overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-26 00:00:00

Відповідачка у попередньому судовому засіданні визналп позовні вимоги. Позивач [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що просить суд розірвати шлюб з відповідачкою [PERSON], тому що сімейне життя не склалося, через різні погляди на виховання дитини та ведення загального господарства, несумісність зарактерів. Сімейні відносини носять формальний характер, подружжя втратило між собою почуття поваги, кохання одного до одного. Суперечки про розділ майна придбаного в період шлюбу не мають, з питань виховання неповнолітньої дитини, від спільного життя також на мають. Відповідачка повністю визнала позов, тобто всі обставини, які відповідно до юридичного складу, передбаченого статтею 112 СК України, є необхідними для задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. 130 ч. 4 ЦПК України при визнані позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ч. 4 ЦПК України. Згідно з ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому, вивчивши обставини, якими позивач обґрунтовує вимоги, а також обставини, яки визнав відповідач, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. У чинність ст. 109 п.3 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини й чоловіка й що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті й майнові права, а також права їх дітей. У чинність ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки й збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них і інтересам їх дітей. Судом встановлено, що у юридичний шлюб сторони вступили 23 серпня 1997 року, актовий запис [NUMBER] що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданого Відділом ЗАГС виконкому Ялтинської міської ради народних депутатів (арк.спр.11). Від спільного життя є неповнолітній син [PERSON](арк.спр.6). Як слідчить з пояснень сторін, однією родиною чоловік і жінка не живуть з 2006 року, спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають, мешкають окремо один від одного. Чоловік і жінка втратили один до одного не тільки почуття любові, але й почуття поваги, сторони на примирення не згодні. Суперечок з питання розподілу майна придбаного в період шлюбу та виховання дитини сторони не мають. Дитина зі згоди позивача залишається разом з відповідачкою. При таких обставинах позов підлягає задоволенню, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини й чоловіка й після розірвання шлюбу, права сторін не будуть порушені. Витрати по розірванню шлюбу покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-26 00:00:00

Начальник Ялтинської МЕС Зорін О.Д. звернувся до суду з позовом в інтересах ВАТ «Крименерго», у якому просить стягнути з відповідача заподіяну шкоду у розмірі 1681, 29 грн. Вимоги мотивовані тим, що відповідач використовував електричну енергію без належного обліку, у зв'язку з чим і була заподіяна шкода. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належно. Вислухавши представника позивача, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що через відносини, що виникли між сторонами, позивач надає відповідачу послуги із електропостачання. 06 листопаду 2006р. співробітниками позивача був складений акт про порушення Правил користування електричною енергією за [ADDRESS] (підключення без лічильника). Протоколом за № 326 від 06 листопаду 2006р. відповідачу, який є користувачем електроенергії за вказаною адресою, нарахована сума шкоди у результаті безконтрольного використовування електричної енергії у розмірі 384, 70 грн. Крім того, 15 грудня 2007р. був складений акт про порушення Правил користування електричною енергією, так як електролічильник був взагалі відсутній. Протоколом за № 334 від 19 грудня 2007р. відповідачу нарахована сума шкоди у результаті безконтрольного використовування електричної енергії у розмірі 442, 13 грн. З приводу користування електричною енергією без електролічильника були складені протоколи ще 28 січня 2008р. та 28 лютого 2008р., і сума збитків відповідно до протоколів за № 36 від 28 січня 2008р. та від 29 лютого 2008р. складає 482, 33 грн. та 372, 13 грн. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином згідно умовам договору, вимогам цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відшкодування збитків, що заподіяні відповідачем, передбачено ст. ст. 611, 623 ЦК України. Тобто позивач повинен відшкодувати заподіяну шкоду. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-26 00:00:00

Начальник Ялтинської МЕС Зорін О.Д. звернувся до суду з позовом в інтересах ВАТ «Крименерго», у якому просить стягнути з відповідача заподіяну шкоду у розмірі 1919, 73 грн. Вимоги мотивовані тим, що відповідач використовував електричну енергію без належного обліку, у зв'язку з чим і була заподіяна шкода. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належно, про причини неявки суд не повідомив, з позовом не був згодний. Вислухавши представника позивача, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що через відносини, що виникли між сторонами, позивач надає відповідачу послуги із електропостачання. 06 квітня 2005р. співробітниками позивача був складений акт про порушення Правил користування електричною енергією за [ADDRESS] (були внесені зміни до лічильника). Після цього 18 квітня 2005р. був складений акт про проведення експертизи, який підтвердив висновки попереднього акту. Протоколом за № 109 від 06 квітня 2005р. відповідачу, який є користувачем електроенергії за вказаною адресою, нарахована сума шкоди у результаті безконтрольного використовування електричної енергії у розмірі 1378, 63 грн. Крім того, 28 вересня 2006р. був складений аналогічний акт про порушення Правил користування електричною енергією, так як електролічильник був взагалі відсутній. Протоколом за № 263 від 28 вересня 2006р. відповідачу нарахована сума шкоди у результаті безконтрольного використовування електричної енергії у розмірі 541, 10 грн. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином згідно умовам договору, вимогам цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відшкодування збитків, що заподіяні відповідачем, передбачено ст. ст. 611, 623 ЦК України. Тобто позивач повинен відшкодувати заподіяну шкоду. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-26 00:00:00

Начальник Ялтинської МЕС Зорін О.Д. звернувся до суду з позовом в інтересах ВАТ «Крименерго», у якому просить стягнути з відповідача заподіяну шкоду у розмірі 1558, 27 грн. Вимоги мотивовані тим, що відповідач використовував електричну енергію без належного обліку, у зв'язку з чим і була заподіяна шкода. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належно, про причини неявки суд не повідомив. Вислухавши представника позивача, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що через відносини, що виникли між сторонами, позивач надає відповідачу послуги із електропостачання. 05 січня 2006р. співробітниками позивача був складений акт про порушення Правил користування електричною енергією за [ADDRESS]. Протоколом за № 5 від тієї же дати, [PERSON], який є користувачем електроенергії за вказаною адресою, нарахована сума шкоди у результаті безконтрольного використовування електричної енергії у розмірі 1558, 27 грн. Правомірність складання зазначених документів підтверджена рішенням Апеляційного суду АР Крим від 12 березня 2008р. по цивільній справі за позовом [PERSON]ї до відкритого акціонерного товариства «Крименерго» про захист прав споживачів. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином згідно умовам договору, вимогам цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відшкодування збитків, що заподіяні відповідачем, передбачено ст. 623 ЦК України. Тобто позивач повинен відшкодувати заподіяну шкоду. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-26 00:00:00

Начальник Ялтинської МЕС Зорін О.Д. звернувся до суду з позовом в інтересах ВАТ «Крименерго», у якому просить стягнути з відповідача заподіяну шкоду у розмірі 1548, 59 грн. Вимоги мотивовані тим, що відповідач використовував електричну енергію без належного обліку, у зв'язку з чим і була заподіяна шкода. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належно, про причини неявки суд не повідомив. Вислухавши представника позивача, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що через відносини, що виникли між сторонами, позивач надає відповідачу послуги із електропостачання. 17 березня 2007р. співробітниками позивача був складений акт про порушення Правил користування електричною енергією за [ADDRESS]. Протоколом за № 72 від тієї же дати, відповідачу, який є користувачем електроенергії за вказаною адресою, нарахована сума шкоди у результаті безконтрольного використовування електричної енергії у розмірі 1548, 59 грн. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином згідно умовам договору, вимогам цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відшкодування збитків, що заподіяні відповідачем, передбачено ст. ст. 611, 623 ЦК України. Тобто позивач повинен відшкодувати заподіяну шкоду. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-26 00:00:00

Начальник Ялтинської МЕС Зорін О.Д. звернувся до суду з позовом в інтересах ВАТ «Крименерго», у якому просить стягнути з відповідачки заподіяну шкоду у розмірі 2496, 96 грн. Вимоги мотивовані тим, що відповідачка використовувала електричну енергію без належного обліку, у зв'язку з чим і була заподіяна шкода. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належно, про причини неявки суд не повідомив. Вислухавши представника позивача, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що 13 грудня 2007р. співробітниками позивача був складений акт про порушення Правил користування електричною енергією за [ADDRESS]. Протоколом за № 326 від 19 грудня 2007р. [PERSON], яка є користувачем електроенергії за вказаною адресою, нарахована сума шкоди у результаті безконтрольного використовування електричної енергії у розмірі 2496, 96 грн. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що заподіяла його. Ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» встановлено, що правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Тобто позивач повинен відшкодувати заподіяну шкоду. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просить зняти з реєстрації [PERSON] за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що відповідно до договору купівлі-продажу від 14.12.2006року має право власності на 1\3 частку вказаної квартири. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язаний знятися з реєстрації із зазначеної адреси, але цього до теперішнього часу не зробив. Вказані обставини перешкоджають у користуванні нею своєю власністю, вона повинна сплачувати комунальні послуги та інші внески за відповідача, який там не проживає і не має жодного права на користування зазначеним житловим приміщенням. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав і пояснив, що сам бажає знятися з реєстрації із зазначеної адреси, але це необхідно зробити разом із власником квартири [PERSON] із якою у нього на даний час існують непорозуміння. Представник третьої особи Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Алуштинського міського відділу ГУ МВС України в АР Крим до суду не з'явився, надав суду письмову заяву. Просив розглянути позов за його відсутності, заперечень на позов не надійшло. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, матеріалами справи встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу частки квартири від 14.12.2006року позивачка [PERSON] має на праві власності 1\3 частку квартири [ADDRESS]. Згідно до п.3 зазначеного договору відповідач зобов'язався знятися з реєстрації за вказаною адресою, з чим суд погоджується, оскільки це не суперечить закону. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, визнання відповідачемю пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-26 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом про визнання за нею права власності на грошовий вклад, посилаючись на те, що в Гощанському ТВБВ № 100017/0151 Рівненському обласному управлінні відділенні ВАТ “Державний ощадний банк України” нею було відкрито основний рахунок № [NUMBER], де залишок вкладу становить 0,46 грн., компенсаційний рахунок № [NUMBER], де залишок вкладу складає 4550,68 грн., належність якого позивачці підтверджується довідкою № 47 від 21.03.2008 року, виданою Гощанським ТВБВ № 10017/0151 ВАТ “Державний ощадний банк України”. Позивачка в даний час хоче отримати свій грошовий вклад, однак не може цього зробити, оскільки рахунки відкрито на ім'я “[INFO]”, а в свідоцтві про її народження та одруження, в паспорті її записано як “[INFO]”. Помилка сталася тому, що на неї всі кажуть «[INFO]», хоча дійсно її звати «[INFO]». Тому вона змушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві і просить визнати за нею право власності на грошовий вклад. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав і не заперечує щодо визнання права власності за позивачкою на даний грошовий вклад. Свідок [PERSON]., яка є співробітницею позивачки, в судовому засіданні пояснила, що знає позивачку за іменем “[INFO]”, оскільки на роботі її всі називають [PERSON], хоча дійсно її ім'я «[INFO]». Свідок [PERSON]. в судовому засіданні дала аналогічні пояснення, що і свідок [PERSON]. Довідкою виданою Посягвівською сільською радою Гощанського району, також підтверджується той факт, що [PERSON], яка народилася в с. Сергіївка Гощанського району, де вона і проживає на даний час, та [PERSON]- одна і та сама особа. Заслухавши пояснення позивачки, свідків, враховуючи, що представник відповідача визнав позов і це не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки сторони визнали обставини справи, то згідно ст. 61 ЦПК України вони не підлягають доказуванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем, від якого має малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини від заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи від дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. У судовому засіданні позивач змінила позовні вимоги і просить стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 100 гривень, щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. Відповідач позов визнав повністю і пояснив, що він не працює, але згоден сплачувати аліменти у розмірі 100 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.), але ухиляється від утримання дитини і матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України зобов'язаний утримувати дитину. Відповідно до ст. 182 СК України суд при визначені розміру аліментів враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини та відповідача. Відповідач не працює, але позов визнає і згоден сплачувати аліменти у розмірі по 100 гривень щомісячно, тому суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 184 СК України підлягають аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 100 гривень щомісячно, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 180-182, 184, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який обґрунтував тим, що 20.08.2007 року згідно договору №КGXRRX07730107 Закритим акціонерним товариством комерційним банком “ПриватБанк” [PERSON] надано кредит у розмірі 14784,04 грн., зі сплатою відсотків у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20.02.2009 року. Однак відповідач [PERSON] порушила прийняті на себе зобов'язання, в наслідок чого станом на 06.03.2008 року утворилась заборгованість по поверненню кредиту в сумі 14784,04 грн., за нарахованим відсоткам в розмірі 2024,38 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом в розмірі 1064,46 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 212,67 грн., тому позивач просить стягнути з позивача заборгованість за кредитним договором №КGXRRX07730107 від 20.08.2007 року та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву, в якій позовні вимоги позивача підтримав повністю, просить справу розглядати за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справу повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Розглянувши письмову заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, докази: копія заяви позичальника від 20.08.2007 року, копія Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою, копія паспорту відповідача, копія паспорта відповідача, копія свідоцтва про реєстрацію ЗАТ “ПриватБанк”, суд вважає, що позов доведено на підставі ст.ст.526-530, 1050, 1054 ЦК України та підлягає задоволенню в повному обсягу. Також суд, вважає, що відповідно до ст.88 ЦПК України з [PERSON] необхідно також стягнути судові витрати по справі. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 650 грн, до досягнення донькою повноліття і коштів на утримання у розмірі 650 грн, до досягнення донькою трирічного віку. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги уточнила і просить стягнути з відповіда лише аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] року народження, в розміріі 650 грн, до досягнення донькою повноліття та пояснила, що в 2005 році уклала шлюб з відповідачем. Від спільного життя сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] року народження, яка проживає разом з позивачем. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідач в судовому засіданні позов признав частково і не заперечує, щодо стягнення з нього аліментів на доньку, але в меншому розмірі, оскільки в нього утворилася нова сім»я. Вислухавши пояснення сторін, а також дослідивши інші докази, що є в справі, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 26.02.2005 року, про що Запорізьким міським відділом РАЦС Запорізького обласного управління юстиції зроблений актовий запис № 110. Від шлюбних відносин вони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження. Донька проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. [PERSON] ухиляється від утримання дитини, матеріально не допомагає.Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Дані обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.Відповідно до ст.ст.180 - 184 СК України - батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача може складати у твердій грошовій сумі. Таким чином і беручи до уваги інтереси дитини і позивача, матеріальне становище платника аліментів, суд вважає доводи останньої обґрунтованими, а її позов підлягаючим задоволенню частково. На підставі викладеного і

Outcome: partial