Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-25 00:00:00

26 лютого 2008 року, [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вона знаходиться в шлюбі з 02 липня 1999 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Васильківського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 100. Від шлюбу вони мають доньку - [PERSON], [INFO] народження. Підставою для розірвання шлюбу, позивач вказала, що тривалий час між подружжям склались недоброзичливі стосунки, часто виникали сварки за різних підстав. Останнім часом, шлюбні стосунки з відповідачем позивач не підтримує. Суперечок про розподіл майна не мають.На підставі викладеного, позивач прохає суд розірвати шлюб з [PERSON], а витрати пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦС, покласти на відповідача. В попередньому судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила розірвати шлюб з відповідачем по справі та пояснила, що тривалий час між подружжям склались недоброзичливі стосунки, часто виникали сварки за різних підстав. Останнім часом, шлюбні стосунки вони не підтримують; строк для примирення їм не потрібен, спору про розподіл сумісно нажитого майна та місця проживання дитини, між нею та відповідачем не має. Також позивач вказала, що шлюб у неї перший дошлюбне прізвище - [INFO]. Крім того, позивапрохала суд, витрати в органах РАЦС при реєстрації розірвання шлюбу, покласти на відповідача. Відповідач, у попередньому судовому засіданні, проти позову заперечував і пояснив, що збереження сім'ї ще можливо та прохав суд, надати строк для примирення терміном на три календарних місяці. Відповідно до ст.111 Сімейного Кодексу України, з метою збереження сім»ї, судом сторонам було надано строк для примирення терміном на три календарних місяці. Після спливу строку для примирення, у судовому засіданні, позивач вказала, що досягти примирення з відповідачем не вдалося. Оскільки сім»я фактично розпалася і подружні стосунки не підтримуються між ними; спільного господарства вони не ведуть, спору про місце проживання дитини, між ними не має. Відповідач у судовому засіданні, 26 червня 2008 року у судових дебатах, вказав, що згоден на розлучення, скільки вони не змогли досягти між собою примирення і їх шлюб, розпався з 27 жовтня 2007 року і його збереження є не можливим. Відповідач вказав, що саме з жовтня 2007 року, він проживає у своїх батьків у Київській області і займається господарством. З позивачем шлюбних стосунків не підтримує і спільного господарства, вони не ведуть. В зв»язку з тим, що він проживає у Київській області, а позивач у місті Лозова Харківської області, він не має можливості часто приїздити до дружини. Крім того, відповідач зазначив, що він згоден, щоб на нього покладено витрати в орнагах РАЦСу при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу та зазначив, що даний шлюб в нього переший і у позивача також, а спору про розподіл сумісно нажитого майна вони не мають, і питання відносно місця проживання дитини, між ними, вирішено. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановленого, що сторони з 02 липня 1999 року, перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Васильківського міськвиконкому Київської області, про що вчинено актовий запис № 100 (а.с.№4). Від даного шлюбу вони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] народження, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про її народження (а.с.№5). Відповідно до пояснень, які надано позивачем та відповідачем у судовому засіданні 26 червня 2008 року, судом було достовірно встановлено, що сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинились з жовтня 2007 року. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом було з»ясовано, що між сторонами не має спору про розподіл сумісно нажитого майна та місця проживання дитини, якщо шлюб буде розірвано. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, з урахуванням того, що судом було вжито заходів щодо примирення подружжя, суд вважає, необхіднім шлюб між сторонами розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Витрати по оплаті державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає можливим покласти на відповідача, а позивача від вказаних витрат - звільнити.

Outcome: approved