Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду с позовом до виконкому Восходненської сільської ради про визнання права власності на гараж, посилаючись на те, що 29.05.1992 року його синові [PERSON] було надано земельну ділянку для будівництва гаражу [ADDRESS]. Одразу син не оформив технічний паспорт та не зареєстрував право власності на нього, а [INFO] помер. Позивач є спадкоємцем 1-ої черги. Просив визнати за ним право власності на гараж. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, пояснив, що його син [PERSON] отримав земельну ділянку для будівництва гаражу у 1992 році. В 1993 році гараж побудував. Позивач також допомогав синові в будівництві гаража. Технічний паспорт не оформив та право власності не зареєстрував, у зв`язку з тяжким матеріальним становищем. [INFO] син помер. Просив визнати право власності на гараж за адресою вул. Будівельників, [ADDRESS] за ним - [PERSON]. Представник відповідача Змейок О.М. у судовому засіданні позов визнав, пояснив, що дійсно надавали сину позивача ділянку для будівництва гаражу. Своєчасно право власності не зареєстрували. Проти задоволення позову у судовому засіданні не заперечував. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Виходячи з наведеного, заслухавши позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно рішення виконкому Восходненської сільської ради Красногвардійського району АР Крим від 29.05.1992 року [PERSON] дозволено будівництво індівідуального гаражу на земельній ділянці [ADDRESS] та виділено для цого земельну ділянку. Строк закінчення робіт встановлений 20.06.1993 року (а.с. 5). Згідно довідки № 1623 від 27.05.2008 року, виданої виконкомом Восходненської сільської ради, [PERSON], який помер [INFO] (а.с. 6), на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою [ADDRESS], разом із батьком [PERSON], сестрою [PERSON] та братом [PERSON]. (а.с. 21). З довідки Красногвардійської державної нотаріальної контори АР Крим № 02-22/596 від 18.04.2008 року видно, що після смерті [PERSON]., померлого [INFO], спадкова справа не заводилась (а.с. 22-23). Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають батьки спадкодавця. Статтею 1268 ч. 3 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна, може предї&acute;явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Сукупність вище викладенних обставин, а саме той факт, що син позивача був засновником та володарем гаражу за адресою: [ADDRESS]. Постійно до дня смерті проживав разом з батьком. В 2002 році після його смерті гараж фактично успадкував позивач, прийнявши його у своє володіння. Інші спадкоємці на право власності на гараж не претендують. Цей факт дозволяє суду зробити висновок про те, що [PERSON] фактично прийняв спадщину за законом після смерті - [PERSON]., померлого [INFO] у вигляді гаражу за вищевказаною адерсою, що дає суду підстави визнати право власності на гараж за позивачем, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved