Jurisdiction: civil
Date: 2008-07-24 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду із зазначеним позовом. В його обґрунтування вказує, що з відповідачем [PERSON]. проживала однією сім'єю з серпня 2002 р. по серпень 2006 р., мали загальний бюджет, господарювали, ставилися друг до друга як чоловік і жінка. Далі позивачка затверджує, що ще до зустрічі з [PERSON]. вона мала намір купити квартиру [ADDRESS] . Коли стали проживати разом з [PERSON]., вона розповіла останньому про свій намір купити квартиру № 5 і він запропонував додати частину відсутньої в неї суми й придбати квартиру. 08.01.2003 р. вони придбали квартиру [ADDRESS] за договором купівлі-продажу, засвідченому нотаріусом. Позивачка затверджує, що в серпні 2006 року вони з [PERSON]. припинили сімейні відносини, сталі проживати окремо. Вона запропонувала [PERSON]. добровільно розділити спірну квартиру, виплативши йому частину коштів, витраченим їм на придбання квартири, він відмовився. У ході розгляду справи, позивачка доповнила свої позовні вимоги й просила розділити земельну ділянку [ADDRESS] і розташований на ньому двоповерховий будинок загальною пл. 220 кв.м, розташований у м. Севастополі, зареєстрований на ім'я відповідача, виділивши їй &frac12; частки зазначеного майна. 11.06.2007 року позивачка ще раз уточнювала позовні вимоги й просила визнати квартиру [ADDRESS] спільною власністю з [PERSON]., визнати за нею право власності на 9/10 частки зазначеної квартири, розділити спірну квартиру й визнати за нею право власності на всю квартиру з виплатою відповідачеві компенсації в розмірі вартості його частини квартири. У судовому засіданні представник позивачки її позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач і його представник проти позову заперечували, вважаючи його необґрунтованим. Вислухав представника позивачки, відповідача і його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачка [PERSON]. проживає у квартирі [ADDRESS] , є власником зазначеної квартири. 08 січня 2003 року відповідач [PERSON] . придбав квартиру [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу засвідчений державним нотаріусом. Третьої Сімферопольської державної нотаріальної контори, зареєстрований реєстрі за № 1-19. Позивачка затверджує, що з серпня 2002 р. по серпень 2006 р. вона проживала з [PERSON]. однією сім'єю без шлюбу й у відповідності зі ст.74 СК України просила визнати придбану квартиру загальною спільною власністю з [PERSON]. і визнати за нею право власності на &frac12; її частину. Потім позивачка уточнила свої вимоги , вказуючи, що більшу частину коштів у придбанні квартири № 5 внесла вона; затверджує, що після придбання квартири зайнялися її ремонтом, затративши на це спільні з відповідачем кошти. Позивачка затверджує, що вона вклала в придбання й благоустрій спірної квартири близько 9/10 частини всіх витрат, просить визнати за нею право власності на 9\\10 частки квартири, визнати за нею право власності на всю квартиру у випадку неможливості виділу відповідачеві 1/10 частки, стягнути на його користь грошову компенсацію з її (а.с.27). Позивачка ще раз уточнювала свої позовні вимоги й просила визнати за нею право власності на всю квартиру, посилаючись на те, що вона куплена за її гроші й у відповідності зі ст.57 СК України є її приватною власністю (а.с. 69). Крім того, позивачка просила розділити земельну ділянку [ADDRESS] , який придбаний на ім'я відповідача в період їх проживання однією родиною, визнати за нею право власності на &frac12; частку вказаного майна. З первісного позову вбачається, що позивачка просить установити факт проживання однією родиною її, [PERSON]. і [PERSON] ., без шлюбу. Встановлення цього факту необхідно їй для визнання права на майно, придбаного в період спільного проживання. Установлено, що позивачка [PERSON]. звернулася в суд з позовом про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка й жінки без шлюбу, вказуючи на те, що проживала з [PERSON]. однією сім'єю як чоловік і жінка із серпня 2002 р. по серпень 2006 р., придбали майно - квартиру на ім'я відповідача, що вона вважає загальною спільною власністю при цьому посилалася на ст..74 СК України, ст.. 256 ЦПК України. Тобто, позивачка вважає, що встановлення даного юридичного факту породжує її право на розділ майна, як чоловік і жінка. Згідно ч.1 ст.. 74 СК України, якщо жінка й чоловік проживають однією сім'єю, але не одружені між собою, майно, придбане ними за час спільного проживання, належить їм на праві загальної спільної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Однак, Сімейний Кодекс України вступив у дію з 01.01.2004 р., а спірна квартира придбана відповідачем у січні 2003 року , тому дія норм СК України , ст..256 ЦПК України до даних правовідносин застосовані бути не можуть. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як по зверненню фізичних або юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін й інших осіб, що беруть участь у справі. Обґрунтовуючи уточнені вимоги в частині визнання за нею права власності на 9/10 частки спірної квартири, а потім на всю квартиру, позивачка [PERSON]. посилається на норми Гражданського Кодексу України (2003 р.)., що регулюють право загальної власності. При цьому посилається на те, що вона внесла більшу частину вартості квартири, указує, що це були гроші, отримані нею від НАСК «Оранта» у вигляді страхового відшкодування, особисті заощадження. Дійсно, на а.с.33 є довідка Кримської республіканської дирекції НАСК «Оранта» , у якій зазначене, що в червні 2000 р. [PERSON] виплачена страхова суми 370 грн. й 3700 грн. Однак не представлено доказів , того, що б ці суми витрачені в 2003 році на придбання квартири на ім'я відповідача, а також доказів її витрат на ремонт квартири, обґрунтування встановленої нею своїй частки в спірному майні 9/10, а потім і вимог про визнання права власності на всю квартиру. Крім того, до даних правовідносин норми Гражданського Кодексу 2003 року не застосовні. Позивачка також не представила доказів свого права на частку земельної ділянки в [ADDRESS] і частину будинку на ній. Тим часом, зі змісту ухвали Апеляційного суду м.Севастополя від 15 травня 2008 р. видно, що вказана земельна ділянка в [ADDRESS] і недобудований будинок на ній, належать [PERSON]. на підставі договору дарування від 30 липня 2005 р., укладеного між [PERSON] . (дарувальник) і [PERSON]. ( обдарований ). Таким чином, позивачка не довела свого права на майно, зареєстроване на ім'я відповідача й у суду немає підстав до задоволення позову в цій частині Також, у суду немає підстав до задоволення позову позивачки [PERSON]. у частині встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу з [PERSON]., оскільки в цьому випадку встановлення такого факту не породжує для позивачки юридичних наслідків у вигляді встановлення права загальної спільної власності на майно. П.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.05.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що судами розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно із законом таки факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або призупинення особистих або майнових прав громадян. На підставі викладеного, ст., ст. 57,74 Сімейного кодексу України, 213-215,256 ЦПК України, суд

Outcome: approved