overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що відповідачі зареєстровані [ADDRESS], але не проживають там з жовтня 2000 року. Позивач є власником вказаного будинку, що підтверджується свідоцтвом про право власності. Просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки їх реєстрація перешкоджає йому у здісненні прав власника. У судовому засіданні позивач [PERSON] на позові наполягав, просив суд задовольнити його у повному обсязі, пояснив, що реєстрація відповідачів перешкоджає йому розпоряджатися будинком. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце судового засідання повідомлені належним чином , причини неявки суду невідомі. 23 квітня 2008 року Білогірським районним судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивача, його доводи, розглянувши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що власником 45/100 домоволодіння [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.10). Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], зареєстровані [ADDRESS] (а.с.6-8), але за вказаною адресою не проживають з жовтня 2000 року (а.с.9). Відповідно до ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. За такими обставинами, суд вважає, що [PERSON], [PERSON] [PERSON] відсутні [ADDRESS], понад шести місяців без поважних причин, і тому, в силу ст.71 ЖК України, їх треба визнати такими, що втратили право на жиле приміщення. На підставі ст.71 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. На підставу своїх вимог спирається на те, що 13.07.1986 року в с.Вікторівка, Маньківського району, Черкаської області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, [PERSON] [INFO]позивач народила [PERSON] батьком якого є відповідач. 6 вересня 2006 року шлюб між сторонами розірваний. Надавати матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач добровільно не бажає, що і змусило позивача звернутися з позовом до суду. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, рахує за необхідне позов задоволити, згідно вимог ст. ст. 180-183 СК України, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що 13.07.1986 року в с.Вікторівка, Маньківського району, Черкаської області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, [PERSON] [INFO]позивач народила [PERSON] батьком якого є відповідач. 6 вересня 2006 року шлюб між сторонами розірваний. Надавати матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач добровільно не бажає, тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-22 00:00:00

У березні 2008 року КВУ «Каховводоканал» звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач є абонентом підприємства і станом на 01.03.2008р. за ним утворилася заборгованість в сумі 610 грн. 77 коп. Відповідач попереджався про необхідність розрахуватися, але добровільно вирішити зазначене питання не бажає. Просили заборгованість стягнути. Представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач до суду двічі не з’явився, про день та час слухання справи завчасно повідомлявся в встановленому законом порядку. Повідомлень про причини неявки, клопотань про відкладення справи до суду не надав. У зв’язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи . Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає за необхідне задовольнити позов за наступних підстав. Між сторонами склалися цивільні правовідносини, урегульовані ст.68 ЖК України, згідно з якою наймач зобов’язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до “Правил надання послуг з постачання холодної води” затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року, відповідач зобов’язаний вносити плату за наданні послуги щомісячно за встановленими нормами та тарифами. Судом встановлено, що відповідач дійсно є абонентом КВУ “Каховський водоканал”, який не вносив відповідні платежі в зв’язку з чим станом на 01.03 2008 р. склалася заборгованість у сумі 610,77 грн., розмір якої підтверджується відповідним розрахунком, відповідачу надсилалася претензія, але відповіді на неї не було отримано. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивні вимоги позивача є правомірними, оскільки відповідач, передбачений законом обов’язок виконав неналежним чином, порушивши законні права і інтереси підприємства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-22 00:00:00

У березні 2008 року КВУ «Каховводоканал» звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач є абонентом підприємства і станом на 01.03.2008р. за ним утворилася заборгованість в сумі 849 грн. 91 коп. Відповідач попереджався про необхідність розрахуватися, але добровільно вирішити зазначене питання не бажає. Просили заборгованість стягнути. Представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач до суду двічі не з’явився, про день та час слухання справи завчасно повідомлявся в встановленому законом порядку. Повідомлень про причини неявки, клопотань про відкладення справи до суду не надав. У зв’язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи . Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає за необхідне задовольнити позов за наступних підстав. Між сторонами склалися цивільні правовідносини, урегульовані ст.68 ЖК України, згідно з якою наймач зобов’язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до “Правил надання послуг з постачання холодної води” затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року, відповідач зобов’язаний вносити плату за наданні послуги щомісячно за встановленими нормами та тарифами. Судом встановлено, що відповідач дійсно є абонентом КВУ “Каховський водоканал”, який не вносив відповідні платежі в зв’язку з чим станом на 01.03 2008 р. склалася заборгованість у сумі 849,91 грн., розмір якої підтверджується відповідним розрахунком, відповідачу надсилалася претензія, але відповіді на неї не було отримано. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивні вимоги позивача є правомірними, оскільки відповідач, передбачений законом обов’язок виконав неналежним чином, порушивши законні права і інтереси підприємства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-22 00:00:00

В квітні 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в особі Маріупольської міської Ради, про визнання права власності на самовільно зведені споруди та переобладнані споруди, посилаючись на те, що [INFO] померла його баба - [PERSON]. На день її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з домоволодіння [ADDRESS]. Позивач оформити свої спадкові права на майно, що залишилося після смерті баби не в змозі, оскільки на земельній ділянці [ADDRESS], техніком БТІ встановлено наявність самовільно зведеної нежилої прибудови літ. А1-1 та веранди 1-2 переобладнаної в жилу кімнату. Просить визнати за померлою право власності на зазначені об'єкти нерухомості. Позивач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні, викладеним у позові. Представник відповідача Маріупольської міської Ради - Жоголева В.В., яка діє на підставі довіреності, у попередньому судовому засіданні пояснила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе постановити рішення у попередньому судовому засіданні, що відповідає вимогам ст. 174 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що земельна ділянка [ADDRESS] на підставі договору, посвідченого державною нотаріальною конторою Іллічівського району м. Жданова (нині - м. Маріуполя) від 13.01.1960 року, реєстровий № 659, надавалась у безстрокове користування для будівництва індивідуального жилого будинку [PERSON]. Право власності [PERSON] на домоволодіння [ADDRESS], на підставі вищевказаного договору зареєстровано Жаданівським (нині - Маріупольським) міським бюро технічної інвентаризації від 15.01.1968 року, реєстраційний № 23530. Згідно зі свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим Орджонікідзевським відділом РАЦС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] померла [INFO], про що вчинено актовий запис № 1616. З довідки Маріупольського БТІ № 4820 від 03.04.2008 року, вбачається, що на земельній ділянці [ADDRESS] встановлено наявність самовільно зведеної нежилої прибудови літ. А1-1 та веранди 1-2 переобладнаної в жилу кімнату. Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. З висновку будівельно-технічної експертизи № 715 від 23.04.2008 року вбачається, що при будівництві нежилої прибудови літ. А1-1 та переобладнанні жилої кімнати 1-2, що розташовані на земельній ділянці [ADDRESS], санітарно-гігієнічні вимоги та умови пожежної безпеки не порушені, технічний стан конструкцій задовільний, що забезпечує безпечну і надійну експлуатацію. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. За таких обставин, відповідно до ст. 376 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-22 00:00:00

26 березня 2008 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування вимог посилається на те, що [INFO] помер його батько - [PERSON]. Заявник є спадкоємцем майна, що залишилося після смерті його батька. У зв'язку із тим, що свідоцтво про народження заявником втрачено, та з метою оформлення спадкових прав на майно, що залишилося після смерті [PERSON], необхідно встановити факт, що померли [PERSON] є батьком заявника [PERSON]. У судовому засіданні заявник підтримав вимогу щодо встановлення факту, надав пояснення аналогічні, викладеним у заяві. Представник зацікавленої особи - Другої маріупольської державної нотаріальної контори до судового засідання не з'явився, надавши заяву із проханням розглядати справу у його відсутність. Заслухавши заявника, пояснення свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] помер [INFO], згідно зі свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, про що вчинено актовий запис № 679. З витягу з домової книги домоволодіння [ADDRESS] вбачається, що померлий [PERSON], за життя, проживав та був зареєстрований у даному будинку, який на праві приватної власності належить йому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Другою маріупольською державною нотаріальною конторою від 03 листопада 1989 року, реєстровий № І-4349. Крім того, разом із померлим [PERSON] у вказаному помешканні проживав його син - заявник [PERSON]. Допитаний у якості свідка [PERSON], який є рідним сином заявника, пояснив, що померлий [PERSON] є його дідом та батьком заявника [PERSON]., які були зареєстровані та проживали, за життя діда, спільно у будинку [ADDRESS]. Таким чином, зібрані по справі докази у своїй сукупності дають суду підстави зробити висновок, що померлий [INFO] [PERSON] є батьком заявника [PERSON]. У зв'язку із наведеним вимоги заявника підлягають задоволенню. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-22 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем має сина [PERSON][INFO]. Сімейні відносини на даний час з ним припинили, матеріальної допомоги на утримання дитини чоловік не надає. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги позову згідно поданої заяви, пояснила, що сімейні відносини з [PERSON]. припинили, допомоги на утримання сина [PERSON]він не надає. Просить стягнути ј частину з його заробітку на утримання сина. Відповідач не має заперечень проти задоволення позову. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд приймає до уваги слідуюче. Згідно ст.180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сторони перебувають у шлюбі 12.05.95р. згідно свідоцтва [NUMBER] , виданого Великоолександрівським відділом РАГС. Сумісне проживання припинили, що обоє не заперечують. В добровільному порядку [PERSON]. допомоги на утримання дитини також не надає, що особисто не оспорює. Позивач і відповідач є батьками неповнолітнього [PERSON] . [INFO]. згідно свідоцтва [NUMBER] , виданого Великоолександрівським відділом РАГС 16.12.99р. Суд враховує матеріальне становище неповнолітньої дитини, матеріальне становище платника аліментів, який працює, має постійний дохід; інших утриманців відповідач не має. З урахуванням викладеного позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-22 00:00:00

Позивачка наполягала на стягненні аліментів з відповідача на свою користь на утримання сина, [PERSON], [INFO]року народження по 1/3 частини всіх його прибутків щомісяця до досягнення сином, [PERSON], повноліття тобто до [INFO]. Стверджувала, що вона до 08 вересня 2006 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу в них є неповнолітній син, [PERSON] , [INFO]року народження, який мешкає разом з позивачкою. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина їй не надає, тому вона звернулася до суду про стягнення з нього аліментів на сина, по 1/3 частки всіх його прибутків щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Відповідач позов по суті визнав не заперечував проти його задоволення, але при цьому просив стягувати з нього аліменти у розмірі ј частки його доходів. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач, як батько, на підставі ст. 180 СК України повинен утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, тобто, до 18 років. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-22 00:00:00

[PERSON]. звернулася у суд з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], батьком якої зареєстрований відповідач. Вимоги мотивовані тим, що відповідач не надає допомоги на утримання дитини, у зв'язку із чим позивачка просить стягнути на її користь аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований батьком [PERSON], [INFO], дитина проживає із матір'ю, перебуває на її утриманні. При визначенні розміру аліментів, суд враховує обставини, зазначені в ст. 182 Сімейного Кодексу. З урахуванням обставин справи в їхній сукупності, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки заробітку На підставі ст.ст. 182, 183 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 81, 209, 212-215, 224, 367 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-22 00:00:00

15.04.2008 року заявниця [PERSON]. звернулась до суду з заявою про встановлення юридичного факту, мотивуючи свої вимоги тим, що вона народилася [INFO]в с. Миколаївка Білопільського району. 18 липня 1996 року Білопільським РВ УМВС України в Сумській області їй був виданий паспорт на [PERSON]. В 1984 році нею був зроблений вклад в відділення ощадбанку № 3231/024 в с. Ганнівка-Тернівська та їй була видана ощадна книжка на ім»я [PERSON], тобто помилково вказано її ім»я: «[PERSON]», а не «[PERSON]». При зверненні до Білопільського відділення Ощадбанку щодо отримання компенсаційних коштів їй було відмовлено через те, що рахунок відкритий на «[PERSON] », а в паспорті її ім»я записано як «[PERSON]». Виправити дані помилки в інший спосіб неможливо. Тому з даним питанням вона звернулась з заявою до суду. Заявниця [PERSON]. в судове засідання за станом здоров»я не з»явилась. В судовому засіданні її представник Веклич Г.П. заяву підтримала в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Білопільського відділення ВАТ «Ощадний банк України» Білан С.П. заяву [PERSON]. підтримав. Заслухавши представника заявниці, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що заявниця [PERSON]. народилася [INFO] в с. Миколаївка Білопільського району (а.с.5-6,8). У 1984 році їй була видана ощадна книжка (рахунок [NUMBER] ) Ощадкасою №3231/024 в с. Ганнівка-Тернівська Білопільського району, де її ім»я було зазначено як «[PERSON]» (а.с.9), хоча її ім»я насправді [PERSON]. Помилка в імені в ощадній книжці позбавляє заявницю можливості отримати компенсаційні кошти, які на сьогодні держава повертає вкладникам ощадного банку колишнього СРСР. Таким чином, суд вважає за необхідне заяву [PERSON] . задовольнити і встановити той юридичний факт, що ощадна книжка видана філією Білопільського відділення №3231/024 ВАТ «Ощадний банк України» на ім»я «[PERSON]» (рахунок [NUMBER]) дійсно належить [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-22 00:00:00

09.04.2008 року позивачка [PERSON]. звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 27 жовтня 2001 року. Від подружнього життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]народження. Однією сім»єю проживали до 2005 року. З цього часу сім»я фактично розпалася. Основою розпаду сім»ї послугувало те, що відповідач зловживає спиртними напоями, не приймає участі у вихованні доньки. Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, тому позивачка вимушена звернутись з позовом до суду. В судовому засіданні [PERSON] . підтримала позовні вимоги, на розірванні шлюбу наполягала. Відповідач [PERSON] . в судове засідання не з»явився, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про час, день та місце розгляду справи. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони у справі з 27 жовтня 2001 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.5). Від подружнього життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]народження.(а.с.6) Однією сім»єю проживали до 2005 року. З цього часу сім»я фактично розпалась. Основою розпаду сім»ї послугувало те, що відповідач зловживає спиртними напоями, вихованням доньки не займається, що і привело до розпаду сім»ї. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому шлюб необхідно розірвати. Сторони шлюб розривають вперше. Питання про місце проживання неповнолітньої доньки сторонами вирішено добровільно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПП АФ ім. Шевченко про стягнення суми боргу. В підтвердження позовних вимог позивач суду пояснив, що 10 квітня 2007 р. між ним та відповідачем по справі, ПП АФ ім.. Шевченко Сватівського району в особі Харченко Анатолія Васильовича було укладено договір позики, згідно якого він надав відповідачу позику в розмірі 150000 грн. , а відповідач зобов'язався повернути борг в грудні 2007 року. Даний договір було затверджено розпискою відповідача, де він зазначив час повернення позики. Однак по закінченню строку повернення боргу відповідач свого зобов'язання не виконав, борг не повернув. На його неодноразові вимоги виконати зобов'язання відповідач відповідав визнанням зобов'язання та обіцянками повернути борг, коли в нього з'являться грошові кошти. Тому він змушений звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з ПП АФ ім. Шевченко Сватівського району Луганської області на його користь суму боргу у розмірі 150000 грн., а також понесені судові витрати. Представник відповідача Харченко А.В. в судовому засіданні визнав позовні вимоги, суду пояснив, що згоден сплатити позивачу суму боргу згідно розписки та понесені ним судові витрати. В судовому засіданні також досліджені докази: Розписка від 10.04.2007 р. згідно якої директор ПП АФ ім.. Шевченко зайняв у [PERSON]. грошові кошти у розмірі 150000 грн. на придбання дизтоплива та зобов'язався їх повернути в грудні 2007 р. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до розписки від 10.04.2007 року, [PERSON]. позичив директору ПП АФ ім.. Шевченко Харченко А.В. грошові кошти у розмірі 150000 грн., які він зобов”язався повернути до грудня 2007 року. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадку, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі викладеного,

Outcome: approved