Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-15 00:00:00

Позовна заява до Розівського районного суду Запорізької області надійшла 24 квітня 2008 року. Позивач [PERSON] вказала, що з відповідачем [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з серпня [INFO] до травня 2006 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] народження. Після розірвання шлюбу дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, оскільки відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання сина. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, у зв'язку з чим позивач вимушена була звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на її користь з [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку на утримання неповнолітньої дитини. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала повністю свої позовні вимоги по тих підставах, які викладені в позовній заяві, надала відповідні пояснення. В попередньому судовому засіданні відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], які були нею викладені в позовній заяві. При цьому відповідач пояснив, що на його утриманні є інша неповнолітня дитина від другого шлюбу - дочка [PERSON] віком 2 роки, однак відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку на утримання неповнолітнього сина [PERSON], оскільки він працює охоронцем на ВАТ “Розівський елеватор”, отримує заробітну плату, тому має можливість та бажання надавати матеріальну допомогу на утримання свого сина. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про одруження встановлено, що сторони одружились 30 серпня 2002 року у відділі РАГС Розівського РУЮ Запорізької області, про що зроблено актовий запис №26. Відповіднл до свідоцтва про розірвання шлюбу, сторони зареєстрували розірвання шлюбу 10 травня 2006 року у відділі РАГС Розівського РУЮ Запорізької області, про що зроблено актовий запис №18. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] народження, що підтверджується свідоцтвом про його народження. Відповідно до довідки № 497 від 05 лютого 2008 року, виданої виконавчим комітетом Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області, позивач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом із сином [PERSON], [INFO] народження, син знаходиться на утриманні позивача. Таким чином, з пояснень сторін та матеріалів справи встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з серпня [INFO] до травня 2006 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина, який перебуває на утриманні позивача. На утриманні відповідача є дочка [PERSON] віком 2 роки, однак відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку на утримання неповнолітнього сина [PERSON], оскільки він працює охоронцем на ВАТ “Розівський елеватор”, отримує заробітну плату. Відповідач зазначив, що має можливість та бажання надавати матеріальну допомогу на утримання свого сина. Вказані обставин сторони в попередньому судовому засіданні визнали, тому вони не підлягають доказуванню, що відповідає положенням ст.61 ЦПК України. Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття, що дає підстави суду для стягнення з відповідача [PERSON] коштів на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів, рішення ухвалено на її користь, тому суд має підстави для стягнення з відповідача [PERSON] в дохід держави судового збору в розмірі 51 гривні. Крім того, суд у відповідності до ч.3 ст.81 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача в дохід держави витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справ про стягнення аліментів, від яких позивач [PERSON] була звільнена при зверненні до суду. Відповідно до „Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ та їх розмірів”, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року №1258, розмір витрат у справах позовного провадження з розгляду спору, що випливає з інших сімейних правовідносин, складає 7 грн. 50 коп.. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved