Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-16 00:00:00

14 лютого 2008 року [PERSON] звернулася до Іллі-чівського міського суду Одеської області із позовом до Іллі-чівської міської ради Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно (а.с.6-7). Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що їй на підставі приватної власності належить земельна ділянка площею 0,116 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Через свою необізнаність без належного дозволу та належно затвердженого проекту вона (позивачка) збудувала будинок з господарчими будівлями та спорудами за вказаною адресою, а саме: житловий будинок під літерою “А” загальною площею 75,6 кв.м., в тому числі житловою - 42,9 кв.м., до складу якого входять: примі-щення №1-1 - кухня площею 13,6 кв.м., приміщення №1-2 - житлова кімната площею 12,9 кв.м, приміщення №1-3 - житлова кімната площею 23,4 кв.м., приміщення №1-4 - житлова кімната площею 6,6 кв.м., приміщення №1-5 - санвузол площею 3,9 кв.м., приміщення №1-6 - коридор площею 7,4 кв.м., баня під літерою “В” площею 16,7 кв.м., гараж під літерою “Г” площею 37,5 кв.м. Так як зазначене нерухоме майно збудовано без належного дозволу та належно затвердженого проекту, отримати правовстановлюючі документи тепер можливо лише у судовому порядку. За таких обставин вона (позивачка) вимушена зверну-тися до суду із зазначеним позовом. Позивачка в судовому засіданні підтримала позов та просить задовольнити його. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав та не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення позивачки, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, за наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідно-сини. Земельна ділянка площею 0,116 га за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності належить позивачці, що підтверджу-ється державним актом на право власності на земельну ділянку від 10 січня 2007 року, виданим на підставі рішення Іллічівської міської ради від 29 вересня 2006 року №94/104-V (а.с.17). На земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] є самочинно збудоване нерухоме майно, а саме: житловий будинок під літерою “А” загальною площею 75,6 кв.м., в тому числі житловою - 42,9 кв.м., до складу якого входять: приміщення №1-1 - кухня площею 13,6 кв.м., приміщення №1-2 - житлова кімната площею 12,9 кв.м, приміщення №1-3 - житлова кімната площею 23,4 кв.м., приміщення №1-4 - житлова кімната площею 6,6 кв.м., приміщення №1-5 - санвузол площею 3,9 кв.м., приміщення №1-6 - коридор площею 7,4 кв.м., баня під літерою “В” площею 16,7 кв.м., гараж під літерою “Г” площею 37,5 кв.м., що підтверджується технічним паспортом, виготовленим комунальним підприємством “Бюро технічної інвентаризації” станом на 05 березня 2007 року, інвентарний №3632 (а.с.8-13). Згідно висновку будівельно - технічної експертизи №358 від 25 червня 2006 року, зробленого експертом [PERSON], самовільно зведене нерухоме майно за вищевказаною адресою, побудоване без порушення будівельних та інших норм і правил, та використовується за цільовим призначенням, без порушення прав інших осіб (а.с.33-45). У відповідності до ч.2 ст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не супере-чать закону. Нормою ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним, тобто ніхто не може бути протиправно позбавле-ний цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Нормою ст.376 ЦК України передбачено, що житловий буди-нок, споруди, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під збудоване нерухоме майно. На вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. За таких обставин позов підлягає задоволенню повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved