Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] вернувся з позовом до [PERSON] з вимогами про стягнення з відповідача матеріальної та моральної шкоди, завданих злочином в результаті дорожньо - транспортної пригоди. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просить стягнути з відповідача в користь позивача 776 гривень витрат понесених на лікування, 200 гривень судових витрат, 1740 гривень втраченого заробітку та 50000 грн. моральної шкоди, посилаючись на те, що 20 квітня 2007 року відповідач вчинив дорожньо - транспортну пригоду в результаті якої позивач отримав тяжкі тілесні ушкодження і вина відповідача встановлена вироком суду. Внаслідок неправомірних дій відповідача позивач поніс вказані вище матеріальні витрати, а також моральну шкоду, що виявилася у фізичному болю і стражданнях, зміні звичайного способу життя, отриманні інвалідності, неспроможності нормально пересуватися та забезпечувати себе, виникненні психотравматичних факторів, що спричинюють негативні емоції та переживання. Відповідач позов визнав частково, не заперечує факту спричинення ним матеріальної і моральної шкоди позивачу, однак не погоджується з розміром відшкодування, вважає його завищеним та необґрунтованим. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши та оцінивши докази, суд приходить до таких висновків: вироком Зборівського районного суду від 24 липня 2007 року [PERSON]. визнаний винним у вчиненні ДТП, що сталося 20 квітня 2007 року і засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Вказаним вироком потерпілому [PERSON] відмовлено у задоволенні цивільного позову за безпідставністю позовних вимог. Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2007 року, яка набрала законної сили, вказаний вище вирок Зборівського районного суду в частині вирішення цивільного позову скасовано. Таким чином факт вчинення відповідачем злочину і його вина не потребує доказування на підставі ч.4 ст.61 ЦПК України. Згідно п. Постанови Пленуму Верховного суду України Відповідно до 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Зі змісту ст.1177 ЦК України вбачається, що майнова шкода завдана фізичній особі внаслідок злочину відшкодовується особою, яка вчинила злочин. Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Оскільки витрати позивача в сумі 776 грн. підтверджені документально, то позов в цій частині підлягає задоволенню. Вимоги про стягнення з відповідача 200 грн. судових витрат та 1740 грн. втраченого заробітку не обґрунтовані і не підтверджені доказами, тому задоволенню не підлягають. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, винними діями якої її заподіяно. Вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди в сумі 50000 грн. слід задовольнити частково, так як представник позивача не змогла достатньо обгрунтувати суму позову в цій частині. Однак суд погоджується, що позивачу була нанесена моральна шкода, яка полягає у фізичному болю і стражданнях, зміні звичайного способу життя, пов'язаних з отриманням тяжкої травми, що призвела до інвалідності першої групи, неспроможності нормально пересуватися та забезпечувати себе, необхідності подальшого лікування, виникненні психотравматичних факторів, що спричинюють негативні емоції та переживання. і суму моральних втрат, понесених позивачем, суд визначає у 15000 гривень. Таким чином позов підлягає задоволенню частково. Крім цього з відповідача слід стягнути судові витрати: державне мито в дохід держави щодо вимог майнового характеру в розмірі 51 гривня та щодо вимог немайнового характеру в розмірі 8,50 гривень, а також 30 гривень витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи Враховуючи вказане вище, позов підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial