overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки доходу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] народження. Відповідач на утримання дитини добровільно матеріальної допомоги не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки його доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. У попередньому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позов визнав і суду пояснив, що він дійсно з позивачкою мають сина [PERSON], [INFO] народження. Не заперечує щоб з нього було стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки доходу на утримання дитини, до її повноліття. Заслухавши думки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 180,183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають сина [PERSON],[INFO] народження, якій за взаємною згодою сторін, проживає разом з позивачкою. Відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість. Суд вважає доведеним те, що відповідач не виконує своїх обов'язків щодо утримання дитини, тому вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частки доходу відповідача на утримання сина є законними та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки доходу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] народження. Відповідач на утримання дитини добровільно матеріальної допомоги не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частки його доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позов визнав і суду пояснив, що він дійсно з позивачкою мають доньку [PERSON]. Не заперечує щоб з нього було стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки доходу на утримання дитини, до її повноліття. Заслухавши думки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 180,183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] народження, яка за взаємною згодою сторін, проживає разом з позивачкою. Відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість. Суд вважає доведеним те, що відповідач не виконує своїх обов'язків щодо утримання дитини, тому вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частки доходу відповідача на утримання доньки є законними та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-23 00:00:00

27 березня 2008 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що з 16.09.1995 до лютого 2008р. перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO]. Відповідач не надає добровільно матеріальну допомогу на утримання сина, хоча стан його здоров'я та матеріальне становище дозволяють це робити. Позивач просила стягнути із відповідача аліменти у розмірі &frac14; частини заробітку відповідача. У судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач позов визнав. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно ст.180 СК України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі із 16.09.1995р., підтримували шлюбні відносини до лютого 2008р. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач є його батьком. Згідно ч.1 ст.183 СК України, частина заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти визначається судом. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина, хоча може надавати. Суд вважає, що відповідач може сплачувати на утримання сина &frac14; частину від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-23 00:00:00

27 березня 2008 року позивачка звернулася до суду із цим позовом. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 1995 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] народженого [INFO]. Стосунки з відповідачем до теперішнього часу розладилися. Позивач з відповідачем проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім'ю позивач не бажає та вважає, що шлюб носить формальний характер, просить суд шлюб розірвати (а.с. 3-4). Позивачка у судовому засіданні свій позов підтримала у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.09.1995року, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб, виданого 16.09.1995 р. виконкомом Любимівської сільської Ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області (актовий запис № 10) (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина. Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, зловживання алкогольних напоїв відповідачем, останній застосовував до позивачки фізичну силу, а також відсутність у сторін бажання створити міцну та дружню сім'ю із лютого 2008 року сторони мешкають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин. Позивачка зберігати сім'ю не бажає, вважає, що сім'я розпалася остаточно, збереження сім'ї неможливе і просила строк для примирення не надавати. Відповідач зберігати сім'ю не бажає, вважає, що сім'я розпалась остаточно. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані й підлягають задоволенню. Суд вважає, що витрати, пов'язані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАЦС необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-23 00:00:00

Позивач, звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON] посилаючись на те, що спільне життя з нею не склалося у зв'язку з несумісністю характерів, через що в сім'ї постійно виникають сварки, непорозуміння що привело до втрати любові та поваги. Сторони у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про слухання справи у їх відсутність: позивач на позові наполягає; відповідачка з позовом згодна. Судом встановлено, що шлюб був зареєстрований сторонами 24.12.1994 року.(а.с.12). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 2006 року. Сторони спільне господарство не ведуть. Суперечки про майно немає. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечить їхнім інтересам. Витрати по оплаті державного мита при оформленні розірвання шлюбу суд вважає можливим покласти на позивача. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-24 00:00:00

Малоперещепинський сільський голова, як представник територіального органу місцевого самоврядування, звернувся з заявою про визнання відумерлою спадщини померлих громадян власників земельних ділянок, посвідчених Державними актами на право приватної власності на землю, - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], та власників земельних часток (паїв) посвідчених сертифікатами про право на земельну частку (пай) [PERSON], [PERSON], [PERSON]. В судовому засіданні представник заявника подав заяву про залишення без розгляду вимог стосовно спадкового майна після померлих [PERSON] та [PERSON] , і ухвалою суду від 25.04.2008 року , заява в цій частині залишена без розгляду. Представник заінтересованої особи Новосанжарської державної нотаріальної контори в судові засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що після смерті зазначених осіб відкрилася спадщина. З часу відкриття спадщини пройшло більше року, але ніхто із спадкоємців спадщини не прийняв, що підтверджується довідкою Новосанжарської державної нотаріальної контори від 04.03.2008 року №3675. Відповідно до ст. 1277 ЦПК України, за заявою відповідного органу місцевого самоврядування , поданою після спливу одного року з часу відкриття спадщини, суд визнає спадщину відумерлою, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом , після чого спадщина переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-24 00:00:00

Позивач звернулась до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу з позовом про виділення 1/2 частини домоволодіння, земельної ділянки зі спільного сумісного майна подружжя, визнання права власності на вказану частину, усуненні перешкод в користуванні домоволодінням та земельною ділянкою, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 1988 року по 2006 рік. За час подружнього життя вони придбали жилий будинок, земельну ділянку з надвірними спорудами. У 2006 році розірвавши шлюб вони не дійшли згоди до добровільного вирішення питання пор розподіл спільного сумісного майна. У судовому засіданні позивач вимоги підтримала у повному об`ємі, просила вимоги позову задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення, вказавши, що дійсно перебували у зареєстрованому шлюбі з 1988 року по 2006 рік. За час подружнього життя вони придбали жилий будинок, земельну ділянку з надвірними спорудами. Допитав сторони, дослідивши матеріали справи, суд рахує, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08 січня 1988 року. Від шлюбних відносин сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 22 червня 2002 року за договором купівлі-продажу посвідченим приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Герасимовою Л.С. за реєстром № 2679 сторони придбали у [PERSON] жилий будинок, жилою площею 25,1 кв.м., з надвірними спорудами та земельною ділянкою, за адресою [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу оформлений від імені відповідача. Як вбачається з матеріалів справи сторони шлюб розірвали в установленому порядку, про що видано свідоцтво про розірвання шлюбу від 21 березня 2007 року та здійснено актовий запис № 163 від 21.03.2007 року. Сторонами у добровільному порядку не досягнуто згоди щодо порядку користування нерухомістю та земельною ділянкою. Відповідно до змісту ст.ст. 60,63 Сімейного кодексу України майно, що придбане під час шлюбу належить подружжю на праві спільної сумісної власності, які мають рівні права щодо його користування, володіння та розпорядження. Статтею 355 Цивільного кодексу України встановлена презумпція дії правового режиму спільної власності, що не визначає порядок вирішення питання виділення частини спільної власності кожному співвласнику. Статтею 370 ЦК України передбачено, що частки кожного із співвласників при спільній сумісній власності є рівними, якщо інше не встановлено судом чи договором. Сторонами не обумовлено жодних умов щодо порядку виділення належної частки, що свідчить про рівність часток обох з подружжя щодо належного майна.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом , посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , який проживав в [ADDRESS] . Після його смерті відкрилась спадщина на домоволодіння за вказаною адресою, приватизовану земельну ділянку, автомобіль та грошові вклади в Ощадбанку . Спадкоємцем померлої за законом є вона та сини померлого [PERSON] та [PERSON] , останні від спадщини відмовились . Вона спадщину після смерті чоловіка прийняла, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове домоволодіння, так як відсутній правоустановчий документ на це спадкове нерухоме майно. Тому вона звернулась з позовом до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Представник відповідача-Андріївської сільської ради- в судове засідання не прибув, просив справу слухати в його відсутність, позовні вимоги визнав. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і суд його приймає. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про визначення частки в спільній сумісній власності. В позові зазанчили, що згідно свідоцтва про право власності на житло за № [NUMBER] від 24.10.1996 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] були власниками квартири [ADDRESS] . [INFO] померла її мати [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] . Після їх смерті відкрилася спадщина на частку квартири. Але при зверненні до нотаріальної контори їй було відмовлено, оскільки не визначені частки кожного із співвласників спірної квартири. Просила суд визначити частки кожного із співвласників у спільній сумісній власності на вказану квартиру. В судовому засіданні свої вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, просив справу розглянути без їх участі, проти позову не заперечував. Представник третьої особи четвертої держнотконтори в судове засідання не з`явився просили справу розглянути без їх участі, проти позову не заперечували. Третя особа [PERSON] в судове засідання з`явилася, проти позову не заперечувала. Третя особа [PERSON] в судове засідання з`явився, проти позову не заперечував. Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача,дослідивши зібрани по справі докази, приходить до наступного. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності за № [NUMBER] від 24.10.1996 року власниками квартири [ADDRESS] зазначені [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. [INFO] помер [PERSON] , що також підтверджується свідоцтвом про смерть. Четверта держнотконотра відмовила у видачи свідоцтва про право на спадщину оскільки не визначені частки власників після померлих в спільній сумісній власності. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено дамовленістю між ними або законом. Домовленості про визначення часток у спірній сумісній власності між позивачкою та померлими не було, тому суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. За [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та померлими [PERSON] і [PERSON] необхідно визначити по 1/5 частки квартири [ADDRESS] . Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення, яким виділити в натурі належні йому - позивачу - 4\\5 часток із майна у вигляді жилого будинку з господарськими спорудами за адресою [ADDRESS] , яке є спільною частковою власністю сторін. Відповідач до судового засідання не з`явився, про час слухання справи повідомлений, надав письмову заяву про свою згоду з позовом і просив слухати справу у його відсутність. Суд вислухав позивача, вивчив надані до справи документи і встановив наступне: На підставі договору дарування від 14 травня 2001 року [PERSON] на праві власності належать 4\\5 частин домоволодіння по [ADDRESS] , що розташоване на земельній ділянці площею 708 кв.м. за зазначеною адресою. Власником 115 частини зазначеного домоволодіння є [PERSON] . Домоволодіння по [ADDRESS] складається з двох жилих будинків літ.»А»,»И», надвірних споруджень у вигляді вбиральні-душу, мостіння і огорож. В володінні і користуванні позивача знаходиться такі приміщення у жилому будинку літ.»А»: 2-1, 2-2, 2-3, 2-4,2-5,2-6 загальною площею 75 кв.м., в тому числі жилою - 48,3 кв.м., жилий будинок літ.»И» загальною площею 51 кв.м., в тому числі житлова площа - 47,3 кв.м, господарські споруди у вигляді огорожі і мостіння. Між співвласниками домоволодіння визначився порядок користування земельною ділянкою в користуванні позивача перебуває ділянка площею 0,0542 га, в користуванні [PERSON] перебуває ділянка площею 0,0166 га), сторони уклали відповідну угоду про порядок користування земельною ділянкою і посвідчили її у нотаріуса 6 вересня 2005 року. Позивач вимагає виділити в натурі із спільного домоволодіння належну йому частку, стверджуючи, що відповідач ухиляється від укладання договору про виділ частки шляхом неявки до нотаріуса. У підтвердження своїх вимог позивач посилався на такі докази: договір дарування від 14 травня 2001 року, технічний паспорт на домоволодіння, висновок , складений фахівцями ПП «Престиж-СВ», про технічну можливість виділу 4\\5 частин домоволодіння у самостійний об`єкт нерухомості, посвідчена нотаріусом заява угода про визначення порядку користування земельною ділянкою зі схемою розподілу ділянки, висновок КП «ОМБТІ і РОН» про можливість виділу в самостійний об`єкт нерухомості частки позивача, лист Центру поштового зв`язку №5 про присвоєння приватному житловому будинку поштової адреси : [ADDRESS] . При наведених обставинах суд вважає позов [PERSON] обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з таких підстав: Ст.364 ЦК України передбачає право співвласника на виділ в натурі його частки із майна, яке знаходиться в спільній частковій власності, якщо річ є подільною. Надані суду докази свідчать про технічну можливість поділу майна ( в даному випадку - це домоволодіння) між співвласниками відповідно належним їм часткам. Визначення порядку користування між співвласниками будівлі земельною ділянкою, наданою у свій час для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських споруд, передбачено ст.91,92,95 ЗК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-24 00:00:00

Позивачі просять задовольнити позовні вимоги, посилаючись на слідуючі докази. Батьки позивачів померли. Після їх смерті залишилася спадщина ,яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями розташованого за адресою [ADDRESS] та грошові вклади в Первомайській філії №2856 ВАТ ”Державний ощадний банк України. На рахунках [NUMBER] з залишком в сумі-3094.55грн. та [NUMBER] з залишком в сумі - 3064.10грн. Відсутність на будинок правовстановлюючих документів є підставою для звернення до суду з позовом. Відповідачі проти позову не заперечували. Звернулися до суду з заявою в якій просили розглядати справу за відсутність представника. Суд, встановивши факти по справі та відповідні їм правовідносини, находить, що позовні вимоги підлягають задоволенню по слідуючим підставам. Дійсно, [INFO] року помер батько позивачів - [PERSON], а [INFO] року мати - [PERSON]. Своїм заповітом від [INFO] року , зареєстрованого за [NUMBER] в Первомайській державній нотаріальній конторі, батько позивачів заповів все своє майно в рівних долях своїм синам - позивачам по справі. Мати позивачів після смерті чоловіка спадкове майно не переоформлювала. Після смерті батьків залишилася спадщина - житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою [ADDRESS] та грошові вклади в Первомайській філії № 2856 ВАТ ”Державний ощадний банк України. На рахунках [NUMBER] з залишком в сумі-3094.55грн., відкритий на ім'я [PERSON] та [NUMBER] з залишком в сумі - 3064.10грн на ім'я [PERSON], на загальну суму-6158.65грн. Позивачі є спадкоємцями майна по заповіту та закону в рівних долях. Після смерті батьків звернулися до нотаріальної контори, але у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів не мають можливості реалізувати своє право на визнання права власності на житловий будинок. Таким чином позивачі мають на зазначений житловий будинок право приватної власності, яке підлягає захисту шляхом визнання права. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, вказавши, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 09 червня 1984 року. Шлюб (перший) зареєстрований Первомайським районним відділом РАГС Харківської області за актовим записом № 126. Від шлюбу мають дочку, яка вже досягла повноліття. Питання про поділ спільного майна не виникало. Позивач посилається на те, що протягом подружнього життя вони втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно - шлюбні відносини і ведення спільного господарства припинені більше як півроку тому і відновлювати їх вони не збираються, примирення між ними не можливе, а збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Витрати по оформленню розірвання шлюбу в органах РАЦС позивач просить покласти на нього. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. У судове засідання позивач не з'явився, проте надав суду письмову заяву, у якій позов підтримав і просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач у попередньому судовому засіданні визнала позов і проти його задоволення не заперечувала. Суд, заслухавши відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, приходить до висновку, що в судовому засіданні підтверджені факти того, що шлюбні та сімейні відносини між сторонами припинені, їх сім'я фактично розпалася, примирення між сторонами не можливе, а збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Виходячи з викладеного, суд вважає, що рішення по справі можна постановити при проведенні попереднього судового засідання Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у попередньому судовому засіданні у разі визнання позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved