overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

ВАТ «Укртелеком» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь 233, 77 грн. Вимоги мотивовані тим, що між ними склалися зобов'язання, згідно яким позивач надає відповідачу телекомунікаційні послуги, за які він зобов'язаний вносити платню згідно діючих тарифів, та у встановлений час. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно, про причини неявки суд не сповістив. Розглянувши матеріали справи, оцінив докази у сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що відповідач проживає за адресою: [ADDRESS]. Через відносини, що фактично виникли між сторонами, позивач надавав відповідачу телекомунікаційні послуги за місцем його проживання. Крім того, з цього приводу між сторонами 03 вересня 1998 року був укладений договір № 43247. Згідно ст. ст. 33, 36 Закону України «Про телекомунікації», відповідач був повинен своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. Разом з тим, відповідач зобов'язання по оплаті за надані йому послуги не виконав, у зв'язку з чим у нього мається заборгованість у сумі 228, 33 грн. та пені у сумі 05,44 грн., що підтверджується наданими розрахунками. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином згідно умовам договору, вимогам цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Проте добровільно відповідач погасити заборгованість не бажає, у зв'язку з чим вона підлягає стягненню з нього в примусовому порядку. Оскільки позовна заява підлягає задоволенню, з відповідача також підлягає стягненню і судовий збір у дохід держави у сумі 51 грн., та оплата за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

ВАТ «Укртелеком» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь 452,72 грн. Вимоги мотивовані тим, що між ними склалися зобов'язання, згідно яким позивач надає відповідачу телекомунікаційні послуги, за які він зобов'язаний вносити платню згідно діючих тарифів, та у встановлений час. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно, про причини неявки суд не сповістив. Розглянувши матеріали справи, оцінив докази у сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що відповідач проживає за адресою: [ADDRESS]. Через відносини, що фактично виникли між сторонами, позивач надавав відповідачу телекомунікаційні послуги за місцем його проживання. Крім того, з цього приводу між сторонами 30 серпня 1999 року був укладений договір № 38695. Згідно ст. ст. 33, 36 Закону України «Про телекомунікації», відповідач був повинен своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. Разом з тим, відповідач зобов'язання по оплаті за надані йому послуги не виконав, у зв'язку з чим у нього мається заборгованість у сумі 442,02 грн. та пені у сумі 10,70 грн., що підтверджується наданими розрахунками. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином згідно умовам договору, вимогам цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Проте добровільно відповідач погасити заборгованість не бажає, у зв'язку з чим вона підлягає стягненню з нього в примусовому порядку. Оскільки позовна заява підлягає задоволенню, з відповідача також підлягає стягненню і судовий збір у дохід держави у сумі 51 грн., та оплата за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

ВАТ «Укртелеком» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь 800, 90 грн. Вимоги мотивовані тим, що між ними склалися зобов'язання, згідно яким позивач надає відповідачу телекомунікаційні послуги, за які він зобов'язаний вносити платню згідно діючих тарифів, та у встановлений час. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно, про причини неявки суд не сповістив. Розглянувши матеріали справи, оцінив докази у сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що відповідач проживає за адресою: [ADDRESS]. Через відносини, що фактично виникли між сторонами, позивач надавав відповідачу телекомунікаційні послуги за місцем його проживання. Крім того, з цього приводу між сторонами 20 серпня 1998 року був укладений договір № 12217. Згідно ст. ст. 33, 36 Закону України «Про телекомунікації», відповідач був повинен своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. Разом з тим, відповідач зобов'язання по оплаті за надані йому послуги не виконав, у зв'язку з чим у нього мається заборгованість у сумі 779, 70 грн. та пені у сумі 21, 20 грн., що підтверджується наданими розрахунками. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином згідно умовам договору, вимогам цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Проте добровільно відповідач погасити заборгованість не бажає, у зв'язку з чим вона підлягає стягненню з нього в примусовому порядку. Оскільки позовна заява підлягає задоволенню, з відповідача також підлягає стягненню і судовий збір у дохід держави у сумі 51 грн., та оплата за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

