overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-04 00:00:00

29.07.2008 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона разом зі своїм чоловіком [PERSON] під час подружнього життя побудували будинок з господарськими спорудами в[ADDRESS] [INFO] її чоловік [PERSON] помер, а позивачка залишилася проживати в їх будинку, підтримує його в належному стані. Коли ж вона вирішила переоформити спадщину на себе, то звернулась до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де їй повідомили, що відсутній правовстановлюючий документ на будинок. В технічному паспорті на житловий будинок в[ADDRESS], [PERSON] записана як користувач, а на праві власності він ні за ким не зареєстрований. В зв"язку з даними об"єктивними обставинами вона і вимушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності на будинок [ADDRESS] В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач до суду не з"явився, надав суду заяву, якою просив справу заслухати в його відсутність, з позовом згоден. Суд вислухав представника позивача, дослідив матеріали справи і вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Як вбачається зі свідоцтва про смерть [PERSON] помер 05.03.2008 року, а.с.5. Згідно технічного паспорту на будинок [ADDRESS], даний будинок на право власності ні за ким не зареєстрований, а вартість будинку згідно зведеного акту становить 51 тис. 352 грн., а.с.7-10. Таким чином в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що будинок[ADDRESS] праві власності ні за ким не зареєстрований . В зв"язку з чим суд визнає право власності на вказаний будинок за [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-04 00:00:00

Заявниця завернулася до суду із вказаною заявою в якій просить суд встановити факт належності їй договору купівлі - продажу &frac12; чистини житлового будинку [ADDRESS], посвідчений в державній нотаріальній конторі 13.11.1979 року державним нотаріусом Льовкіною В.М., реєстровий номер 4032, укладений між нею та [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., а також технічного паспорту на це домоволодіння. В обґрунтування своїх вимог заявник суду пояснив, що в радянському паспорті її прізвище було записано російською «[PERSON]», нотаріус при складанні договору помилилася в перекладі на українську мову, вільно переклавши її прізвище «[PERSON]», внаслідок помилки технічний паспорт також було видано з такою транслітерацією. Належним чином повідомлений представник заінтересованої особи в судове засідання не з»явився, суд ухвалив розглядати справу на його відсутність. Суд, вислухавши заявника, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає повному задоволенню, виходячи з обставин зазначених самим заявником і які, знайшли своє повне підтвердження в ході розгляду справи. Так, встановлено, що договір купівлі - продажу &frac12; чистини житлового будинку [ADDRESS], посвідчений в державній нотаріальній конторі 13.11.1979 року державним нотаріусом Льовкіною В.М., реєстровий номер 4032, укладений між нею та [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., (а.с.3). Технічний паспорт на &frac12; частину будинку теж виданий та зареєстрований в ОП «ЗМБТІ» на прізвище «[PERSON]», внаслідок невірного перекладу прізвища заявниці. Це підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7), копією паспорту (а.с.5). Вказані обставини в своїй сукупності повністю підтверджують вимоги заявника, і тому повинні бути судом задоволені повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-04 00:00:00

Заявниця завернулася до суду із вказаною заявою в якій просить суд встановити факт належності їй свідоцтва на право власності на будівлю магазину за адресою[ADDRESS], [NUMBER], від 01.02.2006 року, зареєстроване в ОП «ЗМБТІ» 15.02.2006 року № 9843429, також договору оренди землі, згідно якого вона отримала в оренду земельну ділянку площею 0,0165 га., за адресою[ADDRESS]., також договору оренди № 398/5, згідно з яким вона отримала в оренду нежитлове приміщення в будинку №132 про вул.Космічній під майстерню по ремонту одягу. В обґрунтування своїх вимог заявниця суду пояснила, що прізвище «[PERSON]» було внесене в правовстановлюючі документи із паспорту громадянина України, який вона в подальшому обміняла на паспорт з правильним перекладом її прізвища на українську як «[PERSON]». Суд, вислухавши заявника, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає повному задоволенню, виходячи з обставин зазначених самим заявником і які, знайшли своє повне підтвердження в ході розгляду справи. Так, встановлено, що 22.05.2007 року заявниці був виданий новий паспорт громадянина України на прізвище «[PERSON]» замість паспорту на прізвище «[PERSON]». Тобто всі правовстановлюючи документи видані раніше на ім»я «[PERSON]» належать саме [PERSON], [INFO]. Вказані обставини в своїй сукупності повністю підтверджують вимоги заявника, і тому повинні бути судом задоволені повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 04.03.2005р. вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку – [PERSON] [INFO] року народження.дитина знаходиться на повному її утриманні. Вона знаходиться в скрутному матеріальному становищі, відповідач матеріальної допомоги не надає. Просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки Юлії [INFO] р.н. в розмірі 1/4 частин всіх видів доходів щомісячно, починаюси з дня подачі заяви до суду і до повноліття доньки. У судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги, просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] ї [INFO] р.н. в розмірі 1/4 частин всіх видів доходів щомісячно, починаюси з дня подачі заяви до суду і до повноліття доньки. Відповідач не заперечував проти позову. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб № [NUMBER] від [INFO] р., сторони перебували у шлюбі, від якого мають доньку – [PERSON] [INFO] р.н. – актовий запис № [NUMBER] від [INFO] р. Відповідно довідки ВАТ “Декорум” № 1076 від 14.10.2006р. [PERSON] мешкає за адресою [ADDRESS] , її родина складається з чоловіка – [PERSON] та доньки – [PERSON] З пояснень позивачки вбачається, що дитина знаходиться на її повному утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що йому та членам його сім’ї - треті особи по справі, належить квартира №2 по [ADDRESS] в м.Херсоні. Даній квартирі також належить сарай, який позивач в 2000р. переобладнав в кухню, яка на теперішній час складається з приміщень № 1,2,13,14.. Просить визнати за ним право власності на переобладнанні приміщення літ.1,2,13,14 до квартири №2 по [ADDRESS] в м.Херсоні та зобов’язати ХДБТІ зареєструвати дане право власності за ним. В судовому засіданні представник позивача за усним клопотанням [PERSON] позов підтримала на підставах в ньому зазначених, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з’явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за їх відсутністю. Треті особи по справі: [PERSON] , [PERSON] ., [PERSON] та [PERSON] . в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира № 2 по [ADDRESS] в м.Херсоні на праві приватної сумісної власності належить [PERSON] та членам його сім’ї: [PERSON] , [PERSON] ., [PERSON] , [PERSON] ., що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 28.01.1994р. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Херсонської міської ради №171 від 20.05.2003р. „Про зняття з балансу місцевих рад відокремлених будинків, квартир” квартиру №2 в будинку [ADDRESS] в м.Херсоні знято з балансу. З технічного паспорту на вказану квартиру вбачається, що до даної квартири також належить металевий сарай. В судовому засіданні встановлено, що позивачем у 2000р. вказаний металевий сарай переобладнано в прибудову. Згідно технічного паспорту від 04.06.2008р. дана прибудова складається з приміщень №1,2,13,14. Відповідно висновків судової будівельно-технічної експертизи від 31.07.2008р. за № 200 переобладнання сараю в прибудову до квартири №2 по [ADDRESS] в м.Херсоні відповідає вимогам діючих державних будівельних норм, санітарного законодавства та пожежного нагляду; дана прибудова права інших осіб не порушує. Відповідно до ст.. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Крім того, відповідно до ст.. 392 ЦК України, яка передбачає, що власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою стороною, та приймаючи до уваги відмову ХДБТІ у реєстрації спірної прибудови, суд вважає за необхідно зобов’язати ХДБТІ зареєструвати право власності на вказаний об”єкт нерухомості за позивечм. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом мотивуючи тим, що він працював на ВАТ "Херсонські комбайни" . На день звільнення заборгованість відповідача по заробітній платі склала 1015 грн. 88 коп. Просить стягнути з ВАТ "Херсонські комбайни" на його користь заборгованість по заробітній платі та стягнути середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку . Представник відповідача ВАТ "Херсонські комбайни" у судовому засіданні позов визнала повністю та пояснила, що розрахунок з позивачем не проведено у зв'язку з відсутністю коштів, достатніх для виплати заробітної плати працівникам. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до розрахункового листа ВАТ "Херсонські комбайни" таб. № 24876 заборгованість по заробітній платі перед позивачем складає 1015 грн. 88 коп. Згідно до трудової книжки позивача, він 16.08.2007 р. звільнений з вищевказаного підприємства за п. 5 ст. 36 КЗпПУ на підставі наказу ВАТ "Херсонські комбайни" № 454-61к від 02.07.2007р. У відповідності до ст. 116 КЗпПУ При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Стаття 117 КЗпП України передбачає, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, що склав 60 грн. 39 коп. (1207,77 грн. поділено на 20 робочих днів кожного місяця) за кожний робочий день затримки з дня звільнення – 16.08.2007 р. по день постановлення рішення - 05.08.2008 р., і складає 60,39 грн. помножено на 232 робочих днів і дорівнює 14010 грн. 48 коп. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 51 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. На підставі ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON]про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO]вказуючи, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На даний час син проживає в позивачкою та знаходиться на її утриманні, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку до повноліття дитини. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, просить задовольнити. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки заробітку визнав повністю. Сторони не бажають вирішити у добровільному порядку питання утримання неповнолітньої дитини. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, письмові докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 18.08.2000 р. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON],[INFO]народження. Син знаходиться на утриманні матері, позивачці у справі, що свідчить з довідки за місцем проживання. Відповідач у справі є батьком неповнолітньої дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження. На даний час відповідач працює у ЗАТ "УКснаб" інженером- конструктором. За останні 6 місяців заробітна плата склала 12832-74 грн. Аліментних і інших зобов'язань що до утримання інших осіб у відповідача немає. У власності відповідача є квартира, що придбана ним 11.08.1994 р. Оцінюючи докази, надані сторонами, суд приходить до висновку про те, що відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу в утриманні неповнолітньої дитини і кошти на його утримання повинні бути стягнуті судом. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані брати участь в утриманні неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Визначаючи форму стягнення аліментів, суд виходить з заявлених вимог позивачки та доцільності стягнення грошового утримання у частковому розмірі, оскільки відповідач має постійний, регулярний прибуток у вигляді заробітної плати. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини на користь позивачки, суд враховує обставини, що мають істотне значення, матеріальне становище сторін, відсутність у відповідача аліментних та інших зобов'язань та визнання відповідачем позову. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що з відповідача повинні бути стягнуті грошові кошти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON],[INFO]народження у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 17.07.2008 р. на користь матері неповнолітньої дитини , позивачці у справі. Судові витрати у справі повинні бути стягнуті з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-04 00:00:00

Сторони були одружені, шлюб зареєстрували у Відділі РАГС Ленінської райадміністрації виконкому Одеської міськради 09 жовтня 1999 року, актовий запис № 270. Даний шлюб у позивачки та відповідача перший. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Позивачка у судовому засіданні показала, що сімейне життя з відповідачем не зложилося через різні погляди на сімейне життя, сварок і скандалів. У родині відсутнє взаєморозуміння. Сторони втратили друг до друга почуття любові й поваги, перестали розуміти один одного. Шлюбні відносини не підтримують. Спільне господарство сторони не ведуть. Спроби до примирення ні до чого не привели. Родина розпалася та відновленню не підлягає. Відповідач в судове засідання з'явився, позов підтримав, просив задовольнити вимоги позивачки. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи та установивши дійсні мотиви розлучення, а також фактичні взаємини чоловіка та жінки,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою та просить надати йому додатковий строк для подання заяви до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька [PERSON], [INFO] року народження, померлого [INFO] року, оскільки він пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після його смерті через тривалу хворобу та відсутність коштів, необхідних для прийняття спадщини. Позивач у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягав. Представник відповідача не з'явився, однак надав заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову, а також просив розглянути справу без участі представника сільської ради. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 13.05.1999 року [PERSON] заповідав все своє майно на користь позивача [PERSON], що підтверджується заповітом, посвідченим секретарем [PERSON] /а.с.8/ Згідно свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] року у с. [ADDRESS] /а.с. 6/. Після його смерті залишилося спадкове майно, в тому числі і земельна ділянка розміром 6,1554 га, розташована на території [PERSON], що належала померлому на праві приватної власності згідно державного акту серії Р2 № 748736, виданого 08.04.2003 року [PERSON] / а.с.7/. Позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини у державній нотаріальній конторі після його смерті через хворобу та відсутність коштів, необхідних для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного суд вважає позовну заяву задовольнити та визначити позивачу додатковий двохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-04 00:00:00

Прокурор у заяві зазначає, що при проведені перевірки встановлено, що [INFO]року померла [PERSON]., після її смерті відкрилась спадщина яка складається з земельної ділянки згідно сертифікату на земельну частку (пай) площа якої 12,61умовно кадастрових гектар, ціна якої 109180грн.30коп.. Вказує що спадкоємці протягом року до державної нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини не звертались. Згідно з п.п. 1, 3 ст.1227 Цивільного кодексу України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх права на спадкування, неприйняття спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадщина, визнана відумерлою, переходить у власність територіальної громади. Проте, до теперішнього часу Богданівська сільська Рада не зверталась до районного суду з позовом про визнання спадщини відумерлою, у зв'язку з чим 12,61умовно кадастрових гектар до теперішнього часу не перейшли у власність територіальної громади. Прокурор просить визнати неприйняту спадщину [PERSON]. у вигляді 12,61умовно кадастрових гектар згідно сертифікату на право власності на земельний пай відумерлою та передати у власність територіальної громади Богданівської сільської Ради Чернігівського району Запорізької області. Представник позивача [PERSON] на позовних вимогах наполягав, просив позов задовольнити. Представник Чернігівської РДА [PERSON] вимоги прокурора підтримала, просила позов задовольнити. Богданівська сільська Рада надіслала заяву, в якій повідомили про звернення до сільської ради спадкоємців [PERSON]. для отримання довідки з приводу спадкування майна та земельної частки (паю), їм було видано довідку за [NUMBER] від 02.08.2008року про відсутність заперечень та арешту на майно та земельну частку (пай). Справу просили розглядати без участі представника сільської ради. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши представників, встановив наступне. Так в матеріалах справи є заява Богданівської сільської Ради про звернення спадкоємців для отримання довідки з приводу прийняття спадщини (л.с.8) Судом також встановлено, що до суду звернулася [PERSON]. з позовом до Чернігівської РДА про продовження строку на прийняття спадщини, рішенням Чернігівського районного суду №2-359-08 від 24.07.2008року позов задоволено та надано позивачу додатковий строк на прийняття спадщини терміном на 2(два) місяці. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги прокуратури підлягають залишенню без задоволення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-08-04 00:00:00

03 червня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 11 серпня 2000 року зареєстрували шлюб із відповідачкою. Шлюб перший. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON][INFO] року народження. По причині відсутності взаємопорозуміння з жовтня 2007 року шлюбні стосунки фактично припинені, проживають окремо. Позивач вважає, що шлюб розпався остаточно. Просить суд розірвати шлюб. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23 червня 2008 року в ході попереднього розгляду справи за клопотанням відповідачки подружжю [PERSON] та [PERSON] було надано строк на примирення протягом 1,5 місяців. Позивач у даному судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надавши пояснення аналогічні викладеним у позові. Відповідачка у даному судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, пояснила, що не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Маріупольським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції від 11 серпня 2000 року, актовий запис [NUMBER] у свідоцтві про одруження І-НО № 105730. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] 11 червня [INFO] року народження, про що Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області від 03.07.[INFO] року вчинено актовий запис[NUMBER] У відповідності до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що наданий судом строк для примирення подружжя не надав очікуваного впливу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню. Визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб. Витрати по розірванню шлюбу, з урахуванням думки сторін та заявленої вимоги, суд покладає на позивача, як ініціатора звернення до суду. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved