку розміром 1,75*6,59 м., що знаходяться в [ADDRESS] На підставі ч.ч.1,3 ст.376 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернулася до суду з позовом до Ковтунівської сільської ради про визнання права власності на будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування Свою заяву позивач пояснює тим, [INFO]померла її мама [PERSON] , яка до дня своєї смерті проживала в [ADDRESS]. При житті померла склала заповіт, посвідчивши його у Ковтунівській сільській раді 29 червня 2002 року, реєстр. № 76, за яким вона все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповідала позивачці. Після маминої смерті відкрилась спадщина на майно, що складається з вказаного будинку з надвірними спорудами, яку позивачка прийняла, подавши заяву про прийняття спадщини до Золотоніської райдержнотконтори в установлений законом шестимісячний термін. При житті її мама не провела оформлення права власності на зазначене будинковолодіння, тобто не одержала свідоцтво про право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в [ADDRESS]. При зверненні до нотаріальної контори та в ЧООБТІ для оформлення документів про право на спадщину за заповітом, їй пояснили, що в зв'язку з тим, що при житті мама не оформила у встановленому законом порядку право власності на вказаний житловий будинок, то на даний час це питання повинно вирішуватися в судовому порядку і документів про право власності на спадкове майно вона по цій причині не отримала. Документом, який стверджує право власності за померлою [PERSON]. є технічний паспорт на дане будинковолодіння, виданий Золотоніським ЧООБТІ 28.05.2008р. та довідка видана виконкомом Ковтунівської сільської ради Золотоніського району, Черкаської області від 17.03.2008 року №86, згідно якої за померлою 29.10.2007 року [PERSON]. числиться житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. Іншим чином, крім звернення до суду, вона не має можливості вирішити дане питання, тому вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні позивача наполягала на задоволенні позову у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи без участі представника, де позовні вимоги визнали у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки згідно технічного паспорта на дане будинковолодіння, виданого Золотоніським ЧООБТІ 28.05.2008р. та довідки виданої виконкомом Ковтунівської сільської ради Золотоніського району, Черкаської області від 17.03.2008 року №86 за померлою [INFO] [PERSON]. числиться житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . Позивачка прийняла спадщину в установленому законом порядку. На даний час позивач має бажання оформити спадщину, а тому відповідно до ст.328 та 1268 ЦК України за [PERSON] . має бути визнано право власності в порядку спадкування на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований по [ADDRESS]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] . звернулася в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] .- про розірвання шлюбу. Свою заяву позивачка пояснює тим, що вона 11 лютого 2006 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі у відділі РАЦС по Золотоніському району Золотоніського міськрайонного управління юстиції Черкаської області за актовим записом № 9. Від шлюбу вони мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Причиною припинення шлюбних відносин є те, що з відповідачем по справі їх сімейне життя не склалося, між ними часто виникають сварки, вони стали не розуміти одне одного, відповідач не може забезпечити сімейного затишку, що привело до втрати почуттів і поваги один до одного. Вони не ведуть спільного господарства, не мають спільного сімейного бюджету. Позивач на позовних вимогах наполягала повністю та просила суд справу розглянути у її відсутність. Відповідач позовні вимоги визнав та просив справу розглянути у його відсутність, а про прийняте рішення його повідомити. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сім'я остаточно розпалась, для її відновлення можливостей немає, подальше спільне проживання стало неможливим, шлюб існує формально. Оскільки позов судом задовольняється, то суд звільняє позивача від сплати державного мита при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу, стягнувши мито в доход держави з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-20 00:00:00

[PERSON]. звернулася в суд із позовною заявою про стягнення з [PERSON]. аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON]. Свою заяву [PERSON] . пояснює тим, що з 2006 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем по справі. Від шлюбу у них народилися дитина - син [PERSON] , [INFO]народження, який проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач просила суд стягнути з [PERSON]. на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача щомісячно але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася але надала заяву про розгляд справи в її відсутність де наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився але надав суду заяву де позовні вимоги про стягнення з нього аліментів визнав у повному обсязі, а справу просив розглядати без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовна заява [PERSON]. підлягає задоволення, оскільки від шлюбу [PERSON] . та [PERSON] ., згідно свідоцтва про народження народилася дитина - син [PERSON] . Відповідач порушив вимоги ст. 180 СК України - усунувся від свого обов'язку по утриманню дитини до досягнення нею повноліття, то з нього належить стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача щомісячно але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вимоги ст. 367 ЦПК України належить допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення платежу за 1 місяць. Суд, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави державне мито в сумі 51 грн., від якого при подачі заяви була звільнена позивачка та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 7грн.50коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 23.09.1999 року уклав шлюб з відповідачкою, який був зареєстрований відділом РАГСу м. Борислава Львівської області, актовий запис за №172. Від даного шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] та [INFO] - донька [PERSON]. За час спільного проживання вони не змогли створити міцної та дружної сім'ї, оскільки виявили несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя, відповідачка влаштовувала конфлікти та сварки. Намагання зберегти сім'ю не дало позитивних результатів і вони припинили спільне проживання. На даний час він прийшов до переконання, що їхній шлюб з відповідачкою існує лише формально і зберегти його неможливо, вони стали чужими людьми, не проживають разом, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. Просить суд постановити рішення, яким розірвати їхній шлюб, витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу, - покласти на нього та залишити неповнолітніх дітей на вихованні у матері. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, доповнивши, що судом двічі надавалось сторонам примирення, але це не дало позитивного результату. Її довіритель просить розірвати шлюб, про що подав відповідну заяву. Відповідачка позову не визнала, пояснивши, позивач підтримує фактичні шлюбні відносини з іншою жінкою, остання забороняє йому бачитись з дітьми, а тому просить відмовити в позові та зберегти їх сім'ю. Вислухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що сім'я [PERSON] остаточно розпалась і зберегти її неможливо, оскільки сторони на протязі останнього року разом не проживають, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, позивач втратив почуття любові до відповідачки, з якою у нього виникали сварки та конфлікти. При таких обставинах суд вважає, що їхній шлюб слід розірвати. Витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу, слід покласти на позивача, неповнолітніх дітей залишити на вихованні у матері.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-20 00:00:00

[PERSON]. звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO]народження та суду пояснила, що донька знаходиться на її утриманні, достатніх доходів на її належне утримання не має, відповідач допомоги не надає. Просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки аліменти в розмірі 1\4 частини від доходів відповідача, починаючи з дня подачі заяви та до повноліття дитини. Відповідач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав та суду пояснив, що згоден виплачувати аліменти у вказаному позивачем розмірі. Суд, вислухавши сторони, прийнявши усну заяву відповідача про визнання позову, встановивши, що визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, вважає за необхідне задовольнити позов [PERSON]. в повному обсязі, оскільки він визнаний відповідачами. Так, згідно Принципу 6 Конвенції “Про права дитини” від 20.11.1959 року, Генеральної Асамблеї ООН який проголошує, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли є можливість, рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові й моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір'ю. На суспільство і на органи публічної влади повинен лежати обов'язок здійснювати особливе турбування про дітей, немаючих сім”ї та про дітей немаючих достатніх засобів до існування. Ч.2 ст.51 Конституції України закріплює, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Ч.1 ст. 183 СК України вказує, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Також, згідно ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь держави державне мито в розмірі 51 грн., витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-20 00:00:00

30.05.2008 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Згідно позовної заяви [PERSON] . з 05.09.1998 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають спільну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] народження. Донька проживає з нею і знаходиться на її утриманні. На утримання доньки відповідач матеріальної допомоги не оказує, і не бажає добровільно це робити, хоча має таку можливість. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки його заробітку і до повноліття дитини, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму щомісяця для дитини відповідного віку. Згідно письмової заяви просить справу слухати у її відсутність. На позовних вимогах наполягає. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] . до суду не з'явився за невідомої суду причини, хоча про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений. При таких обставинах суд визнає неявку відповідача неповажною, вважає за можливе слухати справу у відсутності відповідача, ухвалити заочне рішення. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO]народження, її батьком є [PERSON] / а.с. 3/ Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі ј частини його заробітку щомісяця підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-20 00:00:00

Комунальне виробниче підприємство “Краматорський водоканал” звернулося в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по сплаті за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 1300,18 грн. В судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримав й суду пояснив, що відповідач [PERSON]являється наймачем квартири [ADDRESS]. Тривалий час вона не сплачує комунальні послуги й тому за нею утворилася заборгованість за період з 01.03.1997 року по 01.02.2008 року, яка становить 1300,18 грн., котру просить стягнути з відповідача. Також просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 81 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився по невідомій причині, про час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Суд вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення. Представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Вислухавши думку представника позивача, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом установлено, що відповідач являється наймачем квартири [ADDRESS] (а.с.4). Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори… Згідно ст. 509 ЦПК України, зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язан вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Як вбачається зі ст. 526 ЦПК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору… Як вбачається з довідки по особовому рахунку відповідачки заборгованість за період з 01.03.1997 року по 01.02.2008 року складає 1300,18 грн. Суд вважає, що дану заборгованість варто стягнути з відповідача на користь позивача в повному обсязі не застосовувавши строк позовної давнини, оскільки в матеріалах справи відсутня заява сторін про застосування строку позовної давнини, як це передбачено ч. 3 ст. 267 ЦК України. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, також з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., які були сплачені позивачем при звертанні до суду з даним позовом ,а на користь держави з відповідачів варто стягнути судовий сбір 51 грн. (а.с.1-2).

Outcome: approved