Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-22 00:00:00

У квітні 2008 року ВАТ Комерційний банк «Надра» звернулось з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором в сумі 11686 доларів США 16 центів, яка складається з суми основного боргу в розмірі 4637 доларів США 55 центів, відсотків, нарахованих на суму основного боргу в розмірі 811 доларів США 32 центів, комісії в сумі 419 доларів США 23 центів, пені в розмірі 5318 доларів США 06 центів та штрафу за порушення умов зобов'язання в сумі 500 доларів США 00 центів. Також просить суд з відповідачів судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Пояснив, що відповідно до укладеного між позивачем та [PERSON] кредитного договору № 59/П/43/2006-840 від 30 серпня 2006 року, відповідачу був наданий кредит в сумі 5000 доларів США 00 центів, суму якого відповідач має повернути до 29 серпня 2008 року разом з нарахованими відсотками. Посилаючись на те, що відповідач [PERSON] порушив умови договору щодо сплати мінімального платежу, представник позивача просив суд задовольнити заявлені вимоги. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги в частині стягнення суми кредиту, відсотків за користування наданими коштами та комісії визнав, однак просив суд відмовити у задоволенні позову в частині стягнення неустойки. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, звернулась до суду із заявою про розгляд справи у її відсутність, позов не визнала. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що між ВАТ Комерційний банк «Надра» і [PERSON] 30 серпня 2006 року був укладений кредитний договір № 59/П/43/2006-840. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримав кредит в сумі 5000 дол. США строком користування до 29 серпня 2008 року під 12,5 % річних. Станом на 17 березня 2008 року нараховано проценти за користування кредитними коштами в сумі 811,32 дол. США. Крім того, п.1.3.2 договору передбачена комісія за користування кредитом щомісячно у розмірі 5% від фактичного залишку заборгованості за кредитом, сума якої станом на 17 березня 2008 року становить 419, 23 дол. США. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно з п.3.2.4 договору банк вправі вимагати від позивальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, якщо позичальник не вніс черговий платіж. Оскільки в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідачем [PERSON] порушено передбачений договором порядок сплати мінімального платежу, вимоги позивача в частині стягнення суми кредиту, процентів за його користуванням та комісії підлягають задоволенню. Крім того, згідно з п.4.2 договору, у разі порушення позичальником вимоги п. 3.3.6 договору, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту. Пункт 3.3.6 передбачає обов'язок позичальника протягом двох робочих днів повідомляти банк про обставини, що можуть вплинути на виконання ним зобов'язання, в тому числи про народження дитини. Судом встановлено, що [INFO], тобто в період дії договору, у відповідача народилася дочка [PERSON], що підтверджується наданою суду копією свідоцтва про народження. Враховуючи ту обставину, що суду не було надано доказів вчасного повідомлення відповідачем позивача про настання даної події у передбачений договором строк, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення суми штрафу в розмірі 500,00 дол. США такми, що підлягають задоволенню. Разом з тим, згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Ч.2 ст.22 ЦК України відносить до збитків втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Проте, в судовому засіданні не надано доказів на підтвердження того, що в результаті невиконання зобов'язання відповідачем позивачу заподіяні будь-які збитки, розмір яких дорівнював би сумі нарахованої позивачем пені, або перевищував би вказану суму. Суд бере до уваги і ту обставину, що сума пені, про стягнення якої просить позивач, суттєво перевищує розмір основної заборгованості за кредитним договором. Разом з тим, посилання представника відповідача [PERSON] про відсутність у позивача правових підстав вимагати стягнення пені через ненастання передбачених ч.2 ст.22 ЦК України наслідків не можуть бути прийняті до уваги, оскільки неустойка є законодавчо закріпленим механізмом забезпечення виконання зобов'язання, реалізація якого не залежить від факту заподіяння кредитору збитків. Ч.3 ст.551 ЦК України, на яку представник відповідача посилається в обґрунтування своїх заперечень, передбачає лише можливість відповідного зменшення розміру неустойки за певних обставин. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне зменшити розмір нарахованої позивачем пені з 5318,06 до 2000,00 дол. США. Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню грошова сума в розмірі 9 686, 16 дол. США, яка складається з суми основного боргу в розмірі 4637 доларів США 55 центів, відсотків, нарахованих на суму основного боргу в розмірі 811 доларів США 32 центів, комісії в сумі 419 доларів США 23 центів, пені в розмірі 2000 доларів США 00 центів та штрафу за порушення умов зобов'язання в сумі 500 доларів США 00 центів. Оскільки між відповідачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] 30 серпня 2006 року укладено договір поруки, згідно з умовами якого [PERSON] виступає поручителем [PERSON] за кредитним договором № 59/П/43/2006-840 від 30 серпня 2006 року, спірні грошові кошти, загальна сума яких становить 9 686, 16 дол. США (48935 грн. 11 коп. за курсом НБУ), підлягають стягненню з відповідачів в солідарному порядку. Згідно ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок відшкодувати позивачу понесені судові витрати по справі пропорційно до розміру задоволених вимог - судовий збір в розмірі 489 грн. 35 коп. (1% від 48935 грн. 11 коп.) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial