Jurisdiction: civil
Date: 2008-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до приватного підприємця [PERSON], третя особа на стороні позивача Чернівецьке обласне управління у справах захисту прав споживачів про визнання договору підряду на виконання робіт (надання послуг) №320 від 27.06.2007 року між ним та відповідачем неукладеним та стягнення з останнього на його користь 5765 грн. 85 коп., в тому числі 2800 - сума сплаченого завдатку, 2800 грн. - додаткова сума у розмірі завдатку, 145 грн. 60 коп. інфляційних, 20 грн. 25 коп. у вигляді 3% річних та 87 грн. 66 коп. судових витрат. Посилався на те, що 27.06.2007 року між ним та відповідачем був підписаний договір підряду №320 на виконання робіт (надання послуг). При підписанні договору та визначенні вартості замовлення він з відповідачем в усній формі оговорили характер виробу - металопластикових дверей, а саме: розміри, колір, марка профілю, вид склопакету, тип замка. На підставі цього відповідачем був зроблений розрахунок вартості замовлення. Однак, при цьому між ним та відповідачем не було підписано додатку до договору - специфікації чи кошторису. Представником відповідача йому на руки була надана специфікація замовлення, як додаток до договору, яка не відповідала характеру його вибору, а тому ним не була підписана. Він неодноразово звертався до відповідача з приводу належного оформлення специфікації замовлення, тобто в письмовій формі узгодити розмір дверей, колір, марку профілю, вид склопакету, тип замка. Однак, з вини відповідача цього зроблено не було. Згідно п.1.1 договору він, як замовник по договору, доручив відповідачу, як виконавцю по договору, виготовити та доставити металопластикові конструкції. У відповідності до п.2.1 договору термін його дії закінчився 20.07.2007 року. На виконання п.3.2 договору ним в момент підписання договору була виплачена сума авансу в розмірі 2800 грн. Незважаючи на те, що термін дії договору закінчився 20.07.2007 року, додатку до договору у вигляді належно оформленої специфікації до замовлення з визначенням всіх істотних ознак виробу ним підписано не було з вини відповідача і сума сплаченого авансу в добровільному порядку не повернута. Вважає, що обумовлення характеру виробу - металопластикових дверей, тобто визначення їх розміру, кольору, марки профілю, виду склопакета, типу замка є істотними умовами договору підряду, які не були обумовлені в письмовій формі з вини відповідача. Тому, у відповідності до п.1 ст.638 ЦК України, просив визнати договір підряду №320 неукладеним. Як наслідок, вважає, що сплачена ним сума коштів у розмірі 2800 грн. як аванс підлягає стягненню на його користь з відповідача. Також позивач вважає, що вказану суму 2800 грн. слід вважати як завдаток, який був виданий відповідачу в рахунок належних з нього (позивача) платежів на підтвердження зобов′язання і на забезпечення його виконання, тобто сплати повної вартості металопластикових дверей після їх виготовлення та встановлення. Оскільки порушення зобов′язання сталося з вини відповідача, як кредитора, вважає, що з останнього, у відповідності до п.1 ст.571 ЦК України, підлягає стягненню на його користь додатково 2800 грн., тобто додатковий розмір сплаченого ним завдатку. Також вважає, що з відповідача підлягає стягненню на його користь, у відповідності до вимог ст.625 ЦК України, додатково за період з вересня по жовтень 2007 року 145 грн. 60 коп., виходячи з індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми неповернутих грошових коштів, що становить 20 грн. 25 коп. та судові витрати в розмірі 87 грн. 66 коп. В свою чергу відповідач за первинним позовом [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про відшкодування грошових сум за договором підряду. Посилався на те, що в червні 2007 року [PERSON] звернувся із замовленням на виготовлення нестандартних металопластикових конструкцій в квартирі [ADDRESS]. 23.06.2007 року працівником позивача за зустрічним позовом в присутності [PERSON] за місцем проживання останього були проведені заміри та складено наряд-заказ. З метою визначення вартості замовлення сторони обумовили в усній формі розмір, колір, марку профілю, вид склопакету, тип замка, в результаті чого була виготовлена специфікація з кресленням замовлення та 27.06.2007 року був підписаний договір підряду №320 на виконання робіт (надання послуг). Пунктом 1.1. вказаного договору передбачено, що замовник доручає та зобов′язується прийняти, а виконавець зобов′язується виконати такі роботи (послуги): виготовлення та доставка металопластикових конструкцій. Пунктом 2.1 договору був встановлений термін його дії до 20.07.2007 року. Вартість робіт згідно п.3.1 договору визначалась в розмірі 5550 грн. В момент укладення договору [PERSON] сплатив аванс в сумі 2800 грн. 19.07.2007 року металопластикові конструкції були виготовлені та доставлені за адресою проживання [PERSON]. Разом з тим, останній відмовився отримати виконану роботу, як відмовився і підписати акт приймання-передачі. 18.08.2007 року йому був направлений лист про необхідність провести оплату виконаної роботи та отримати продукцію, на що він не реагував. Оскільки виготовлена продукція є нестандартною, продати її за розумну ціну не має можливості, а тому, у відповідності до ст.874 ЦК України, просив стягнути з відповідача за зустрічним позовом 558 грн. в рахунок оплати витрат на зберігання протягом 6 місяців металопластикової конструкції, доплати в сумі 2750 грн. вартості виготовленої продукції з урахуванням сплаченого авансу в сумі 2800 грн. та 1387 грн. 50 коп. в рахунок виплати 25% загальної вартості замовлення згідно розділу 5 договору підряду №320 від 27.06.2007 року, а всього 4695 грн. 50 коп. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали і підтвердили обставини, викладені в позовній заяві, а зустрічний позово не визнали і в задоволенні його просили відмовити. Також [PERSON] пояснював, що після підписання договору підряду та сплати авансу в сумі 2800 грн. квитанції про оплату йому не видавали і копії договору також не надали. Про те, що він вніс аванс було відмічено на зворотній сторінці договору, де він поставив свій підпис. Вважав специфікацію до замовлення складовою частиною договору підряду, яку він не підписав, оскільки не було погоджено істотних умов договору. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представники [PERSON] і [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнали з підстав, викладених у зустрічній позовній заяві та в письмових запереченнях на позов [PERSON] в новій редакції. В задоволенні первинного позову просили відмовити, а зустрічний - задовольнити. Справа слухалась у відсутність третьої особи - Чернівецького обласного управління у справах захисту прав споживачів, представник якої в судове засідання не з′явився незважаючи на те, що належним чином був повідомлений судом про час і місце розгляду справи. Подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність. Суд, заслухавши усні та дослідивши письмові пояснення учасників процесу, заслухавши покази свідків і дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав: Так, судом встановлено, що 27.06.2007 року [PERSON], як замовник, підписав договір підряду №320 на виконання робіт (надання послуг) з приватним підприємцем [PERSON], як виконавцем, на виготовлення та доставку металопластикових конструкцій в строк до 20.07.2007 року. Відповідно до п.3.1 договору вартість всіх доручених виконавцю робіт встановлена в 5550 грн., а згідно п.3.2 цього договору замовник зобов′язаний виплатити виконавцю аванс в сумі 70% вартості замовлених робіт. На виконання п.3.2 договору [PERSON] тоді ж, 27.06.2007 року, сплатив аванс в розмірі 2800 грн. (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст.866 ЦК України договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. В порушення зазначених вимог закону підрядником не було надано [PERSON] квитанції про сплату авансу в сумі 2800 грн., чи копії договору з відміткою про сплату ним авансу, що свідчило б про укладення договору підряду. Наведені обставини не заперечували в судовому засіданні сторони. Крім того, підрядником була складена специфікація замовлення, як додаток до договору. Про те, що специфікація замовлення є невід′ємною частиною договору підряду №320 від 27.06.2007 року підтвердила в судовому засіданні допитана в якості свідка головний менеджер [PERSON], а також ці обставини підтверджуються листом Чернівецького обласного управління у справах захисту прав споживачів від 12.02.2008 року (а.с.70). Згідно цього ж листа, в порушення ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», виконавцем робіт конкретно не визначено, які саме металопластикові конструкції замовлено, їх розміри, основні характеристики. За таких обставин, виключне право щодо тлумачення договору надається замовнику. Як пояснив в судовому засіданні позивач [PERSON] та його представники, надана відповідачем специфікація, як додаток до договору, не була ним підписана, оскільки не відповідала характеру його вибору метапластикової конструкції, визначення її розміру, кольору, марки профілю, виду склопакета, типу замка. Про те, що позивач [PERSON] не погодився із наданою йому для ознайомлення специфікацією свідчить відсутність його підпису в графі: «З розмірами, комплектацією і умовами договору згідний» (а.с.46). Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладений, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Про відсутність досягнення згоди щодо істотних умов договору також свідчать листи позивача на адресу відповідача від 15.08.2007 року, 10.09.2007 року (а.с.5,6). При таких обставинах, суд вважає, що підписаний сторонами договір підряду №320 на виконання робіт (надання послуг) від 27.06.2007 року слід визнати неукладеним. Доводи відповідача та його представника в судовому засіданні про те, що замовлення метапластикової конструкції було виготовлено в межах зазначеного у договорі підряду строку, а позивач [PERSON] безпідставно відмовився отримати виготовлену продукцію та підписати акт здачі-прийомки виконаних робіт є необгрунтованими. Так, згідно п.2 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на вільний вибір товарів і послуг. Продавець (виконавець) зобов′язаний всіляко сприяти споживачеві у вільному виборі товарів і послуг. Забороняється примушувати споживача придбавати товари і послуги неналежної якості або непотрібного йому асортименту. Оскільки судом встановлено, що відповідач за первинним позовом не тільки не сприяв позивачу у вільному вибору товару та послуг, а навіть уникав погодити з ним в установленій формі характер виробу (розмір, колір, марку профілю, вид склопакета, тип замка) металопластикової конструкції, що замовлялась до виготовлення, суд вважає, що [PERSON], відмовляючись в прийнятті виготовленої продукції та в підписанні акту здачі-прийомки виготовлених робіт поступив правомірно. Як зазначено вище, [PERSON] 27.06.2007 року в день підписання договору підряду №320 передав виконавцю за договором 2800 грн. авансу в рахунок майбутнього платежу, про що зазначено в п.3.2 договору. Оскільки суд прийшов до висновку про визнання неукладеним зазначеного договору підряду, аванс в сумі 2800 грн. підлягає поверненню [PERSON] При цьому, суд вважає безпідставними доводи позивача за первинним позовом та його представників про те, що сплачені ним 2800 грн. слід вважати завдатком, а не авансом, оскільки, виходячи із змісту ст.570 ЦК України, для того, щоб сплачена сума визнавалася завдатком, необхідно прямо вказувати про це в договорі. В даному випадку навпаки в договорі вказано, що ця сума 2800 грн. є авансом за майбутні платежі. За таких обставин, в задоволенні позову [PERSON] в частині стягнення на його користь 2800 грн., як додаткової суми розміру завдатку, слід відмовити. Не підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] також в частині стягнення з відповідача 145 грн. 60 коп. інфляційних та 20 грн. 25 коп. у вигляді 3-х процентів річних, оскільки ст.625 ЦК України, на яку посилається позивач та його представники передбачає відповідальність боржника за порушення перед кредитором грошових зобов′язань. В даному випадку відповідач [PERSON] не брав у борг у позивача [PERSON] будь-яких грошових коштів, а тому у нього не могло виникнути грошове зобов′язання в розумінні вимог ст.625 ЦК України. Таким чином, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог [PERSON] в частині визнання договору підряду на виконання робіт (надання послуг) №320 від 27.06.2007 року неукладеним, стягнення з відповідача на його користь 2800 грн. авансу та 87 грн. 66 коп. судових витрат. В задоволенні решти позовних вимог [PERSON] слід відмовити із зазначених вище підстав. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову в частині визнання договору підряду №320 від 27.06.2007 року неукладеним та стягнення з [PERSON] 2800 грн. сплаченого [PERSON] авансу в рахунок майбутнього платежу за металопластикові констуркції, відповідно в задоволенні зустрічного позову [PERSON] слід відмовити.

Outcome: partial