overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вищезазначеною заявою, в якій вказала, що 25.01.2000 року було виготовлено державний акт на земельну ділянку розміром 0,12 га, розташовану у [ADDRESS], яка раніше їй була надана у приватну власність рішенням виконкому Шевченківської селищної ради для обслуговування та будівництва будівель. При виготовленні вказаного державного акту була допущена помилка і її прізвище було вказано невірно: “[PERSON]” замість правильного “[PERSON]”, як в паспорті, тому заявник просить встановити той факт, що цей державний акт належить саме їй. У попередньому судовому засіданні заявник просила задовольнити заяву. Представник Шевченківської селищної ради до суду не з'явився, надавши письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, проти задоволення заяви не заперечував. Представник відділу земельних ресурсів у Шевченківському районі Харківської області не заперечував проти задоволення заяви. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника та представника заінтересованої особи, оцінивши їх у сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню в попередньому судовому засіданні з наступних підстав. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що рішенням виконкому Шевченківської селищної ради народних депутатів від 19.01.2000 року № 13 заявнику була надана у приватну власність земельна ділянка розміром 0,12 га, розташована [ADDRESS], для будівництва та обслуговування будівель. 25.01.2000 року Шевченківською селищною радою на вищевказану земельну ділянку було виготовлено державний акт серії [NUMBER] на ім'я [PERSON], тобто прізвище заявника вказано невірно: “[PERSON]” /а.с.8/ . Заявник зверталася до відділу земельних ресурсів з проханням внесення змін до вказаного державного акту, згідно довідки цієї установи від 10.04.2008 року № 266, виправлення в державних актах не допускаються /а.с. 9/. Суд, враховуючи той факт, що в державному акті та паспорті заявника вказано одне й те саме ім'я та по батькові: “[PERSON]”, а також пояснення представника відділу земельних ресурсів у Шевченківському районі, який вказує, що державний акт дійсно належить заявнику, суд вважає заяву задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вимагаючи стягувати з того аліменти в розмірі 400 грн. В судовому засіданні, позивачка обґрунтовуючи свої вимоги пояснила, що згідно рішенню Кодимського районного суду Одеської області від 16 лютого 2001 року з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 1997 року народження постановлено стягувати аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку. На момент прийняття такого рішення судом відповідач не мав постійного місця роботи. В теперішній час працює і має заробіток. Це говорить про те, що відповідач у змозі сплачувати аліменти у більшому розмірі. Просить постановити рішення за яким стягувати з того аліменти у твердій грошовій сумі 400 грн. Відповідач в судове засідання не з»явився, але надав суду заяву про визнання позову та про розгляд справи без його участі. Вислухавши вимоги позивачки, дослідивши заяву відповідача, суд прийшов до висновку, що вимоги стосовно зміни розміру аліментів підлягають задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів може бути збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача у разі зміни матеріального стану когось із них. Виходячи з того, що після призначення аліментів судом змінилися матеріальні умови життя відповідача - він працює і має регулярний заробіток, суд зазначені обставини визнає як зміну матеріального стану відповідача. Крім того, суд приймає до уваги і те, що відповідач згоден сплачувати аліменти в розмірі, що зазначені в позовній заяві. На підставі ст. ст. 180, 181, 184, 192 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати встановленим факт прийняття нею спадщини після батька [PERSON] та визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на грошові вклади у Розсоховському відділенні ощадного банку України на рахунках [NUMBER] та [NUMBER]. Свої вимоги позивач мотивує тим , що після смерті батька, який помер [INFO] року, вона залишилася єдиним спадкоємцем належного батьку на день смерті майна, але не може оформити спадкове майно на себе, оскільки пропустила встановлений для подання заяви про прийняття спадщини строк , але фактично спадщину прийняла, оскільки ощадні книжки знаходяться у неї. Крім того їй необхідно визнати право власності на вищевказані грошові вклади у ощадному банку України. В судове засідання позивач не з»явилася, надіслала заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник сільської ради в судове засідання не з»явився, надіслав заяву, в якій просить суд розглядати справу без їх участі, позов визнає. Відповідно до ст.ст.548, 549, 550 ЦК України ( в ред..1963 р.), признається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в керування або володіння спадковим майном. Вказані дії повинні бути здійснені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом, якщо буде визнано умови пропуску строку поважними. Із копій свідоцтв про смерть (а.с.8), народження (а.с.7), одруження (а.с.6) видно, що [PERSON], який помер [INFO] року, дійсно був батьком позивачки і йому належали грошові вклади у Розсохівському відділенні ощадного банку України на рахунках [NUMBER] та [NUMBER]. Після його смерті, спадкоємцем належного йому майна залишилася позивач, яка документально не оформила спадщину, але фактично вступила у її володіння, що підтверджується копіями ощадних книжок (а.с.4-5). Згідно заяви відповідача, Заліська сільська рада визнає факт прийняття спадщини позивачкою після смерті [PERSON], а у зв»язку з тим , що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права , свободи та інтереси інших осіб, суд, у відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Позивач сплатила витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в дохід держави в сумі 30 грн., а від сплати судового збору звільнена на підставі п.18 ст.4 Декрету КМУ «Про державне мито».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати встановленим факт прийняття нею спадщини після тітки [PERSON] та визнати за нею право власності на спадкове домоволодіння, розташоване в [ADDRESS]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що після смерті тітки, яка померла [INFO] року, вона, згідно заповіту, залишилася єдиним спадкоємцем належного тітці на день смерті майна, але не може оформити спадкове майно на себе, оскільки пропустила встановлений для подання заяви про прийняття спадщини строк , але фактично спадщину прийняла, оскільки постійно доглядала за домоволодінням, проводила поточний ремонт, обробляла земельну ділянку. Крім того, що реєстрація права власності за її покійною тіткою не проводилася, їй необхідно визнати право власності. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги повністю. Представник сільської ради в судове засідання не з»явився, надіслав заяву, в якій просить суд розглядати справу без їх участі, позов визнає. Відповідно до ст.ст.548, 549, 550 ЦК України ( в ред..1963 р.), признається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в керування або володіння спадковим майном. Вказані дії повинні бути здійснені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом, якщо буде визнано умови пропуску строку поважними. Із копій свідоцтва про смерть, заповіту, довідок видно, що [PERSON], яка померла [INFO] року, дійсно була тіткою позивачки і їй на праві особистої власності належить домоволодіння в [ADDRESS]. Після її смерті, спадкоємцем належного їй майна залишилася позивач, яка документально не оформила спадщину, але фактично вступила у її володіння, а також не може документально оформити спадщину, оскільки реєстрація права власності на вказане домоволодіння за [PERSON] не проводилася (а.с.3,5-6). Із відповіді № 79 від 21.04.2008 року Народицької державної нотаріальної контори видно, що станом на 21.04.2008 року із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно [PERSON], яка померла [INFO] року до держнотконтори спадкоємці не звертались (а.с.13). Згідно заяви відповідача, Закусилівська сільська рада визнає факт прийняття спадщини позивачкою після смерті [PERSON], а у зв»язку з тим , що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права , свободи та інтереси інших осіб, суд, у відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Позивач сплатила витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в дохід держави в сумі 30 грн., а від сплати судового збору звільнена на підставі п.18 ст.4 Декрету КМУ «Про державне мито».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати встановленим факт прийняття ним спадщини після матері [PERSON] та визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок в [ADDRESS], на земельну ділянку розміром 2,97 га., на майновий пай (свідоцтво про право власності [NUMBER] від 25.06.2001 року) та на грошові вклади у філії с.Закусили Народицького відділення Ощадного банку України на рахунках [NUMBER] та [NUMBER]. Свої вимоги позивач мотивує тим , що після смерті матері, яка померла [INFO] року, він залишився єдиним спадкоємцем належного матері на день смерті майна, але не може оформити спадкове майно на себе, оскільки пропустив встановлений для подання заяви про прийняття спадщини строк , але фактично спадщину прийняв, оскільки постійно проживав із матір»ю у вказаному будинку і після її смерті залишився там проживати, всі цінні папери знаходяться у нього. Крім того йому необхідно визнати право власності на вищевказане майно. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю. Представник сільської ради в судове засідання не з»явився, надіслав заяву, в якій просить суд розглядати справу без їх участі, позов визнає. Відповідно до ст.ст.548, 549, 550 ЦК України ( в ред..1963 р.), признається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в керування або володіння спадковим майном. Вказані дії повинні бути здійснені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом, якщо буде визнано умови пропуску строку поважними. Із копій свідоцтв про смерть (а.с.5), народження (а.с.4), видно, що [PERSON], яка померла [INFO] року, дійсно була матір»ю позивача і їй на праві особистої власності належав житловий будинок в [ADDRESS], що підтверджується довідкою Закусилівської сільської ради № 5 від 15.01.2008 року (а.с.3), земельна ділянка розміром 2,97 га., що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 21.08.2001 року (а.с.6), майновий пай, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серія [NUMBER] від 25.06.2001 року (а.с.5) та грошові вклади у філії с.Закусили Народицького відділення Ощадного банку України на рахунках [NUMBER] та [NUMBER], що підтверджується копіями ощадних книжок (а.с.8). Після її смерті, спадкоємцем належного їй майна залишився позивач, який документально не оформив спадщину, але фактично вступив у її володіння, що підтверджується вищевказаними довідкою та копіями документів. Згідно заяви відповідача, Закусилівська сільська рада визнає факт прийняття спадщини позивачем після смерті [PERSON], а у зв»язку з тим , що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права , свободи та інтереси інших осіб, суд, у відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Позивач сплатив витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в дохід держави в сумі 30 грн., а від сплати судового збору звільнена на підставі п.18 ст.4 Декрету КМУ «Про державне мито».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом , мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з 28 квітня 1990 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, з 2004 року проживають окремо, 5 квітня 2005 року шлюб розірвано, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], діти знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає, не має постійного місця роботи, вважає, що у нього є можливість сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі по 140 грн. на кожну дитину. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю та надала суду аналогічні пояснення. Відповідач у судове засідання не з'явився, але належним чином повідомлений про час, місце та дату розгляду справи, про що маються відповідні розписки у матеріалах справи. Заслухавши думку позивачки, суд вважає за можливе розглядати справу у заочному порядку. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони 28 квітня 1990 року зареєстрували шлюб у Вороб'ївській сільській раді Новгород-Сіверського району Чернігівської області, актовий запис № 02 / а.с.2/. 5 квітня 2005 року шлюб розірвано / а.с.3/. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Походження дітей від відповідача підтверджено відомостями про батька в свідоцтвах про їх народження / а.с.4-5/. Діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що підтверджується відповідною довідкою / а.с. 6/. Інших утриманців відповідач не має, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться. Оскільки відповідач офіційно не працює, отримує нестабільний заробіток, тому доцільно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі, як передбачено ст. 184 СК України. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати на користь позивачки аліменти у розмірі 140 грн. щомісячно на кожну дитину. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних членів сім'ї та інші обставини, що мають істотне значення. Тому суд прийшов до висновку, що у даному випадку є всі підстави для задоволення позовних вимог. Сторонам роз'яснено, що розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, може бути згодом збільшений або зменшений судом на вимогу платника або одержувача аліментів. Відповідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

27 березня 2008 року позивачка звернулась до суду з вимогою про стягнення з відповідача на її користь аліментів у розмірі 300 грн. щомісячно на утримання доньки [PERSON], [INFO]. Як підставу заявлених вимог зазначила, що дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість. Шлюб між нею та відповідачем не розірвано, але шлюбні стосунки вони не підтримують, близько одного року мешкають окремо. Відповідач позов визнав та зазначив, що стан його здоров`я задовільний, інших утриманців не має, вважає можливим сплачувати аліменти в зазначеному розмірі. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Згідно ст. 130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Відповідно до ст. 174 ЦПК України при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення про задоволення позову, якщо це не протирічить закону та не порушує прав, інтересів інших осіб. Матеріалами справи встановлено, що відповідач є рідним батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO] народження. Між сторонами шлюб не розірвано. Факт знаходження дитини на утриманні позивачки та проживання з нею не оспорюється відповідачем. По ствердженню позивачки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Відповідач цього не спростовує, проти сплати аліментів не заперечує. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов”язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, тому відповідач, незалежно від свого матеріального положення та місцезнаходження не звільняється від обов”язку щодо утримання дитини. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

31 березня 2008 року позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідачки заборгованості за спожитий природний газ. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та пояснив, що відповідачка користується поставленим ВАТ “Харківгаз” газом за місцем її мешкання по [ADDRESS]. В зв`язку з невиконанням своїх обов`язків, згідно укладеного договору, станом на 01 березня 2008 року утворилась заборгованість за спожитий відповідачкою газ в сумі 672,86 грн. Просить стягнути зазначену суму заборгованості в повному розмірі. Відповідачка в судове засідання не з”явилась, хоча про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, про що свідчать розписки про одержання судових повісток. Причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного: Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Також, своєчасність оплати наданих послуг по договору, передбачена ст. 903 ЦК України, а відповідальність за порушення такого договору - ст. 906 зазначеного Кодексу. Судом встановлено, що між сторонами укладений договір про надання послуг з газопостачання від 04 липня 2007 року № 59908. Позивачем, на підставі наданих відповідачкою документів, відкрито особовий абонентський рахунок за місцем її мешкання:[ADDRESS] . Оплату за спожитий газ абонент проводить частково та несвоєчасно. Відповідно до розрахунків по абонентському рахунку відповідача №59908 заборгованість станом на 01 березня 2008 року становить 672,86 грн. Згідно п.39 договору про надання послуг з газопостачання, спори та розбіжності, що можуть виникнути щодо виконання умов цього договору, якщо вони не будуть вирішені шляхом переговорів між сторонами, вирішуються в судовому порядку. У відповідності до ст.ст.10,11 ЦПК України, суд розглядає справу у межах позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Заперечень проти позову відповідачка суду не надала. Таким чином заборгованість підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Враховуючи наведене, на підставі ст. ст. 526, 903, 906 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

відповідач є батьком позивача, яка народився [INFO]року і на даний час досяг повноліття. З 2004року відповідач сплачував аліменти на утримання позивача в розмірі ј частини свого заробітку до досягнення ним повноліття. Оскільки 12.02.2008року він досягнув повноліття, батько перестав надавати кошти на його утримання. На даний час він перебуває на повному утриманні матері, однак, так як продовжує навчатися у Львівському інституті економіки і туризму, то потребує додатково матеріальної допомоги, а тому просить стягувати аліменти з батька в твердій грошовій сумі 300грн. до досягнення ним 23-річного віку, тобто до 12.02.2013року. В суді позивач заявлені вимоги підтримав і дав аналогічні змісту позовної заяви пояснення, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав, що повинен надавати кошти на утримання сина, однак із розміром заявлених вимог не погодився, просив стягувати аліменти в меншому розмірі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. У відповідності з законом батьки повинні утримувати своїх дітей до повноліття, а якщо повнолітні діти продовжують навчання, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-ох років. Відповідач є батьком позивача, який на даний час досяг повноліття. Він є студентом першого курсу Львівського інституту економіки і туризму, термін його навчання триватиме до 30.06.2011року, що стверджується відповідною довідкою. Батьки позивача розірвали шлюб ще у 2004році і з того часу батько сплачував аліменти на утримання сина у розмірі ј частини його заробітку, які перестав сплачувати на його утримання з досягненням ним повноліття. На даний час відповідач добровільно коштів на його утримання не надає, хоч має постійне місце праці - Миколаївська ВК №50 і можливість надавати матеріальну допомогу. Згідно довідки виданої МКП «ЖКУ» м.Миколаїв Львівської області [PERSON] перебуває лише на утриманні матері [PERSON], а тому цілком підставно ставить вимогу про стягнення аліментів з відповідача. Що стосується терміну стягнення аліментів, то такі слід стягувати до закінчення позивачем навчання, тобто до 30.06.2011року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання сторони не з»явилися, позивач надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі, відповідач про день та час розгляду справи була повідомлена рекомендованим листом, про причини неявки в судове засідання не повідомила, а тому суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за доцільне позов задовольнити . Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 06.02.1999 року та по той час, коли фактично було припинено сімейні відносини. Причина розпаду сім"ї в тому, що сторони не зійшлися характерами. Від даного шлюбу дітей не мають. При таких обставинах суд вважає, що шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати.

Outcome: approved