overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-25 00:00:00

У квітні 2008 року позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. В позовній заяві вказує, що [INFO] помер його батько [PERSON] Після його смерті залишилось спадкове майно , яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться в [ADDRESS]. Він є спадкоємцем за заповітом. Однак, оформити у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину не має можливості , оскільки відсутні правовстановлюючий документ на будинок з господарськими будівлями і первинна реєстрація права власності. Позивач прохав суд визнати за ним в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими будівлями. В судовому засіданні позивач підтримав позов. Представник відповідача Бродщинської сільської ради в судове засідання не з'явився. Від сільського голови надійшла заява про визнання позову та про розгляд справи у його відсутність. Суд вважає можливим постановити рішення про задоволення позову в попередньому судовому засіданні, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається , що [INFO] помер [PERSON]( а.с.5). Позивач є спадкоємцем за заповітом на майно померлого ( а.с.6). Судом встановлено, що померлому [PERSON] належав на праві власності житловий будинок з господарськими побудовами в [ADDRESS], що підтверджується довідками с/ради ( а.с.9,10), однак свідоцтво про право власності та первинна реєстрація права власності відсутні. Оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом, то за ним необхідно визнати право власності в порядку спадкування на житловий будинок. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-25 00:00:00

Позивачка просить стягнути аліменти на її користь на утримання дітей дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку /доходу/ відповідача, посилаючись на те, що він, являючись батьком дітей, не надає матеріальну допомогу на їх утримання, не бере участі в вихованні, хоча працює на шахті Степова ВАТ «Павлоградвугілля» та має постійний заробіток, а отже має можливість сплачувати аліменти. Позивачка перебуває в скрутному матеріальному становищі, оскільки коштів не вистачає на потреби дітей, тому потребує допомоги з боку їх батька. Відповідач по справі, [PERSON], в судовому засіданні позов визнав повністю, згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку на дітей до досягнення ними повноліття. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України /СК України/ батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду засоби на утримання дитини /аліменти/ присуджуються в частині від доходу батька або в твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 ч.1 СК України: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1/ стан здоров'я та матеріальне положення дитини; 2/ стан здоров'я та матеріальне положення платника аліментів; 3/ наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4/ інші обставини, які мають значення. ч.2 мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 Сімейного кодексу України. Згідно ст.183 СК України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуватимуться аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку /доходу/ матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватись до досягнення старшою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття старшою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються з вирахуванням тієї рівної частини, що належала дитині, що досягла повноліття. Копія свідоцтва про народження дітей свідчить про те, що відповідач являється їх батьком. З урахуванням всіх вивчених судом обставин, суд вважає, що відповідач має можливість виплачувати позивачці на дітей аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку /доходу/. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-25 00:00:00

Сторони знаходять в шлюбі з 19 серпня 2005 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області, за актовим записом № 92. Від шлюбу спільних дітей не мають. Позивач просить шлюб розірвати, оскільки подружні відносини припинені, спільне господарство не ведеться з грудня 2007 року. Причиною розпаду сім'ї була повна відсутність взаємного розуміння, різні погляди на життя, ведення домашнього господарства, постійні сварки, які протягом певного часу переросли в взаємну неприязнь. Взаємні почуття втрачені, а характер стосунків такий, що робить неможливим збереження сім'ї. Відповідачка по справі, [PERSON], в судове засідання не з'являється. Причина неявки суду не відома, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Окрім того, судом було надіслано до газети «Вісті Придніпров'я» оголошення з викликом до суду як відповідача [PERSON]. Оскільки відповідачка не з'являється в судові засідання, позивач просить провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подружжя розірвали свої відносини, господарство не ведуть з грудня 2007 року, [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу та вважає примирення неможливим. Суд вважає можливим розглянути справу в порядку заочного провадження. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася 16.04.2008р. до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.09.2006р. між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого дітей не мають. Однак спільне сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, у зв'язку з чим постійно виникають сварки. Такі стосунки призвели до фактичного розпаду сім'ї. Подружні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться. В органах РАГСу відповідач відмовляється розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала за обставин, викладених в позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, позов не оспорив, хоча до суду викликався своєчасно та належним чином - через оголошення в газеті «Вінниччина». Відповідно до ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін та ухвалити заочне рішення. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами було зареєстровано шлюб 03.09.2006р., про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області зроблено актовий запис №2264 (а.с.3). Сімейні стосунки між сторонами припинились, вони не ведуть спільного господарства. Позивачка втратила почуття любові та поваги до відповідача. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливе, оскільки суперечило б інтересам позивачки. Остання не бажає продовжувати спільне життя з відповідачем та зберегти шлюб. Встановленим фактам відповідають правовідносини, що регулюються СК України. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що шлюб сторін слід припинити його розірванням. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу слід покласти на відповідача. Підстав для допущення негайного виконання рішення суду не вбачається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-25 00:00:00

ВАТ «ЕК»Дніпрообленерго» в особі структурної одиниці Петропавлівського району електричних мереж звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, завданих порушенням Правил користування електричною енергією для населення. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилається на те, що відповідач проживає [ADDRESS] та являється споживачем електроенергії ВАТ «ЕК» «Дніпрообленерго» в особі структурної одиниці Петропавлівського РЕМ. Під час контрольних відвідувань будинку вищезазначеного споживача, працівниками структурної одиниці Петропавлівського РЕМ неодноразово виявлялись факти порушення ним п. п. 42,48 Правил користування електричною енергією для населення, внаслідок чого було складено акти про порушення правил користування електричною електроенергією для населення, а саме №00078470 від 15.02.2007 року, № 00078397 від 01.10.2006 року, № 00078497 від 28.03.2007 року, № 00078764 від 18.05.2007 року, № 00078869 від 01.12.2007 року. На підставі вищевказаних актів-протоколів у відповідності з Методикою НКРЕ було визначено кількість недорахованої електроенергії і нараховано збитки спричинені Енергопостачальній компанії на суму 3607 грн. 80 коп. У добровільному порядку сплатити заборгованість відповідач відмовляється. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю. Просить стягнути з відповідача завдані на суму 3607 грн. 80 коп. та просить стягнути витрати понесені при розгляді даної справи в суді в розмірі 81грн.: 30 грн. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді, 51грн. - судовий збір. Відповідач по справі в судові засідання не з'являється. Причина неявки суду не відома, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу в порядку заочного провадження. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки завдання шкоди позивачеві відповідачем в результаті порушенням Правил користування електричною енергією для населення в розмірі 3607 грн. 80 коп., підтверджується актами-протоколами та системою розрахунків. Згідно ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 81грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-25 00:00:00

[PERSON]., 17 квітня 2008 року звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON], суми боргу за договором позики, посилаючись на те, що 28 травня 2004 року вона передала відповідачу 500 (пятьсот) ЄВРО, що еквівалентно 3440 гривень, терміном на шість місяців, про що позичальник надав йому розписку. Однак у зазначений термін відповідач свої зобов'язання не виконав, грошові кошти не повернув. Лише в 2006 року відповідач частково повернув 100 доларів США, що еквівалентно 505 гривням. В заяві просить стягнути з відповідача 3155,16 гривень за договором позики та 225,24 гривень за час прострочення договору з врахуванням 3% річних, 889,68гривень індексу інфляції, а всього стягнути з відповідача 4270,08 гривень, а також документально підтвердженні судові витрати. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач позов визнав частково, суду пояснив, що дійсно спірний договір з позивачем укладався на суму 500 ЄВРО. А в 2006 році він повернув перший раз- 400 та другий раз 200 доларів США але, розписки від позикодавця не брав. Згоден на відшкодування, 3% річних та індексу інфляції, оскільки не своєчасно розрахувався і порушив умови угоди. Заслухавши показання сторін, дослідивши матеріали справи, Судом встановлено, що сторони уклали договір позики. Позивач 28 травня 2004 року передав згідно з письмовою розпискою 500 ЄВРО ( 3440 три тисячі чотириста сорок по курсу 688 грн., за 100 ЄВРО) відповідачу, який зобов'язався їх повернути до 28 листопада 2004 року, але своїх зобов'язань не виконав в повному обсязі, і лише у 2006 році повернув 100 доларів США, що еквівалентно 505 гривень, борг складає 400 доларів США, що стверджується підписом відповідача на розписці (а.с.8.12), а решту не повернув і на час розгляду справи в суді. На письмову притензійю позивача не відрегував(а.с.17-20). У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики, який згідно зі ст. 1047 цього ж Кодексу був укладений представленою позивачем письмовою розпискою, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти визначені, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Суд вважає, так як позичальник умов договору позики грошей не виконав, то позов є обґрунтованим, і таким що підлягає до задоволення. Суд критично оцінює покази відповідача, що він розрахувався в 2006 році з позивачем у повному обсязі, оскільки останній не надав жодного доказу, на вимогу своїх заперечень. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов'язанні зі сплатою при пред'явленні позову судового збору в сумі 51 грн, 30 грн, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 300 гривень за надання правової допомоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-25 00:00:00

31 березня 2008 року ЗАТ КБ „ПриватБанк” звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення 2743, 80 грн. В заяві послався на таке. 16 травня 2006 року сторони уклали договір, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 4000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 16 травня 2009 року. В порушення умов договору відповідач не проводить розрахунки за користування кредитом. Позивач просив суд стягнути з відповідача 2743 грн. 80 коп. заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача за дорученням позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач у судове засідання не з»явився. Про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно. Про причини неявки суд не повідомив. Судом ухвалено слухати справу у його відсутність в порядку заочного розгляду справи. Дослідив докази суд прийшов до наступного. Як вбачається з договору про відкриття картрахунку і обслуговування кредитної карти від 16.05.2006 року (а.с.4), сторони уклали договір, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 4000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 16 травня 2009 року. В порушення умов договору станом на 05 березня 2008 року, відповідач має заборгованість за кредитом на суму 2151 грн. 85 коп. та 591 грн. 95 коп. - відсотки за користування кредитом, а всього на суму 2743 грн. 80 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом (а.с.3). Станом на день розгляду справи по суті будь - яких заходів по погашенню кредиту, відповідач не вчинив. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини, які витікають з зобов»язального права, а тому вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню на підставі ст.ст. 526, 527, 536, 610, 611, 1046, 1050, 1054 ЦК України. Крім цього, суд відповідно до ст.ст. 79, 81,88 ЦПК України покладає на відповідача обов”язок по відшкодуванню судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-25 00:00:00

23.04.2008 року позивачка звернулася в суд з позовом про стягнення з [PERSON]. грошей по договору купівлі-продажу. Підтримуючи свої вимоги, суду пояснила, що 25 вересня 2007 року вона погодилася на прохання [PERSON]. продати йому мобільний телефон на суму 1280 грн., на що відповідач зобов'язався повернути борг до 25 жовтня 2007р., про що написав розписку. У встановлений строк відповідач борг в сумі 1280 грн. не повернув, в зв'язку з чим просила стягнути з нього борг, а також пеню за несвоєчасну сплату боргу в сумі 144 грн. та понесені в зв'язку з розглядом даної справи судові витрати в сумі 81 грн. Відповідач до суду не з'явився, хоча про день та час слухання справи повідомлений належним чином про причини неявки суд не повідомив. Судом з'ясовано думку позивачки щодо проведення заочного розгляду справи, заперечень не надійшло. Приймаючи до уваги викладене суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню по слідуючим підставам. Згідно ст. 655 ЦК України за даговором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття, якщо договором не встановлений інший строк його оплати. Як встановлено в судовому засіданні позивачка продала відповідачу мобільний телефон на суму 1280 грн., які відповідач зобов'язався повернути до 25.10.2007 року. Зобов'язання по поверненню боргу відповідач не виконав. А тому, враховуючи вищевикладені обставини суд вважає, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути в рахунок простроченого боргу 1208 грн. за куплений мобільний телефон, пеню за несвоєчасну сплату боргу у розмірі 0,15% щоденно від суми заборгованості, в сумі 144 грн. Також підлягають задоволенню вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача на її користь 81 грн. судових витрат, що передбачено ст. 88 ЦПК України

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-25 00:00:00

06.05.2008 року заявниця звернулася в суд з заявою до Управління праці та соціального захисту населення про встановлення факту належності правоустановчого документу. В судовому засіданні свої вимоги підтримала в повному об'ємі, суду пояснила, що вона народилася [INFO] в с.Прегоніна Горлицького району Краківської області (Польща). В травні 1945 року її сім'я була переселена в Полтавську область. В квітні 1946 року її сім'ю було переселено в Тернопільську область, а в 1950 році - в Миколаївську область. На даний час вона не може отримати статус учасника війни, оскільки в архівній довідкі Державного архіву Львівської області № С-13046-04\п від 01.09.2004 року її ім'я помилково вказано[INFO] замість[INFO]. Тому просила встановити факт, що архівна довідка Державного архіву Львівської області № С-13046-04\п від 01.09.2004 року видана на ім'я [PERSON] належить їй [PERSON]. Представник зацікавленої особи заяву визнав повністю та просив її задовольнити. Вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що є всі підстави для задоволення даної заяви. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правоустановлюючих документів особі, прізвище якої, що зазначене в документі, не збігається з прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Факт того, що архівна довідка Державного архіву Львівської області № С-13046-04\п від 01.09.2004 року належить заявниці, [INFO] народження, доведено під час розгляду справи в суді і це вбачається із ксерокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER], ксерокопії паспорту серії [NUMBER] виданого заявниці 27.02.2008 року Єланецьким РВ УМВС України в Миколаївській області та поясненнями свідків [PERSON]. та [PERSON]. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-25 00:00:00

15 травня 2008 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, [PERSON]. У шестимісячний строк з дня смерті матері позивачка прийняла спадщину шляхом постійного проживання з спадкодавцем. Проте отримати свідоцтво про право на спадщину не може через відсутність у [PERSON] правовстановлюючих документів на житловий будинок. Просить суд постановити рішення, котрим визнати за нею право власності на житловий будинок та господарські будівлі, які знаходяться [ADDRESS]. У попередньому судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе постановити рішення у попередньому судовому засіданні. Відповідно до ст.130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється рішення в порядку, встановленому ст.174 ч.4 цього ж Кодексу, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом установлено, стверджено схемою генерального плану, будинковою книгою, що [PERSON], мати позивачки, володіла житловим будинком та господарськими будівлями, які знаходяться [ADDRESS]. Як вбачається із довідки Маневицького ВУЖКГ №1249 від 29 квітня 2008 року, [PERSON] з грудня 1983 року і до дня смерті проживала [ADDRESS] разом з позивачкою. [INFO] [PERSON] померла. З цієї дати згідно ст. 525 ЦК (ред. 1963 року) відкрилась спадщина на житловий будинок та надвірні будівлі, які належали покійній. У силу ст.529 ЦК (ред.1963 року) [PERSON] має право на спадкування як єдиний спадкоємець за законом першої черги. Позивачка прийняла спадщину шляхом постійного проживання із [PERSON] на час її смерті, із заявою про відмову від спадщини в шестимісячний строк до нотаріальної контори не зверталася. Зареєструвати право власності на будинковолодіння позивачка не може через відсутність правовстановлюючих документів на дане майно, що стверджено довідкою Волинського обласного бюро технічної інвентаризації №3264 від 10 квітня 2008 року. У зв`язку з цим, суд відповідно до ст.392 ЦК України визнає за [PERSON] право власності на будинок і господарські будівлі. З Камінь-Каширської міської ради суд судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи не стягує, оскільки право власності на жилий будинок та господарські будівлі міською радою не оспорюється.

Outcome: approved