Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача Кривопільської сільської ради, третя особа : [PERSON] про визнання нечинним рішення сесії Кривопільської сільської ради від 22.12.2003 року в частині надання у приватну власність 0,25 га земельної ділянки [PERSON] В судовому засіданні позивачка позовні вимоги збільшила, просить скасувати також державний акт на право приватної власності на землю серії ІФ № 052260 від 07 вересня 2004 року, що виданий на підставі цього рішення [PERSON]на земельну ділянку загальною площею 1,2010 га. Позовні вимоги мотивує тим, що згідно рішення сесії Кривопільської сільської ради від 25.05.1998 року їй виділено присадибну ділянку в розмірі 0,25 га на присілку Кізя с. Кривопілля. Вона з часу надання користується цією присадибною ділянкою та сплачує земельний податок. В березні 2007 року дізналася, що належну їй земельну ділянку сільська рада надала ще у 2003 році у приватну власність [PERSON] без її згоди, а тому вважає рішення сесії ради та державний акт на право приватної власності на землю на ім'я [PERSON] незаконними. В судовому засіданні заявлений позов підтримала, просить рішення сесії сільської ради від 22 грудня 2003 року та державний акт на право приватної власності на землю від -2- 07.09.2004 року, який видано [PERSON] на земельну ділянку загальною площею 1,2010 га скасувати. Представник відповідача - сільський голова с.Кривопілля [PERSON] заявлений позов не визнав, суду пояснив, що земельна ділянка на яку претендує позивачка згідно рішення сесії сільської ради від 22 грудня 2003 року передана у приватну власність [PERSON] і на даний час ним приватизована. Вказана земельна ділянка загальною площею 1,5 га в 1991 році була виділена в користування науково-виробничій комерційній фірми «Панкор» для будівництва бази відпочинку. В 1995 році незакінчене будівництво бази відпочинку в НВКФ «Панкор» викупило ПМП «Стів»/директор [PERSON]/. Згідно рішення сесії сільської ради від 08.05.2001 року земельну ділянку загальною площею 1,5 га на присілку Волова було виділено на умовах оренди [PERSON] Згідно рішення сесії сільської ради від 22 грудня 2003 року за згодою [PERSON] 1,2 га цієї земельної ділянки було передано у приватну власність [PERSON] Решта 0,25 га земельної ділянки, на якій знаходиться незавершене будівництво залишилось в оренді [PERSON] Відповідно до рішення сесії сільської ради від 25.05.1998 року присадибна ділянка площею 0,25 га на присіку [PERSON] в натурі не відводилась. У межах земельних ділянок, які належать [PERSON]/ 1,2010 га / та [PERSON]/0,25 га/ [PERSON] ніколи не користувалась присадибною ділянкою розміром 0,25 га, а тому її позовні вимоги вважає безпідставними. Відповідач [PERSON] заявлений позов не визнав, вважає, що він правомірно набув право приватної власності на земельну розміром 1,2010 га для ведення селянського господарства. Даною ділянкою він користується безперешкодно з часу передачі у приватну власність та сплачує за неї земельний податок. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що виділеною в 1998 році сесією Кривопільської сільської ради присадибною ділянкою позивачка [PERSON] користувалась, випасала там худобу, очищувала та удобрювала її. Ця ділянка була відділена дерев'яною огорожею від загальної земельної ділянки, на якій знаходиться незавершене будівництво комплексу. Свідок [PERSON] суду пояснила, що в 1998 році працювала землевпорядником Кривопільської сільської ради. Тим громадянам, яким на підставі рішень сесії відводились в натурі присадибні ділянки вона видавала тимчасові акти на право користування землею. За відпочинковим комплексом на присілку Волова було закріплено 1,5 га землі і на цій території присадибні ділянки не могли надаватись. Свідок [PERSON]. суду пояснив, що в 1995 році ПМП «Стів» купило в НВКФ «Панкор» незакінчене будівництво бази відпочинку на присілку Волова. Разом із об'єктом в користування ПМП перейшла земельна ділянка розміром 1,5 га, яка була огорожена металевою огорожею. В 2001 році він закрив мале підприємство, став підприємцем і земельну ділянку площею 1,5 га сесією ради було надано йому в оренду. В 2003 році за його згодою сесією ради 1,2 га з цієї землі надано у приватну власність сину [PERSON], а в нього в оренді залишилось 0,25 га. Позивачці на земельній ділянці, яка належить [PERSON] присадибна ділянка не відводилась. Вона та її родичі цією ділянкою ніколи не користувались і не огорожували її. На даний час спірною ділянкою користується відповідач [PERSON]. Свідок [PERSON] суду пояснила, що їй не відомо, про те щоб [PERSON] на території поблизу незавершеного будівництва відпочинкового комплексу на присілку Волова виділялась присадибна ділянка. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. -3- Відповідно до п.34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.116 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до ч.1 ст.125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Відповідно до ч.1 ст.153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення сесії Кривопільської сільської ради від 22 грудня 2003 року [PERSON] виділено та надано у приватну власність земельну ділянку площею 1,20 га для ведення селянського господарства. На підставі цього рішення йому видано державний акт на право приватної власності на землю загальною площею 1,2010 га серії ІФ № 052260 від 07 вересня 2004 року га для ведення селянського господарства, яка розташована в с.Кривопілля, присілок Волова. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010430000287. На частину даної ділянки, а саме розміром 0,25 га претендує позивачка [PERSON] стверджуючи, що вона набула на неї право власності на підставі рішення сесії Кривопільської сільської ради від 25.05.1998 року, користувалась цією землею, сплачувала земельний податок, обробляла, огорожувала. Відповідно до ст.22 Земельного Кодексу України /в ред.1990 року/ право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі/ на місцевості/ і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі/ на місцевості/ і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. В судовому засіданні позивачкою не представлено доказів про відведення на місцевості наданої їй рішенням сесії 0.25 га присадибної ділянки в с.Кривопілля, присілок Кізя . Факт відведення цієї ділянки заперечили також свідки [PERSON], [PERSON]., [PERSON] В рішенні сесії від 25.08.1998 року не конкретизовано де саме на присілку Кізя надається у власність [PERSON] 0,25 га присадибної ділянки. Також суперечливими суд визнає твердження позивачки та покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про те, що [PERSON] надану ділянку обробляла, огорожувала, сплачувала за неї земельний податок, оскільки ці покази не відповідають фактичним обставинам справи, зокрема суперечать показам свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] Крім цього встановлено, що відповідно до рішення сеії ради від 08.05.2001 року земельна ділянка загальною площею 1,5 га на частину, якої претендує позивачка , була виділена в оренду [PERSON] і дане рішення сесії ніким не оспорювалось. -4- В книзі обліку платників земельного податку по Кривопільській сільській раді за 1998-1999 роки позивачка записана як платник земельного податку за цей період, однак суд, вважає, що це не є доказом того, що позивачкою сплачувався податок за користування саме спірною земельною ділянкою. Крім цього записи про сплату позивачкою податку відсутні в книгах обліку за наступні роки, а також не представлено відповідних підтверджуючих квитанцій. На даний час земельна ділянка, на яку претендує [PERSON] не відмежована і її обробляє [PERSON] Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази приходить до висновку, що відповідачу [PERSON] земельну ділянку розміром 1,2010 га, яка знаходиться в с. Кривопілля , присілок Волова передано у приватну правомірно, оскаржувані рішення сесії сільської ради та державний акт на право приватної власності на землю відповідають вимогам закону, а позивачка [PERSON] не довела, що вона в законному порядку набула право власності або користування спірною земельною ділянкою чи фактично правомірно нею користувалася, а тому її позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими. На підставі ст.ст. 22,23,30,31 Земельного Кодексу України /в ред.1990 року/ ст.ст.116,118,125,152,153,158 чинного Земельного Кодексу України, ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.373 ЦК України,

Outcome: dismissed