Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, зазначаючи, що [INFO] помер [PERSON], [INFO] померла її тітка [PERSON]. Вона є спадкоємицею за заповітом. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною вартістю 8509,00 гривень, який розташований [ADDRESS], згідно свідоцтва про право власності на житло від 09.02.1994 року. В силу незнання діючого законодавства, вона пропустив шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Вважала, що після смерті тітки їй належить спадкове майно, так як є заповіт на її ім'я, крім того дочка тітки [PERSON] не заперечує проти прийняття нею спадщини. На день відкриття спадщини вона постійно проживала разом з тіткою, яка знаходилась на її утриманні і після її смерті провела її поховання. На сьогоднішній день вона не може розпоряджатися в повному обсязі спадковим майном, тому просить встановити факт прийняття спадщини та визнання за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною вартістю 8509,00 гривень, який розташований [ADDRESS], згідно свідоцтва про право власності на житло від 09.02.1994 року належав [PERSON]. У попередньому судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і пояснила, що дійсно вона є спадкоємицею за заповітом відкрившої спадщини, а саме житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS]. Вона постійно проживала з померлою. Вона являється спадкоємицею за заповітом. Тому просить суд встановити факт прийняття спадщини та визнання за нею право власності на спадкове майно. У попереднє судове засідання відповідачка на з'явилася, надіславши заяву, що просить розглянути справу у її відсутності, так як не може приїхати у зв'язку з тяжким матеріальним становищем і зі станом здоров'я, не заперечує у задоволені позовної заяви [PERSON]. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ч. 4 ст. 174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права й обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову. Відповідно до вимог ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-якого із спадкоємців за законом незалежно від черги. В попередньому судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON], померлої [INFO], позивачка [PERSON] є спадкоємицею за заповітом, тому вона має право прийняти спадщину, яке належало спадкодавцеві до дня смерті. Визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв'язку з чим суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved