overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що [INFO]померла її мати [PERSON] після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку [ADDRESS] та грошових вкладів на рахунках [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] у ТВБВ №2867/06 філії - Лисичанського відділення ВАТ «Державний ощадний банк України». Дане спадкове майно фактично прийняв брат позивачки [PERSON], який помер [INFO]. В видачі свідоцтва про право власності на спадщину після смерті брата [PERSON]. позивачці в Лисичанській державній нотаріальній конторі було відмовлено, оскільки вона не прийняла спадщину у встановлений законом термін. Просила суд встановити додатковий строк для прийняття спадщини, оскільки пропустила його з поважних причин, бо на протязі тривалого часу не могла знайти правовстановлюючі документи та вчасно не змогла подати заяву про прийняття спадщини. Позивачка у попереднє судове засідання не з'явилась, у письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала. Представник відповідача у попереднє судове засідання не з'явився, у письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, позов визнав повністю, попереджений про наслідки визнання позову. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [INFO]померла мати позивачки [PERSON] після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку [ADDRESS] та грошових вкладів на рахунках [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] у ТВБВ №2867/06 філії - Лисичанського відділення ВАТ «Державний ощадний банк України». Дане спадкове майно фактично прийняв брат позивачки [PERSON], який помер [INFO], бо проживав з матір'ю на час відкриття спадщини. Позивачка не прийняла спадщину після смерті брата у встановлений законом термін, оскільки тривалий час не могла знайти правовстановлюючі документи на спадкове майно, що суд вважає поважною причиною пропуску строку прийняття спадщини. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що рішенням Лисичанської міської ради від 24.04.1969 року його батькові [PERSON]за ордером було надано квартиру [ADDRESS] на сім'ю з 4 осіб, у якій позивач мешкав до 1998 року, а потім виїхав до [ADDRESS] на роботу, де мешкав у будинку родичів. З 2003 року мешкає у зазначеній квартирі разом з матір'ю [PERSON], яка померла [INFO], але не міг знову зареєструватися у квартирі через втрату паспорта. Оскільки з 2003 року по цей час, проживає у спірній квартирі як член сімєю наймача, сплачує комунальні послуги, просив суд визнати за ним право користування житловим приміщенням [ADDRESS] зобов'язати ЛКП «ЖЕК №4» укласти з ним договір найму даного житлового приміщення. У попередньому судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, просив його задовольнити. Представник відповідача Лисичанської міської ради у попередньому судовому засіданні позов визнала повністю, попереджена про наслідки визнання позову. Представник відповідача ЛКП «ЖЕК №4» у попередньому судовому засіданні позов визнав повністю, попереджений про наслідки визнання позову. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що квартира [ADDRESS] була надана [PERSON]за ордером було надано квартиру [ADDRESS] на сім'ю з 4 осіб, в тому числі на позивача. Позивач проживав та був зареєстрований у даній квартирі до 1998 року. Позивач постійно проживає у даній квартирі з 2003 року як член сім'ї наймача разом з матір'ю [PERSON], яка померла [INFO]. Не зареєструвався знову у спірній квартирі через втрату паспорта. На цей час позивач не має реєстрації, на праві власності житлом не володіє. Суд вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, є передбачені ст. ст. 61, 63-64 ЖК України підстави для задоволення позову, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 61, 63-64 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт приналежності її чололвіку [PERSON], померлому [INFO] року свідоцтва про право власності, на Ѕ частину житлового будинку, розташованного в [ADDRESS] від 20.01.1970 року,помилково виданого на підставі рішення Кочетоцької селищної ради № 14 від 28.07.1970 року на прізвище «[PERSON]». У судовому засіданні представник заявниці [PERSON] підтримала доводи заяви, представник третьої особи у судове засідання не з'явився та надав заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечував. Суд заслухавши пояснення заявника, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановленні такі факти та відповідні ним правовідносини: Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Кочетоцькою селищною Радою Чугуївського району Харківської області від [INFO] року, [INFO] року народився [PERSON]. 06.11.1966 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з „[PERSON]” на “[PERSON]”, згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] виданного відділом РАГС Чугуївського району Харківської області від 06.11.1966 року, актовий запис № 33. Разом з чоловіком, вона мешкала у житловому будинку, який розташований у [ADDRESS]. [INFO] року чоловік - [PERSON] помер. Після смерті чоловіка, [PERSON] прийняла спадщину після нього, у вигляді половини житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] та у встановлений законом строк звернулася до Чугуївської державної нотаріальної контори, однак отримати свідоцтво про право на спадщину - на Ѕ частину вищевказаного будинку як жінка, як спадкоємець першої черги не виявилося можливим, так як при оформленні спадщини з'ясувалося, що свідоцтво про право власності, на Ѕ частину житлового будинку, розташованного в [ADDRESS] від 20.01.1970 року,помилково видане на підставі рішення Кочетоцької селищної ради № 14 від 28.07.1970 року на прізвище „[PERSON]” а не „[PERSON]”. Суд не має підстав ставити під сумнів данні про те, що свідоцтва про право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] № 14 від 28.07.1970 року, видане на підставі рішення Кочетоцької селищної ради, дійсно належить [PERSON],померлому [INFO] року. У зв'язку з наведеним суд вважає, що вищевказане свідоцтво належіть [PERSON],померлому [INFO] року. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту приналежності її чололвіку [PERSON], померлому [INFO] року свідоцтва про право власності, на Ѕ частину житлового будинку, розташованного в [ADDRESS] від 20.01.1970 року,помилково виданого на підставі рішення Кочетоцької селищної ради № 14 від 28.07.1970 року на прізвище «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт приналежності йому свідоцтва про право власності, на домоволодіння, розташоване в [ADDRESS], виданого Малинівською селищною радою № б/н від 04.05.1960 року на прізвище „[PERSON]”. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримала доводи заяви [PERSON] Представник третьої особи у судове засідання не з'явився та надав заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечував. Суд заслухавши пояснення представника заявника, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановленні такі факти та відповідні ним правовідносини: Паспорт серії [NUMBER], виданого Чугуївським РВ УМВС України у Харківській області виписано на ім'я [PERSON], згідно паспорту [PERSON] народився [INFO] року. У відповідності з довідкою про присвоєння ідентифікаційного номеру від 19.01.2001 року, код [NUMBER] присвоєно [PERSON], [INFO] року народження. Суд не має підстав ставити під сумнів данні про те, що свідоцтво про право власності на домоволодіння, розташоване в [ADDRESS], виданого Малинівською селищною радою № б/н від 04.05.1960 року на прізвище „[PERSON]”, дійсно належить [PERSON] [INFO] року народження. У зв'язку з наведеним суд вважає, що вищевказане свідоцтво належіть [PERSON] [INFO] року народження. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту приналежності йому свідоцтва про право власності на домоволодіння, розташоване в [ADDRESS], виданого Малинівською селищною радою № б/н від 04.05.1960 року на прізвище „[PERSON]” На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-19 00:00:00

[PERSON], 20.03.2008 року, звернувся з вказаним позовом до суду мотивуючи свої вимоги тим, що14.11.2007 року його звільнили з роботи за власним бажанням, на підставі ст.38 Кодексу законів про працю України (КЗпПУ). Заява про звільнення за власним бажанням була подана добровільно-примусово, що зумовлювалося виниклою особистою неприязню до мене з боку безпосереднього керівника. 31.01.2008 року звернувся до керівництва Херсонського морського торгівельного порту з заявою про поновлення на роботі.18.02.2008 року одержав відповідь про неможливість поновити на роботі. Також вважає, що при звільненні були порушені вимоги ст.38 КЗпПУ стосовно двотижневого строку звільнення після подання заяви про звільнення за власним бажанням. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, представники державного підприємства "Херсонський морський торгівельний порт" позов не визнали, пояснивши суду, що 12.11.2007 року [PERSON] написав заяву про звільнення його з займаної посади за власним бажанням з 13.11.2007 року. В зв"язку з тим, що [PERSON] являвся матеріально-відповідальною особою його було звільненно з 14.11.2007 року після підписання акту про передачу матеріальних цінностей. Крім того позивач пропустив без поважних причин місячний строк для звернення до суду про оскарження звільнення з роботи, передбачений ст.233 КЗп ПУ. Суд, заслухавши показання сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з наказом по Державному підприємству "Херсонський морський торгівельний порт" №164-к від 19.05 2003 року [PERSON] зарахований завідувачем господарством заміського пункту управління цивільної оборони у с.Кізомис з 19 травня 2003 року з окладом 536 грн. на місяць з випробувальним терміном 1 місяць. 12.11.2007 року [PERSON] написав заяву про звільнення його з роботи за власним бажанням з 13.11.2007 року. 13.11.2007 року була проведена інвентаризація товарно-матеріальних цінностей та здійснена передача позивачем матеріальних цінностей по акту прийому передачі. 14.11.2007 року позивача за його заявою звільнено за власним бажанням згідно ст.38 КЗпПУ. Із наказом №347-к від 12.11.2007року про звільнення позивач ознайомлений 14.11.2007 року, того ж дня він отримав трудову книжку. Згідно ст.233 КЗпПУ працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. В судовому засіданні позивач не надав доказів, які б свідчили про поважність пропуску місячного строку для звернення до суду про поновлення на роботі. Також позивачем не надані докази які б свідчили про тиск з боку керівництва підприємства при написанні заяви про звільнення. Оцінив та дослідив зібрані докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позивач звільнений з роботи у відповідності до вимог законів про працю. 2 На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що вона знаходиться з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Чугуївського міськвиконкому Харківської області 27.07.2002 року, актовий запис № 125. Від шлюбу подружжя мають доньку [PERSON], [INFO] року народження. Причиною розпаду сім'ї є різні погляди на життя, на почві чого постійно виникають сварки та скандали. Шлюбно сімейні відносини припинені з вересня 2007 року. Подальші спільне життя та збереження шлюбу позивачка вважає неможливим. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі, пояснивши, що сім'я фактично не існує з вересня 2007 року, причиною розпаду сім'ї є різні погляди на життя, на почві чого постійно виникають сварки та скандали, неоднаразова спроба примиритися, не давала ніяких результатів. Позивачка впевнена, що сім'я розпалась остаточно і відновлена бути не може. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлен належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин на підставі ч. 4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановлює заочне рішення). Суд, вислухав думку позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про одруження [NUMBER], яке було видане 27.07.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Чугуївського міськвиконкому Харківської області, актова запис № 125, сторони у справі знаходяться у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] року народження. Згідно з поясненнями позивачки, причиною розірвання шлюбу є різні погляди на життя, на почві чого постійно виникають сварки та скандали, неоднаразова спроба примиритися, не давала ніяких результатів. Спільне господарство і спільний бюджет не ведеться. Сім'я розпалась остаточно, подальші сімейні відносини позивачка продовжувати не бажає. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде протиречити інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сім'ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Затрати, пов'язані з оплатою отримання свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС, за клопотанням позивачки, необхідно стягнути з неї. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-19 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на непрацездатну дружину, посилаючись на те, що 21 квітня 2007 року був зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]народження, яка проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини, не цікавиться життям дитини та не приймає участі у її вихованні, позивачка вимушена звернутися з заявою до суду. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити, стягнувши з відповідача на її користь аліменти в розмірі &frac14; частини всіх видів заробітку на утримання дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягненням дитиною повноліття та на її утримання в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та не заперечував проти надання допомоги на утримання дитини в розмірі &frac14; частини всіх видів заробітку, проти стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини заперечував та просив в цій частині позовних вимог відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, з 21 квітня 2007 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитини: дочку [PERSON], [INFO]народження, яка проживає з позивачкою і знаходяться на її утриманні Відповідач не в достатній мірі надає матеріальну допомогу на утримання дитини та непрацездатної дружини, працює та отримує заробітну плату, а тому спроможний на думку суду надавати матеріальну допомогу. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За таких обставин, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі &frac14; частини всіх видів заробітку на утримання дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягненням дитиною повноліття. Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку, відповідно до ст. 84 СК України, суд враховує розмір заробітної плати, яку отримує відповідач, розмір аліментів на утримання дитини та матеріальне становище платника аліментів. В зв”язку з цим, дана вимога підлягає до часткового задоволення в розмірі 150 грн. щомісячно до досягнення дитиною 3-х річного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-19 00:00:00

Представник позивача, підтримуючи викладене в позові, в засіданні мотивує наступним. 12.09.2006 року між сторонами укладено кредитний договір, по якому позивач надав та відповідач прийняв кредит в сумі 12 710 грн.75 коп. строком на 12 місяців. Також сторони передбачили умови надання, користування та повернення кредиту. Але в порушення вимог договору відповідач належним чином свої зобов'язання не виконує та має заборгованість по кредиту та має сплатити штрафні санкції. Загальна сума позову на момент його подачі до суду складає 15 782 грн. 60 коп. Що позивач і просить стягнути з відповідача, поклавши на нього відшкодування понесених судових витрат. Відповідач в засідання неодноразово не з'явився. Причин неявки суду не повідомив, про час слухання справи повідомлялися належним чином. Про що суду надано газету „Урядовий кур'єр” № 107 за 12.07.2008 року, згідно якого здійснено публікацію про час слухання справи. Наведене свідчить про повідомлення належним чином про слухання справи. Враховуючи відповідну думку представника позивача та дотримання процесуального законодавства стосовно виклику учасників процесу, суд вважає за можливе слухати справу у відсутність відповідача. Дослідивши письмові докази та заслухавши представника позивача, суд вважає що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, 12.09.2006 року між позивачем -банком та відповідачем фізичною особою -укладено кредитний договір № 1-02/06-т.. По якому відповідач отримав кредит в сумі 12 710 грн. 75 коп. Згідно тексту укладеного сторонами договору дата остаточного повернення кредиту через 12 місяців, 12.09.2007 року. Кошти банком видано, відповідачем отримано. Що підтверджується відповідними договором та платіжкою. Але станом на момент подачі позову відповідач порушив зобов'язання перед банком, через що має заборгованість по кредиту та передбаченим договором зобов'язанням. Що складає ціну позову 15 782 грн. 60 коп. Заборгованість складається з безпосередньо заборгованості за кредитом, заборгованості по процентній винагороді, донарахованій процентній винагороді та пені по кредиту. Суду надано розрахунок заборгованості, який судом перевірено і він відповідає дійсності. Таким чином, встановлено що відповідач має заборгованість перед позивачем, яку не сплачує, порушуючи права позивача. Наведене у сукупності є підставою для задоволення позову в повному обсязі. Так як рішенням суду позов задовольняється, то на відповідача потрібно покласти понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору та витрат на ІТЗ в загальній сумі 187 грн.00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що відповідач, являючись абонентом КП „ПВУВКГ” і користуючись послугами водопостачання та водовідведення повинен виконувати належним чином і в встановлений строк покладені на нього обов' язки, а саме: своєчасне, щомісячне, не пізніше 10 числа наступного місяця, оплаті за комунальні послуги. Однак відповідач не виконує покладені на нього обов'язки. Борг на 01.11.2007 рік складає 618,10 грн. Тому просить стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість в зазначеній сумі та 30 грн. за сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В судовому засіданні представник позивача підтримав свої позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи був повідомлений своєчасно та достовірно, причини неявки не повідомив. Суд виніс на обговорення питання про можливість заочного розгляду справи , і з урахуванням думки осіб, що приймають участь у судовому розгляді, виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши усі матеріали справи : довідку про заборгованість, розрахунок заборгованості, довідку про склад родини, в їх сукупності вважає, що позов підлягає повному задоволенню. На підставі ст. 526,509 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що відповідачі, являючись абонентом КП „ПВУВКГ” і користуючись послугами водопостачання та водовідведення повинні виконувати належним чином і в встановлений строк покладені на нього обов' язки, а саме: своєчасне, щомісячне, не пізніше 10 числа наступного місяця, оплаті за комунальні послуги. Однак відповідачі не виконують покладених на них обов'язків. Борг на 01.11.2007 рік складає 458,61 грн. Тому просить стягнути з відповідачів на їхню користь заборгованість в зазначеній сумі та 30 грн. за сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В судовому засіданні представник позивача підтримав свої позовні вимоги. Відповідачі, кожен окремо, в судове засідання не з'явилися, про день слухання справи були повідомлені своєчасно та достовірно, про що свідчить повідомлення про отримання повістки 13.06.2008 року. Суд виніс на обговорення питання про можливість заочного розгляду справи , і з урахуванням думки осіб, що приймають участь у судовому розгляді, виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши усі матеріали справи : довідку про заборгованість, розрахунок заборгованості, довідку про склад родини, в їх сукупності вважає, що позов підлягає повному задоволенню. На підставі ст. 526,509 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що відповідач, являючись абонентом КП „ПВУВКГ” і користуючись послугами водопостачання та водовідведення повинен виконувати належним чином і в встановлений строк покладені на нього обов' язки, а саме: своєчасне, щомісячне, не пізніше 10 числа наступного місяця, оплаті за комунальні послуги. Однак відповідач не виконує покладені на нього обов'язки. Борг на 01.09.2007 рік складає 584,02 грн. Тому просить стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість в зазначеній сумі та 30 грн. за сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В судовому засіданні представник позивача підтримав свої позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи був повідомлений своєчасно та достовірно. Суд виніс на обговорення питання про можливість заочного розгляду справи , і з урахуванням думки осіб, що приймають участь у судовому розгляді, виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши усі матеріали справи : довідку про заборгованість, розрахунок заборгованості, довідку про склад родини, в їх сукупності вважає, що позов підлягає повному задоволенню. На підставі ст. 526,509 ЦК України,

Outcome: approved