ВАТ «Укртелеком» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь 181, 96 грн. Вимоги мотивовані тим, що між ними склалися зобов'язання, згідно яким позивач надає відповідачу телекомунікаційні послуги, за які він зобов'язаний вносити платню згідно діючих тарифів, та у встановлений час. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно, про причини неявки суд не сповістив. Розглянувши матеріали справи, оцінив докази у сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що відповідач проживає за адресою: [ADDRESS]. Через відносини, що фактично виникли між сторонами, позивач надавав відповідачу телекомунікаційні послуги за місцем його проживання. Крім того, з цього приводу між сторонами 05 квітня 2001 року був укладений договір № 62221. Згідно ст. ст. 33, 36 Закону України «Про телекомунікації», відповідач був повинен своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. Разом з тим, відповідач зобов'язання по оплаті за надані йому послуги не виконав, у зв'язку з чим у нього мається заборгованість у сумі 176,85 грн. та пені у сумі 05, 11 грн., що підтверджується наданими розрахунками. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином згідно умовам договору, вимогам цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Проте добровільно відповідач погасити заборгованість не бажає, у зв'язку з чим вона підлягає стягненню з нього в примусовому порядку. Оскільки позовна заява підлягає задоволенню, з відповідача також підлягає стягненню і судовий збір у дохід держави у сумі 51 грн., та оплата за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

ВАТ «Укртелеком» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь 565, 74 грн. Вимоги мотивовані тим, що між ними склалися зобов'язання, згідно яким позивач надає відповідачу телекомунікаційні послуги, за які він зобов'язаний вносити платню згідно діючих тарифів, та у встановлений час. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно, про причини неявки суд не сповістив. Розглянувши матеріали справи, оцінив докази у сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що відповідач проживає за адресою: [ADDRESS]. Через відносини, що фактично виникли між сторонами, позивач надавав відповідачу телекомунікаційні послуги за місцем його проживання. Крім того, з цього приводу між сторонами 05 липня 2002 року був укладений договір № 66341. Згідно ст. ст. 33, 36 Закону України «Про телекомунікації», відповідач був повинен своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. Разом з тим, відповідач зобов'язання по оплаті за надані йому послуги не виконав, у зв'язку з чим у нього мається заборгованість у сумі 561, 30 грн. та пені у сумі 04, 44 грн., що підтверджується наданими розрахунками. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином згідно умовам договору, вимогам цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Проте добровільно відповідач погасити заборгованість не бажає, у зв'язку з чим вона підлягає стягненню з нього в примусовому порядку. Оскільки позовна заява підлягає задоволенню, з відповідача також підлягає стягненню і судовий збір у дохід держави у сумі 51 грн., та оплата за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

ВАТ «Укртелеком» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь 570, 98 грн. Вимоги мотивовані тим, що між ними склалися зобов'язання, згідно яким позивач надає відповідачу телекомунікаційні послуги, за які він зобов'язаний вносити платню згідно діючих тарифів, та у встановлений час. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно, про причини неявки суд не сповістив. Розглянувши матеріали справи, оцінив докази у сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що відповідач проживає за адресою: [ADDRESS]. Через відносини, що фактично виникли між сторонами, позивач надавав відповідачу телекомунікаційні послуги за місцем його проживання. Крім того, з цього приводу між сторонами 02 березня 1999 року був укладений договір № 43247. Згідно ст. ст. 33, 36 Закону України «Про телекомунікації», відповідач був повинен своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. Разом з тим, відповідач зобов'язання по оплаті за надані йому послуги не виконав, у зв'язку з чим у нього мається заборгованість у сумі 555, 60 грн. та пені у сумі 15, 38 грн., що підтверджується наданими розрахунками. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином згідно умовам договору, вимогам цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Проте добровільно відповідач погасити заборгованість не бажає, у зв'язку з чим вона підлягає стягненню з нього в примусовому порядку. Оскільки позовна заява підлягає задоволенню, з відповідача також підлягає стягненню і судовий збір у дохід держави у сумі 51 грн., та оплата за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

[PERSON] записан батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] народження. Прокурор звернувся до суду із позовом про позбавлення відповідача батьківських прав. У судовому засіданні прокурор позов підтримав і суду пояснив, що відповідач самоухилився від утримання та виховання сина, він зловживає наркотичними засобами, притягувався до кримінальної відповідальності. Мати дитини померла у жовтні 2003 року. У зв'язку з наведеними обставинами відносно неповнолітнього була призначена опіка з боку [PERSON], бабусі дитини. Просив суд позбавити батьківських прав відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явився, по свідченню [PERSON] він знаходиться у розшуку. Явка його до суду була визнана необов'язковою. Третя особа [PERSON] позов підтримала і суду пояснила, що вона підтримує висновок служби у справах дітей стосовно позбавлення батьківських прав відповідача по мотивам, які були наведені прокурором. Просила суд не стягувати аліменти з відповідача, оскільки він не працює, є наркоманом і ніколи не буде надавати будь-яку допомогу. Заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню, на підставі того, що батьки, відповідно до ст.150 Сімейного Кодекса України, зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Коли батьки є хронічними алкоголіками або наркоманами, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, то відповідно до ст. 164 СК України вони можуть бути позбавлені батьківських прав. Обставини, на які посилається прокурор, підтверджуються висновком служби у справах дітей (а.с.22-23), копією вироку від 20.05.2002 року (а.с.24-27). Відповідач характеризується з негативного боку (а.с.15). Суд приймає до уваги клопотання третьої особи [PERSON] і відмовляє у частині позову про стягнення аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

Позивач в квітні 2008 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1.3.43 від 13.01.2007 року в сумі 4169 грн. 59 коп. та судових витрат в сумі 81 грн. 00 коп. , а всього 4250 грн. 59 коп. В обґрунтування своїх вимог посилаючись на те, що 13.01.2007 року між ДФ ВАТ КБ « ПРОМЕКОНОМБАНК», відповідачкою [PERSON] та ТОВ « Кредитні технології - Дніпро» був укладений кредитний договір на підставі якого банк надав відповідачці споживчий кредит в сумі 7957 грн. 59 коп., строком до 13.11.2007 року. Відповідачка зобов'язання не виконала і кредит до 13.11.2007 року не повернула. Станом на 01.04. 2008 року сума заборгованості за кредитним договором складає 4169 грн. 59 коп., яку просили стягнути із відповідачки та судові витрати по справі. Стягнути заборгованість із ТОВ « Кредитні технології - Дніпро» не можливо в зв'язку з неплатіжеспроможністю. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив суд позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася. Про час і місце слухання справи повідомлялась належним чином. Про причину неявки суд не повідомила. Позивач не заперечував, щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору №1.3.43 від 13.01.2007 року ДФ ВАТ КБ « ПРОМЕКОНОМБАНК» був виданий споживчий кредит [PERSON] в сумі 7957 грн. 59 коп. на строк до 13 листопада 2007 року. Даний кредит складався із трьох частин: 6700 грн. - відповідачка поручала банку перерахувати за товар відповідно до рахунку №0000030 від 12.01.2007 р. ; 469 грн. - відповідачка поручала банку перерахувати на рахунок поручителя за вказані послуги; 788 грн. 59 коп. - відповідачка оплатила авансом банку комісію за користування кредитом. Відповідно до п.2.1.1 вказаного договору відповідачка зобов'язалася, щомісячно не пізніше 13 числа, погашати заборгованість банку в сумі не менше 795 грн. 76 коп. Відповідачка суму кредиту використала. Однак, у призначений строк повернення кредитних коштів 13 листопада 2007 року кредит не повернула. У зв`язку з чим заборгованість по кредиту за станом на 01.04.2008 року становить тіло кредиту 4169 грн. 59 коп. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи із вище викладеного, відповідачка зобов'язана оплатити заборгованість по кредитному договору в розмірі 4169 грн. 59 коп. . Підстав для звільнення відповідачки від сплати зазначеної суми, або зменшення її розміру судом не встановлено. Відповідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі в розмірі 81 грн. 00 коп. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

Відповідачці [PERSON] на підставі договору дарування від 10 листопада 1995 року належить будинок [ADDRESS]. Позивач звернувся до суду із позовом про визнання договору дарування будинку недійсним. У судовому засіданні свій позов підтримав і суду пояснив, що договір дарування будинку є фіктивними, оскільки такого правочину не було, на його погляд його мати не підписувала цей договір. Про наявність договору дарування він дізнався після смерті матері у червні 2004 року, коли звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Він вважає себе спадкоємцем після смерті матері і претендує на частку у спадщині. Просив суд задовольнити його позовні вимоги. Відповідачка [PERSON] позов не визнала і суду пояснила, що договір дарування жилого будинку був укладений 10 листопада 1995 року з ініціативи матері. При підписанні цього договору була присутня державний нотаріус, яка засвідчила волю матері укласти цей договір, а також її підпис у договорі. Вона вважає, що не має ніяких підстав для скасування цього договору. Вислухавши сторони, їх представників, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позивач не навів доказів стосовно заявлених ним вимог. Ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно до ст.717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Всі умови цього договору сторонами були виконані. У суда не має підстав для сумнівів відносно підпису дарувальника [PERSON] у договорі, оскільки відповідно до висновків експерта Кримського науково-дослідного інституту судових експертиз № 1017 від 14 травня 2008 року рукописна запис «[PERSON]», яка розташована у договорі дарування від 10.11.1995 року виконана Поляковою Валентиною Федорівною (а.с.71-72). Таким чином, дарувальник виказала свою волю і у позивача не має ніяких підстав для визнання договору дарування жилого будинку недійсним та про визнання за ним права на спадщину. У зв'язку з тим, що позивачу відмовлено у задоволенні позову, запобіжні заходи відносно спірного будинку слід скасувати відповідно до положень п.3 ст.154 ЦПК України.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

Позивачка 07.05.2008 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, де вказує, що з відповідачем по справі вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі. У період сумісного життя у них народився син - Ілля, який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Вона вказує, що відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає тому, вона вимушена була звернутися до суду з позовом. Просила стягнути з відповідача 1/3 частину з усіх видів заробітку у вигляді аліментів, оскільки вона тимчасово не працює і не має можливості утримувати сина самостійно. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, однак просив стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухав пояснення сторін, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 28.10.2000 року, сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені. Сторони мають малолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає у розмірі, передбаченому Законом, що підтверджується поясненнями позивача та відсутніми письмовими запереченнями відповідача. У відповідності зі ст. ст. 180, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати та надавати матеріальну допомогу дитині, при цьому розмір аліментів на дитину може бути не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача аліменти на дитину у судовому порядку у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, починаючи стягнення з моменту звернення позивачки до суду, та до повноліття дитини, оскільки відповідач є батьком дитини зобов'язаний його матеріально утримувати. Окрім цього, відповідач не надав суду доказів про надання такої матеріальної допомоги щомісячно та у розмірі встановленому Законом. Таку допомогу він має можливість надавати, оскільки є працездатним.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-17 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача 3716.10 грн., мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 06.08.2007 р., 13.09.2007 р., 10.12.2007 р., 29.01.2008 р., 10.02.2008 р. при перевірці дотримань правил користування електроенергією відповідачем за адресою його мешкання: [ADDRESS] було виявлено крадіжку електроенергії шляхом накиду дротів напруги на лінію електромереж, тому було складено акти про порушення правил користування електроенергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357. Діями відповідача заподіяно збиток на суму позову, нарахований згідно з методикою, затвердженою НКРЕ від 04.05.06 р. № 782/12656. У судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлено, що відповідач договір про користування електричною енергією з Первомайським РЕМ на постачання електроенергії не укладав. 06.08.2007 р., 13.09.2007 р., 10.12.2007 р., 29.01.2008 р., 10.02.2008 р. відносно відповідача в його присутності контролерами Первомайського РЕМ складено акти про порушення правил користування електричною енергією побутовим споживачем, порушення виявлено у вигляді крадіжки електроенергії шляхом накиду дротів напруги на лінію електромереж, в результаті чого електроенергія споживалася, електролічильником не обліковувалася. Акти відповідачем підписані. Сума збитку, заподіяного відповідачем, підтверджена розрахунком розміру збитку енергозабезпечуючій організації. Ст. 1166 ЦК України передбачає відшкодування майнової шкоди, що завдана майну юридичної особи неправомірними діями фізичної особи, в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази надаються сторонами. Доводи позивача підтверджуються актами про порушення відповідачем правил користування електроенергією, довідками розрахунку збитку на абонента. В силу ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача належить стягнути на користь позивача затрачені судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. На підставі викладеного позов ВАТ «Крименерго» підлягає задоволенню.

Outcome: approved