Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу будівлі мийки, майданчику мийки, майданчиків паливо-мастильних матеріалів (ПММ), розташованих в смт. Каланчак по [ADDRESS], укладений 12.12.2007 року між ним та АТЗТ „Каланчацький” в особі голови правління Гончарик Р.В., та визнати за ним право власності на вказане майно. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 12.12.2007 року згідно договору купівлі-продажу № 4 ним було придбано у АТЗТ „Каланчацький” будівлю мийки вартістю 264 грн., майданчик мийки, вартістю 390 грн., майданчики паливо мастильних матеріалів (ПММ), вартістю 1366 грн., що знаходяться на території АТЗТ „Каланчацький”. Всього він сплатив 2020 грн. в касу господарства АТЗТ „Каланчацький”, що підтверджується накладною № 1 від 03.01.2008 року та квитанцією до прибуткового ордеру № 1 від 03.01.2008 року. При оформленні таким чином договору купівлі-продажу сторони допустилися помилки, оскільки не знали, що такий правочин вчиняється тільки в нотаріальному порядку. З моменту передачі грошей позивач володіє та користується вказаним нерухомим майном, однак не має змоги зареєструвати придбане майно в БТІ та оформити право власності на вказане майно. Відповідач позов визнав. Представник відповідача пояснив, що дійсно укладався з позивачем договір купівлі-продажу будівлі мийки, майданчику мийки, майданчиків паливо-мастильних матеріалів, однак нотаріально оформити даний договір вони не мають можливості в зв'язку з відсутністю коштів. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 12.12.2007 року [PERSON]. купив у відповідача будівлі мийки, майданчику мийки, майданчиків паливо-мастильних матеріалів (ПММ) за 2020 грн. Фактом, який підтверджує сплату позивачем договірної суми є квитанція до прибуткового касового ордеру від 03.01.2008 року за № 1 і накладна за № 1 від 03.01.2008 року. При оформленні таким чином договору купівлі-продажу сторони допустилися помилки, оскільки не знали, що такий правочин вчиняється тільки в нотаріальній формі. З моменту передачі грошей позивач володіє та користується вказаним нерухомим майном, однак не має змоги оформити право власності на нього. Відповідач не має коштів оформити договір у нотаріальному порядку. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну суму грошей. Статтею 220 ЦК України передбачено, що у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення не вимагається. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved