Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-18 00:00:00

13.09.1999 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою про розподіл спадкового майна , визнання права власності на 1/3 частку квартири та стягнення витрат, пов»язаних з похоронами спадкодавця, охорону та управління спадковим майном звернулась [PERSON] Свої вимоги вона обгрунтувала наступним. Її матері, [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 3 квітня 1991 року належала[ADDRESS] Квартира має кімнату площею 16.7 кв.м кухню площею 5.9 кв.м. сумісного санвузла, коридора.Квартира знаходиться на першому поверсі п»ятиповерхового будинку, вартість становить 4517 грн. [INFO] її мати померла. Все своє майно вона заповіла [PERSON]. Після звернення [PERSON] до нотаріальної контори, їй стало відомо, що мати заповіла все своє майно 16.09.95 року сторонній особі [PERSON] Після смерті матері стало відомо, що заповіт було складено в день похорон її сина , в зв»язку з чим у неї виникли сумніви в його законності.В нотаріальній конторі їй відмовили видати копію. Оскільки після смерті матері вона є єдиною спадкоємицею першої черги , має право на обов»язкову долю, як особа пенсійного віку , то вона має право на 2/3 частки квартири . 01.07.97 року їй було видано свідоцтво Восьмою державною нотаріальною конторою і зареєстровано під № 1-1491. Відповідачка звернулась з заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору, але більше ніяких дій не виконала. Квартира знаходиться в поганому стані та потребує ремонту.Відповідачка ніяких дій по ремонту квартири не проводить, мотивуючи тим, що немає грошей. Вона запропонувала відповідачці провести розподіл квартири ,виплатити їй вартість 1/3 її частки.Крім того вона понесла витрати на охорону та утримання квартири та просить зобов»язати відповідачку сплатити їй витрати. Вартість 1/3 частки квартири становить 1505грн66 коп. , 1/3 частина витрат на похорони спадкодавця , оплата та ремонт спірної квартири в межах вартості її долі становить 1505 грн.66 коп. Вказані суми позивач просить стягнути з відповідача на свою користь та визнати за нею право власності на 1/3 частку квартири. [PERSON] уточнила свої вимоги в порядку ст..103 ЦПК України після проведення судової будівельно-технічної експертизи. Посилаючись на висновок експерта № 432 від 2 червня 2000 року вона вказала, що вартість спірної квартири становить 12125 грн., а вартість 1/3 частки становить 4042 грн. З урахуванням вартості ремонту квартири понесені нею витрати становлять 6167 грн 86 коп. на похорони вона витратила 1205грн.19 коп, оплата квартири та комунальних послуг становить 898 грн, разом 8271 грн 05 коп, третя частина витрат становить 2757грн 01 коп. Позивач просила суд провести розподіл спадкового майна [ADDRESS] , вартість якої становить 12126 грн, виділити їй в натурі всю квартиру, а відповідачу [PERSON]- грошову компенсацію в розмірі 1/3 частки вартості квартири в сумі 4042 грн, в зв»язку з чим визнати за нею право власності на 1/3 частку вказаної квартири та стягнути з неї на користь [PERSON]. 4042 грн. Стягнути з [PERSON]. на її користь 1/3 частину понесених нею витрат на похорони спадкодавця, оплату та ремонт спадкової квартири в сумі 2757 грн, витрати по справі, в сумі 390грн90 коп., провести залік зустрічних вимог. 12.03.2001 року позивач знову уточнила позовні вимоги в порядку ст.103 ЦПК України. В заяві вона послалась на вказівки Постанови Президії обласного суду від 27.12.2000 року та виклала позовні вимоги в такій редакції. Згідно висновку експертизи № 432 від 02.06.2000 року вартість однокімнатної квартири становить з урахуванням ремонту 12126 грн. Вартість виконаного нею ремонту після смерті матері складає 6167грн.86 коп.. Оскільки [PERSON]. не приймала участі в ремонті, то розподілу підлягає вартість квартири без ремонту, яка становить 5958 грн14 коп..Вартість 2/3 частки становить 3972 грн 09 коп., вартість 1/3 частки становить 1986.04 грн. На похорони спадкодавця нею витрачено 2103 грн, а 1/3 частка становить 701 грн. витрати по справі становлять 390грн.90 коп. Позивач просить суд провести розподіл спадкового майна однокімнатної [ADDRESS] вартістю 5958 грн 14 коп, виділив їй в натурі всю квартиру, а відповідачці [PERSON]. грошову компенсацію в розмірі 1/3 частки квартири в сумі 1986грн 04 коп, визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири, стягнути з неї на користь [PERSON] 1986грн04 коп. Стягнути з [PERSON]. на її користь 1/3 частину понесених нею витрат на похорони спадкодавця и утримання спадкової квартири в сумі 701 грн, витрати по справі в сумі 390грн90 коп. З урахуванням заліку зустрічних вимог стягнути з неї на користь [PERSON]. 894грн14 коп. 13.12.2004 року позивач [PERSON]уточнила вимоги в порядку ст..103 ЦПК України. Свої вимоги вона обгрунтувала наступним.Про наявність заповіту на ім.»я [PERSON]. їй стало відомо після того , як вона звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. У неї виникли сумніви в в законності вказаного заповіту, оскільки мати [PERSON] в день похорон свого онука не могла поїхати в нотаріальну контору, щоб скласти заповіт на сторонню особу, позбавивши онуку права власності на квартиру, тим більше, що вона самостійно не могла пересуватися. Вона підозрює, що мати була введена в оману відповідачкою [PERSON], яка возила її в нотаріальну контору.Оскільки заповіт їй не був показаний нотаріусом, то їй не було відомо, що оформлення заповіту було виконано з порушенням закону, про що вона взнала тільки зараз. Мати була неграмотною людиною, тому сама не могла ознайомитися з заповітом.Нотаріусом при складанні заповіту були порушені вимоги ч 3 ст.13 Інструкції про порядок проведення нотаріальних дій нотаріусами України., яка діяла на момент посвідчення заповіту, в якій вказано, що якщо громадянин, який звернувся за виконанням нотаріальних дій неграмотний , нотаріус повинен прочитати текс документу, про що на документі робиться відповідна відмітка. На заповіті такої відмітки не має мати не була ознайомлена з його змістом, внаслідок чого заповіт не відображає волю заповідача та підлягає визнанню недійсним. Крім того, мати не знала про заповіт на ім.»я [PERSON]. оскільки при укладенні договору купівлі-продажу спірної квартири між матір»ю та [PERSON] було усно укладено договір , що половину вартості квартири виплатить дочка [PERSON]. з тими умовами, що після смерті бабусі вся квартира буде належати їй. Позивач просить суд винести рішення, яким визнати недійсним заповіт від 16.09.1995 року складений її матір»ю[PERSON] на користь [PERSON]. посвідчений Восьмою дніпропетровською державною нотаріальною конторою та зареєстрований в реєстрі за № №-2204. 01.02.2007 року до суду з позовною заявою в порядку ст.. 31 ЦПК України звернулась [PERSON] до відповідача [PERSON], [PERSON] третя особа : Восьма дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на 67/100 часток квартири. В позовній заяві позивач стверджує, що її мати [PERSON] не знала про існування заповіту на користь [PERSON]. та була впевнена, що залишає квартиру [PERSON] ( нині [INFO] ) , про що неодноразово говорила їм та знайомим.Мати також знала , що квартира в цілому їй не належала тому що при викупі квартири у 1991 році частину вартості квартири виплатила [PERSON] Позовні вимоги [PERSON] вона визнає повністю, та не заперечує, щоб за [PERSON][PERSON] було визнано право власності на [ADDRESS] на 37/100 частки , за нею щоб суд визнав право власноті на 63/100 частки цієї ж квартири, та визнав недійсним заповіт , складений 16.09.1995 року на ім.»я [PERSON]. 01.02.2007 року [PERSON], третя особа з самостійними вимогами звернулась до суду з позовом до [PERSON] [PERSON]. Дніпропетровського будівельно-монтажного поїздоексплуатаційного управління № 1 , третя особа Восьма дніпропетровська державна нотаріальна контора з про визнання угоди удаваною в частину особи покупця квартири, про визнання позивача дійсним покупцем частини квартири , про визнання права власності на 37/100 часток квартири, про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним. В зв»язку зі смертю відповідача [PERSON]. [PERSON] уточнила вимоги пред»явивши їх [PERSON], на яку було складено заповіт [PERSON], де просила визнати недійсним заповіт від 16.09.1995 року на користь [PERSON] та від 25.11.2006 року на користь [PERSON] 05.12. 2007 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], [PERSON], Дніпропетровське будівельномонтажне поїздоексплуатаційне управління № 1 , треті особи Восьма дніпропетровська державна нотаріальна контора , [PERSON] про визнання угоди удаваною в частині особи покупця квартири, про визнання позивача дійсним покупцем частини квартири, про визнання права власності на 37/100 часток квартири , про визнання свідоцтва про право на спадщину та заповітів частково недійсними. В зв»язку з ліквідацією відповідача Дніпропетровське будівельно-монтажне поїздоексплуатаційне управління №1 [PERSON] уточнила назву відповідача та пред»явила позов до Державного підприємства Придніпровська залізниця. 24.01.2008 року третя особа з самостійними позовними вимогами [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON],[PERSON], Державне підприємство « Придніпровська залізниця «, , треті особи Восьма Дніпропетровська державна нотаріальна контора, [PERSON] про визнання угоди удаваною в частині особи покупця квартири, про визнання позивача дійсним покупцем частини квартири, про визнання права власності на 37/100 часток квартири, про визнання свідоцтва про право на спадщину та заповітів частково недійсним. [PERSON]вимоги обґрунтувала настпним. 10.01.2005 року вона вступила в процес в якості третьої особи, що заявляє самостійні позовні вимоги на предмет спірної квартири та заявила 23.02.2005 року позов про визнання за нею права власності на 37/100 частки [ADDRESS] [INFO] [PERSON]. померла.В якості її представника згідно заповіту від 25.11.2006 року в справу вступила [PERSON], тому позовні вимоги вона уточнює та доповнює. У 1991 році керівництво Дистанції цивільних споруд Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці запропонувало [PERSON]. викупити [ADDRESS] , в якій вона мешкала . Квартира була оцінена в 2701 крб 71 коп цю суму необхідно було виплатити . Такої суми [PERSON] не мала, та запропонувала їй виплатити частину суми, решту вона була готова виплатити сама, з тим щоб квартира належала їм обом , а після смерті [PERSON] квартира цілком перейшла в її власність.Для цього[PERSON] 15.03.1991 року склала заповіт на її ім.»я, який був посвідчений Восьмою дніпропетровською державною нотаріальною конторою. В рахунок оплати за квартиру , вона перерахувала належні їй заощадження в сумі 1011 крб 70 коп з ощадного рахунку[NUMBER] відкритого на її ім.»я в Самарському районному відділенню № 0130 державного спеціалізованого ощадного банку в м.Дніпропетровську на розрахунковий рахунок Дистанції цивільних споруд Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці. Вартість квартири, що залишилася в сумі 1690 крб 01 коп була сплачена з заощаджень [PERSON]. 15.03.1991 року [PERSON] видала їй доручення для оформлення документів, пов»язаних з придбанням квартири, а 03.04.1991 року вона від імені[PERSON] уклала договір купівлі-продажу спірної квартири з Дистанцією цивільних споруд Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці.Договір був посвідчений восьмою дніпропетровською державною нотаріальною конторою та зареєстрований у реєстрі під № 3-470. Сплачена нею сума в розмірі 1011крб 71 коп. складає 37/100 часток спірної квартири, тому їй як члену сім»ї, що мала домовленість з [PERSON] на створення спільної часткової власності на квартиру належить 37/100 частки спірної квартири.За спільною згодою договір був оформлений на ім.»я [PERSON], оскільки вона залишила на її ім.»я заповіт. В зв»язку з тим, що вона є фактично також покупцем квартири, вклавши в її придбання свої особисті кошти, то договір купівлі-продажу від 03.04.1991 року в частині того, що покупцем квартири є одна [PERSON] є удаваною угодою, укладеною з метою приховання особи справжніх покупців з визнанням дійсними покупцями квартири [PERSON] на 63\100 частки квартири та її на 37/100 частки спірної квартири. Вона визнає право [PERSON]як за спадкоємицею першої черги, за законом, на 2/3 частки спірної квартири.Оскільки їй , як співвласнику квартири належить 37/100 частки квартири, то спадковим майном не є вся квартира , а тільки 63/100 її частки, що належали бабусі. Отже її матері [PERSON]нотаріальна контора повинна була видати свідоцтво про право на спадщину на 2/3 частини від спадкових 63/100 часток квартири, що складає 42/100 частки, а не 2/3 частини від всієї квартири., як їй фактично видано тому свідоцтво про право власності на спадщину є частково недійсним видане [PERSON] з визнанням за нею права власності на 42/100 частини квартири як на обов»язкову частку .З цієї підстави є частково недійсним і заповіт складений 16.09.1995 року складений [PERSON], оскільки їй належало лише 63/100 частки квартири.. В зв»язку з цим [PERSON]. може належати не 1/3 частка всієї квартири, а з урахуванням обов»язкової частини в спадщині, на яку має право [PERSON] -1/3 частка від 63/100 часток квартири, тобто 21/100 частка квартири. Заповіт від 25.11.2006 року посвідчений приватним нотаріусом [PERSON]. та зареєстрований в реєстрі за № 1951 за яким [PERSON]. заповідала 1/3 частку спірної квартири відповідачці [PERSON] на що вона не мала права, так як їй може належати лише 21/100 частка квартири, також частково недійсним. До лютого 2005 року вона до суду не зверталась, тому що хотіла вирішити питанні про право власності на спірну квартиру в добровільному порядку.Її мати знала, що вона сплатила 37/100 частки спірної квартири, визнавала за нею право власності на цю частину квартири, про що видала їй відповідну розписку. Строк позовної давності нею не порушений. Вимоги [PERSON]вона повністю визнає і вважає, що повинні бути задоволені . 30.03.2005 року з зустрічною позовною заявою звернулась [PERSON] до [PERSON]про стягнення компенсації Вона посилається на те, що разом з [PERSON]вони є власниками [ADDRESS].Їй в спірній квартирі належить 1/3 частка , а [PERSON]належить 2/3 частки спірної квартири.З моменту смерті [PERSON], померлої в жовтні 1996 року, спірна квартира знаходиться в користуванні [PERSON] Квартира однокімнатна розподілу не підлягає. За таких обставин, [PERSON]повинна сплатити їй компенсацію 1/3 частки квартири що згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи за № 930 від 11 грудня 2003 року становить 7055грн 67 коп. Вона просить стягнути з [PERSON]на її користь 7055грн67 коп. визнати за [PERSON]право власності на 1/3 частку [ADDRESS] 02.11.2007 року [PERSON], звернулась до суду з позовною заявою в порядку ст..31 ЦПК України . В уточненій позовній заяві вона посилається на ті обставини, що [PERSON]. померла [INFO].25 листопада 2006 року вона залишила заповіт на 1/3 частину [ADDRESS] на її ім.»я.Цей заповіт був посвідчений приватним нотаріусом ДМНО [PERSON]..Вона прийняла спадщину 13.06.2007 року.Таким чином спадкове майно 1/3 частка [ADDRESS] належить їй з моменту відкриття спадщини, а саме з [INFO].. Спірна квартира є однокімнатною, тому її неможливо розділити або визначити порядок користування нею..З 1997 року спірною квартирою користується відповідач [PERSON] Тому вона вважає, що право власності на 1/3 частку спірної квартири, яка належить їй, повинно бути визнано за [PERSON], а на її користь з неї стягнена компенсація вартості цієї частки, яка згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 22.11.2006 року складає ( 156101 :3) 52034 грн. . Вона просить суд ухвалити таке рішення. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримала , просила задовольнити в повному обсязі. Вимоги [PERSON]визнала також просили задовольнити. Вимоги [PERSON] не визнала, пояснила, що не [PERSON] , не [PERSON] не мають право на частку спірної квартири, оскільки заповіт, складений[PERSON]. з порушенням ч 3 п 13 Інструкції про порядок учинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18.06.1994 року № 18/5, що діяла на момент посвідчення заповіту. [PERSON] була не грамотна не вміла писати та читати, що підтверджено в судовому засіданні свідками.Крім того, заповіт складено в день похорон її онука.[PERSON] була хворою людиною , самостійно не могла пересуватися , [PERSON] возила її до нотаріальної контори.[PERSON] ( зараз [PERSON]) проживала разом з [PERSON]. , доглядала її, вела з нею спільне господарство. У 1991 році вона разом з [PERSON] оформила договір купівлі-продажу спірної квартири, внесла частину грошей її вартості , при цьому між ними була домовленість, що після смерті [PERSON] спірна квартира буде залишена [PERSON], що підтверджується заповітом , складеним [PERSON] на ім.»я [PERSON].В задоволенні вимог [PERSON] просила відмовити в повному обсязі. [PERSON]свої вимоги підтримала в повному обсязі. Вимоги [PERSON] визнала частково, вимоги [PERSON] визнала частково. Суду пояснила, що право власності на 2/3 частки квартири за [PERSON]не може бути визнано, оскільки вона при укладенні договору купівлі продажу спірної квартири мала домовленість з [PERSON]. що квартира буде оформлена на [PERSON], але частину вартості квартири вона сплатить за свій кошт і після смерті [PERSON] вона буде власником всієї квартири. В підтвердження цього [PERSON] склала заповіт на її ім.»я . Про те, що [PERSON] склала новий заповіт на ім. «я [PERSON]. їй стало відомо після звернення до нотаріальної контори після смерті [PERSON]. Весь цей час вона намагалася домовитися з [PERSON] про виплату їй компенсації вартості 1/3 частки квартири, але [PERSON]. відмовлялася домовитися. Тому вона звернулась до суду. Її мати [PERSON]визнавала за нею право на спірну квартиру, про що написала розписку, яка приєднана до матеріалів справи..Тому частка її в спірній квартирі , з урахуванням виплати її вартості 1011.70 крб становить 37/100 від всієї вартості квартири, в зв»язку з чим частка , що належить матері не буде мати 2/3, а буде становити 42/100 від 63/100 часток Свідоцтво про право власності на спадщину видане [PERSON]є частково недійсним.Обов»язкова частка матері в спірній квартирі повинна бути визначена я к 42/100 частки. Вимоги [PERSON] вона визнає частково . [PERSON]. може належати не 1/3 частка квартири, а 21/100 частка квартири з урахуванням обов»язкової частки в спадщині на яку має право [PERSON]. Заповіт від 25.11.2006 року посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за яким [PERSON]. заповідала [PERSON]. 1/3 частку спірної квартири також частково недійсний. Представник відповідача Державного підприємства « Придніпровська залізниця « пояснила , що в зв»язку зі спливом часу , терміни зберігання документів про купівлю -продаж спірної квартири знищені, просили звільнити їх від участі у с праві. Представники третіх осіб: Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, приватний нотаріус [PERSON]. звернулись до суду письмово , просили розглянути справу в їх відсутності. Вислухавши сторони, третіх осіб, свідків, вивчивши надані письмові докази, суд приходе висновку, що позовні вимоги [PERSON]підлягають задоволенню частково. Позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Позовні вимоги третьої особи з самостійними вимогами [PERSON] задоволенню не підлягають з наступних підстав. Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються Цивільним кодексом України 1963 року та 2004 року. Судом встановлено, що спірна [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від третього квітня 1991 року , укладеного Дистанцією гражданських споруд Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці та [PERSON]. Арк..с 194 том 2 Право власності на спірну квартиру зареєстровано в ДМБТІ 8 травня 1997 року арк..с. 193. [PERSON] померла [INFO] арк..спр. 13. Після її смерті відкрилась спадщина на спірну квартиру. [PERSON],яка є дочкою [PERSON] звернулась в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини 01.11.1996 року арк..спр.207 том 2 В своїй заяві просила , як пенсіонерка за віком та має право на обов»язкову частку в спадщині видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом. 2 серпня 1997 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/3 частки спірної квартири . арк. Спр 215 том 2 [PERSON]. після смерті [PERSON] звернулась з заявою до восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори , де вказала. Що на її ім.»я є заповіт складений померлою та просила видати свідоцтво про право власності згідно заповіту. Згідно ст.549 ЦК України ( в редакції 1963 року ) спадкоємець визнається прийнявши спадщину, якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, якщо він подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. [PERSON]та [PERSON]. прийняли спадщину. [PERSON], оскільки на момент смерті матері була непрацездатна, перебувала на пенсії, мала право на обов»язкову долю в спадщині в розмірі 2/3 частки спадкового майна. 16 вересня 1995 року [PERSON]. склала заповіт на належну їй квартиру 62 буд 30 а по вул Семафорній м. Дніпропетровська на [PERSON]. арк..спр. 204 том 2 Заповіт посвідчено восьмою державною нотаріальною конторою та зареєстровано в реєстрі за № 3-2204. В спадковій справі відсутня заява [PERSON] ( [PERSON]) про прийняття спадщини після померлої[PERSON] арк..спр.203-216 том 2. Позивач [PERSON]та [PERSON] посилаються на те , що [PERSON] була не грамотна та не розуміла які документи вона підписує. Судом проведена судова почеркознавча експертиза від 31 серпня 2005 року за № 749 згідно якої підписи від імені [PERSON]в заповіті від 16.09.1995 року на користь [PERSON] посвідченому восьмою дніпропетровською державною нотаріальною конторою та зареєстрованому в реєстрі під № 3-2204, що знаходяться на звороті документу в строчці підпис та підпис в реєстрі № 3-2 нотаріальних дій восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори за 1995 рік що знаходиться в графі розписка про одержання оформленого документа строчка 3-2204 [PERSON] - виконані [PERSON]. Арк. Спр. 135-139 том 2 Допитані в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що працював разом з [PERSON] до 40 років . Розписуватися вона не могла , ставила хрестики . Свідок [PERSON] пояснила. що писати [PERSON] не вміла. Свідок [PERSON] пояснила. що [PERSON] писати не вміла. Покази свідків спростовуються висновком криміналістичної почеркознавчої експертизи . Таким чином , визнавати недійсним заповіт[PERSON] складений на ім.»я [PERSON]. підстав не має. 25 листопада 2006 року [PERSON].заповіла належну їй 1/3 частку [ADDRESS] [PERSON]. Заповіт посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 1951 арк.спр. 2 том 3 [INFO] [PERSON]. по мерла . Після її смерті відкрилась спадщина на 1/3 частку квартири ,, яку вона заповіла [PERSON] [PERSON] звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини 13 червня 2007 року . Згідно ст..ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України ( 2004 р ) спадщину приймає особа, яка постійно проживає зі спадкодавцем та не відмовилась від спадщини а також особа яка на протязі 6 місяців звернулась із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] своєчасно звернулась до нотаріальної контори про прийняття спадщини, вона вважається такою, що прийняла спадщину. Судом встановлено, та підтверджено письмовими доказами, поясненнями сторін, що фактично проживають та користуються однокімнатною спірною квартирою позивач та її дочка[PERSON] на протязі всього часу після смерті [PERSON] Цей висновок підтверджено квитанціями про сплату комунальних послуг та користування житлом позивачами починаючи з 1997 року. За таких обставин, з урахуванням того, що спірна квартира є однокімнатною та згідно неодноразового висновку судової будівельно-технічної експертизи не підлягає розподілу, суд приходе висновку, про необхідність стягнення компенсації з [PERSON]на користь [PERSON] Остання судово будівельно-технічна експертиза від 20.11.2006 року за № 567 встановила ринковау вартість [ADDRESS] в сумі 156101 грн. Вартість спірної квартири на жовтень- листопад 1996 року визначити не має можливості , оскільки відсутні дані ринку за цей період. Експертиза проведена станом на 2006 рік. Сторони в судовому засіданні не заявляли клопотання про визначення вартості спірної квартири на день розгляду в суді, як на це вказує законодавство. Позивач [PERSON] послалась на те, що ті ремонтні роботи на які вказує [PERSON]проводились без згоди [PERSON] та відремонтованою квартирою весь час користувались [PERSON] та її сім»я. Тому вона згодна з оцінкою квартири станом на 2006 рік. Таким чином 1/3 частка спірної квартири становить 52034 грн. Оскільки спірна квартира є неподільною ( ст..183ч2 ЦК України в редакції 2004 року ), і її неможливо поділити без втрати її цільового призначення, то згідно ст..364 ЦК України в тій же редакції , співвласник , який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Таку згоду виявила [PERSON] Що стосується вимог третьої особи з самостійними вимогами [PERSON] то ці вимоги не підлягають задоволенню з тих підстав, що [PERSON] пропущені строки позовної давності , які передбачені главою 5 ЦК України в редакції 1963 року , де загальний строк для захисту свого права за позовом особи , право якого порушено встановлений в три роки. ( ст..71 ЦК України) [PERSON] в своїх вимогах вказує , що 13.03.1991 року від імені [PERSON] уклала договір купівлі продажу спірної квартири , та з цього часу не зверталась до суду з позовом про визнання угоди удаваною в частині особи покупця та в судовому засіданні пояснила, що до лютого 2005 року намагалася вирішити питання про право власності на квартиру в добровільному порядку. Про наявність іншого заповіту на іншу особу , [PERSON]. їй стало відомо, після того як вона звернулась до нотаріальної контори після смерті [PERSON]. Її мати [PERSON] отримала свідоцтво про право власності в порядку спадкування за законом у 1997 році та з того часу вона мала можливість звернутися до суду з позовом про визнання права власності на 37/100 часток квартири та про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним. Такі позовні вимоги відносно спірної квартири до суду до лютого 2005 рокувід [PERSON] не надходили. Питання про поновлення строків позовної давності були предметом обговорення в суді, запропоновано [PERSON]та [PERSON] поставити питання перед судом про поновлення строків позовної давності, але позивач [PERSON]та третя особа [PERSON]відмовились це зробити , посилаючись на ч 2 ст.79 ЦК України в редакції 1963 року.що [PERSON] вчинила дії, які свідчать про визнання боргу ., тобто написала розписку 10.09.1999 року , в якій вказала, що їй відомо про виплату [PERSON] крб 71 коп. по договору купівлі-продажу квартири укладеному між [PERSON] та Придніпровською залізницею та вона згодна виплатити [PERSON] вартість її частки. Право власності на 2/3 частки спірної квартири було визнано за [PERSON] не в судовому порядку у 1997 році , зареєстровано по ДМБТІ до цього часу. Можливість виплати вказаної суми [PERSON] мала можливість. Така розписка була пред»явлена в судовому засіданні після звернення [PERSON]з позовом до суду. На підставі викладеного, підстав для задоволення вимог [PERSON] суд не вбачає.

Outcome: partial